ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025м. ХарківСправа № 922/3845/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

при секретарі судового засідання Корнух В.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фермерського господарства "ДЕНИСІВСЬКЕ" (30242, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, село Денисівка, вул. Незалежності, будинок 12, квартира 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, Харківська область, м. Харків, вулиця Кашуби, 10)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "ДЕНИСІВСЬКЕ" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", в якому просить:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Харків» (61098, Україна, Харківська область, місто Харків, вулиця Кашуби будинок 10, ) на користь Фермерського господарства «Денисівське» (, 30242, Хмельницька область, Шепетівський район, село Денисівка, вулиця Незалежності, 12, кв. 7) 939 900,04 гривень попередньої оплати за договором поставки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки №309/23 від 09.05.2023 щодо поставки оплаченого товару та неповерненням суми попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2024 позовну заяву Фермерського господарства "ДЕНИСІВСЬКЕ" (вх. № 3845/24) - залишено без руху. Встановлено позивачу на усунення недоліків позовної заяви десятиденний строк з дня вручення ухвали шляхом подання до суду: інформації щодо наявності у позивача оригіналів письмових доказів, які долучено до позовної заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

12.11.2024 позивачем через систему "Електронний суд" подано заяву про усунення недоліків за вх. № 28393 разом з інформацією щодо наявності у позивача оригіналів письмових доказів, які долучено до позовної заяви, а також попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3845/24. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на 16 грудня 2024 року о 12:00 год.

29.11.2024 через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі за вх. № 30122, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача та вказує, що позивач підтримує позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.12.2024 виправлено описку в ухвалі Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 по справі №922/3845/24, вказавши вірні дату та час проведення підготовчого засідання - "09" грудня 2024 р. о 12:55 год.

09.12.2024 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи за вх. № 30895.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.12.2024 клопотання представника відповідача про відкладення (перенесення) розгляду справи (вх. № 30895 від 09.12.2024) - задоволено. Відкладено підготовче засідання на "13" січня 2025 р. о 13:00 год.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.01.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів за ініціативою суду. Відкладено підготовче засідання на "27" січня 2025 р. о 11:45 год.

27.01.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача подано клопотання за вх. № 2139, в якому просить: відкласти підготовче судове засідання у справі № 922/3845/24 для надання можливості новому представнику відповідача ознайомитись із матеріалами справи № 922/3845/24; надати доступ представнику відповідача до матеріалів справи № 922/3845/24 в електронному вигляді; клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні по справі №922/3845/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задовольнити; поновити строк для його подання; судове засідання у справі №922/3845/24, призначене на 25 січня 2025 року та всі наступні судові засідання проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника відповідача - адвоката Смірнова Андрія Андрійовича (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 ) з використанням власних технічних засобів за допомогою спеціального програмного забезпечення - Підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) (vkz.court.gov.ua).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.01.2025 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (вх. № 2139 від 27.01.2025) - задоволено частково. Відкладено підготовче засідання на "03" лютого 2025 р. о 13:15 год. Постановлено підготовче засідання, призначене на 03.02.2025 о 13:15 год., та наступні судові засідання, які будуть призначені під час розгляду справи № 922/3845/24, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника відповідача адвоката Смірнова Андрія Андрійовича (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 ) з використанням власних технічних засобів (за допомогою системи для проведення відеоконференцій https://vkz.court.gov.ua).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "10" лютого 2025 р. о 12:30 год.

В призначене судове засідання 10.02.2025 сторони своїх представників не направили.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Водночас, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Харків» (далі Відповідач та/або Постачальник) та Фермерським господарством «Денисівське» (далі Позивач» та/або Покупець) було укладено договір поставки №309/23.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 та 2.3 Договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність Покупця Товар для використання у його господарській діяльності, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором прийняти та оплатити Товар.

Сторони домовилися, що Товар поставляється Партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість Товару в кожній Партії визначаються Сторонами в окремих Специфікаціях до цього Договору, що є його невід`ємними частинами.

На кожну окрему Партію Товару Сторони складають окрему Специфікацію.

Відповідно до Специфікації №2 від 05.09.2023 року Сторони погодили поставку аміачної селітри в кількості 66,00 тонн., загальна вартість якої складає 1 174 799,74 грн.

05.09.2023 постачальник виставив рахунок на оплату по замовленню № 1648 на суму 1 174 799,74 грн.

Відповідно до платіжного доручення №1551 від 05 вересня 2023 року Покупцем було здійснено оплату за товар в розмірі 1 174 799,74 грн.

Позивач вказує, що ним, як Покупцем, умови передбачені договором були виконанні належним чином, здійснено оплату за товар у розмірі та строки передбаченні договором. Проте, Постачальник (Відповідач) свої зобов`язання за вказаним вище договором не виконав та товар не поставив.

Оскільки в договорі не був погоджений строк поставки товару, Позивач 20.03.2024 року направив Відповідачу претензію з вимогою поставити товар протягом семи днів з дати отримання претензії, яка залишилася не виконаною.

В подальшому, 05 серпня 2024 року сторони підписали Додаткову угоду №2 до договору поставки №309/23 від 09 травня 2023 року, відповідно до якої здійснили частковий взаємозалік зустрічних однорідних вимог, тому заборгованість Постачальника зменшилася на суму 234 899,70 гривень і наразі становить 939 900,04 гривень.

Зважаючи на те, що відповідачем не були виконані зобов`язання з поставки товару за договором, позивач вважає, що має право вимагати у відповідача повернення сплаченої попередньої оплати.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом , в якому позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 939 900,04 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі - продажу.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦК України.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначеним моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В розумінні статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, матеріалами справи підтверджено, що між сторонами укладено Договір поставки №309/23 від 09.05.2023 та відповідно до Специфікації №2 від 05.09.2023 року, яка є невід`ємною частиною договору, сторони погодили поставку аміачної селітри в кількості 66,00 тонн., загальна вартість якої складає 1 174 799,74 грн.

Також судом встановлено, що платіжним дорученням №1551 від 05 вересня 2023 року позивачем було здійснено оплату за товар в розмірі 1 174 799,74 грн.

Оскільки товар поставлений відповідачем не був, а строки поставки між сторонами не були узгоджені, 20.03.2024 року, в порядку ст. 530 ЦК України, позивач направив відповідачу претензію з вимогою поставити товар протягом семи днів з дати отримання претензії.

Втім, вимоги позивача були залишені відповідачем не виконаними. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчити про інше.

Крім того, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 05 серпня 2024 року була підписана додаткова угода №2 до договору поставки №309/23 від 09 травня 2023 року, відповідно до якої сторони здійснили частковий взаємозалік зустрічних однорідних вимог та погодили, що станом на дату підписання цієї угоди заборгованість постачальника перед покупцем становить 939 900,04 грн.

Доказів повернення суми попередньої оплати у розмірі 939 900,04 грн. відповідачем до суду надано не було та матеріали справи не містять.

Отже, факт невиконання відповідачем зобов`язання з поставки товару є підставою для повернення суми попередньої оплати у заявленому до стягненні розмірі.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зважаючи на встановлені обставини та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, доказів поставки товару або повернення суми попередньої оплати не надав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 939 900,04 грн попередньої оплати за договором поставки обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Харків» (61098, Україна, Харківська область, місто Харків, вулиця Кашуби будинок 10, ) на користь Фермерського господарства «Денисівське» (, 30242, Хмельницька область, Шепетівський район, село Денисівка, вулиця Незалежності, 12, кв. 7) 939 900,04 грн попередньої оплати за договором поставки, 14 098,51 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Фермерське господарство «Денисівське» (, 30242, Хмельницька область, Шепетівський район, село Денисівка, вулиця Незалежності, 12, кв. 7).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Харків» (61098, Україна, Харківська область, місто Харків, вулиця Кашуби будинок 10, ).

Повне рішення складено "20" лютого 2025 р.

Суддя В.В. Усата

справа № 922/3845/24