ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025м. ДніпроСправа № 904/5111/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102; ідентифікаційний код 22868348)

до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49111, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22; ідентифікаційний код 23359034)

про стягнення 130 000 грн. 00 коп.

Без участі (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№4886/24 від 20.11.2024) про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" 130 000 грн. 00 коп. - матеріальної шкоди в порядку регресу.

Також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2024 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№54593/24 від 25.11.2024), відповідно до якої позивачем було виправлено недоліки позовної заяви та виконано вимоги суду, зазначені в ухвалі суду від 25.11.2024.

Враховуючи вищевикладене, позивач усунув недоліки позовної заяви, визначені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2024 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх.№57315/24 від 10.12.2024) на позовну заяву просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача та судові витрати у справі, в тому числі витрати на правову допомогу, покласти на позивача, посилаючись на те, що: - ані позивач, ані відповідач, не були учасниками судового процесу у справі №203/4095/21, що розглядалася Кіровським районним судом м. Дніпропетровська; - відповідач не брав участі у сказаній справі та був позбавлений можливості надавати докази та впливати на формування доказової бази щодо визнання цього факту; - позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження факту невідповідності технічного стану забезпеченого ТЗ під час ДТП існуючим вимогам Правил дорожнього руху; - Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 203/4095/21 обставини відповідності чи невідповідності технічного стану забезпеченого ТЗ під час ДТП вимогам ПДР не досліджувалися; - суд не запитував та не досліджував жодних доказів щодо технічного стану транспортного засобу; - позивач жодним належним та допустимим доказом не підтвердив факт неналежного технічного стану транспортного засобу відповідача; - викладені вище обставини свідчать про безпідставність вимог позивача.

Також відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи витрати на правову допомогу, розмір яких орієнтовно складає 15 000 грн. 00 коп. та залежатиме від складності справи, витраченого часу для участі у справі фахівця у сфері права та трудозатрат на підготовку відповідних процесуальних документів, докази на підтвердження яких буде надано додатково.

Позивач у відповіді (вх.№57699/24 від 12.12.2024) на відзив підтримує позовні вимоги, вважає їх законними і обґрунтованими та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зазначаючи про те, що: - у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує факту укладання між ПРАТ "СК "ЄВРОІНС Україна" та АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу від 19.02.2021 №АР/5313243 (надалі - поліс), строк дії якого з 01.03.2021 до 28.02.2022; - згідно з умовами Полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.; - відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є трактор ЮМЗ д/н НОМЕР_1 (далі забезпечений ТЗ); - відповідачем не оспорюється сума страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн. 00 коп., виплаченого на користь власника пошкодженого ТЗ "Porsche" д/н НОМЕР_2 , розрахована на підставі акту огляду ТЗ та калькуляції Audatex (виплата підтверджується платіжною інструкцією № 12515 від 29.10.2021; - твердження відповідача, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження факту невідповідності технічного стану Забезпеченого ТЗ під час ДТП існуючим вимогам Правил дорожнього руху не відповідає дійсності; - з огляду на частину шосту статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені у справі №215/6249/21, мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню щодо правових наслідків дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений постанова суду; - в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, в якій зазначено, що 01.09.2021 о 17-30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом трактором ЮМЗ-8244,2 н.з. НОМЕР_1 з причепом до нього на вул. Шмідта, 5 в м. Дніпро, перед виїздом не переконався та під час руху не забезпечив технічної справності свого транспортного засобу, внаслідок чого цепний пристрій відімкнувся та продовжив самовільний рух, здійснивши зіткнення з транспортним засобом Porshe Cayenne н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та Toyota Corolla н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , які стояли припарковані; - внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження; - за вказаним фактом стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол від 01.09.2021 серії ААБ №283107 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП за фактом порушення вимог п.2.3б ПДР України; - пунктом 2.3б правил дорожнього руху України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; - постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року по справі №203/4095/21 станом на сьогодні набрала законної сили, є чинною та не оспорювалася; - для виникнення права регресу немає абсолютно жодного значення коли виникла технічна несправність - головне, що ця несправність існувала на момент настання дорожньо - транспортної пригоди і була її причиною; - відповідач не заперечує факту перебування у трудових відносинах на

дату ДТП, 01.09.2021р., з винуватцем ДТП - ОСОБА_1 , тому АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" є належним відповідачем.

Отже, з урахуванням предмету та підстав позову у даній справи, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа розглядається відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод протягом розумного строку з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між позивачем - Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Євроінс Україна" та відповідачем - Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у формі полісу від 19.02.2021 №АР/5313243, строк дії якого з 01.03.2021 до 28.02.2022 (надалі - Договір, а.с.7).

Відповідно до умов полісу ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн 00 коп., розмір франшизи - 0, 00 грн.

Забезпеченим транспортним засобом є трактор ЮМЗ 8244.2, номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 , 2016 року випуску.

З наданої позивачем постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 у справі №203/4095/21, яка набрала законної сили, вбачається, що 01.09.2021 о 17-30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом трактором ЮМЗ-8244,2 н.з. НОМЕР_4 з причепом до нього на вул. Шмідта, 5 в м. Дніпро, перед виїздом не переконався та під час руху не забезпечив технічної справності свого транспортного засобу, внаслідок чого цепний пристрій відімкнувся та продовжив самовільний рух здійснивши зіткнення з транспортним засобом Porshe Cayenne н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та Toyota Corolla н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , які стояли припарковані. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. За вказаним фактом стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол від 01.09.2021 серії ААБ №283107 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за фактом порушення вимогу пункту 2.3б Правил дорожнього руху України. (а.с. 10)

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб "Porsche" д/н НОМЕР_2 , що підтверджується зазначеною постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Враховуючи що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, винуватця дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Євроінс Україна" (Поліс №АР/5313243), власник пошкодженого в ДТП транспортного засобу "Porsche" д/н НОМЕР_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 11-12).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого "Porsche" д/н НОМЕР_2 , 14.09.2021 проведено його огляд, про що складено Акт від 14.09.2021 №21813 огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с. 17).

15.10.2021 складено ремонтну калькуляцію №41223Д, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу складає 181 950 грн 84 коп. (а.с. 15-16).

Позивач зазначає, що вказана Калькуляція розрахована за комп`ютерною програмою Audatex, що відповідає умовам чинного законодавства про оціночну діяльність, оскільки комп`ютерна програма Audatex рекомендована пунктом 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом № 142/5/2092 Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року.

В подальшому власник пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу "Porsche" д/н НОМЕР_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" із заявою від 20.10.2021 у справі №41213 на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування, відповідно до якої страховик та потерпіла особа досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, який склав 130 000 грн 00 коп. (в межах ліміту відповідності страховика згідно з умовами Полісу) (а.с. 13).

Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Євроінс Україна" складено розрахунок від 20.10.2021 №41223/21 суми страхового відшкодування відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 130 000 грн 00 коп. (а.с. 19) та страховий акт від 29.10.2021 №41223/21 на суму 130 000 грн 00 коп. (а.с. 20).

29.10.2021 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу у розмірі 130 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 29.10.2021 № 12515 (а.с. 21).

Позивач посилається на пункт "г" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та зазначає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; відповідач проти цього заперечує та зазначає, що факти, встановлені постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, на яку посилається позивач, не мають преюдиціального характеру та зазначає, що позивач не підтвердив факт неналежного технічного стану транспортного засобу відповідача, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до параграфу 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У Законі України "Про страхування" визначено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (крім залізничного рухомого складу) (пункт 3 частини 1 статті 4 Закону).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом вказаного Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Як вбачається, між позивачем та відповідачем укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у формі полісу від 19.02.2021 №АР/5313243.

Згідно з частиною 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець.

Таким чином, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 426/16825/16-ц.

Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 року у справі №914/820/17 зробив висновок, що з аналізу частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України суд вбачає, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків."

Як вбачається, на момент скоєння ДТП винуватець ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі", що підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 9), на який міститься посилання у постанові Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 у справі №203/4095/21.

Відтак, відповідач є особою, відповідальною за збиток, заподіяний транспортному засобу "Porsche" д/н НОМЕР_2 у результаті пошкодження цього автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається, власник пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу "Porsche" д/н НОМЕР_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" із заявою від 20.10.2021 у справі №41213 на виплату та щодо узгодження суми страхового відшкодування, відповідно до якої страховик та потерпіла особа досягли згоди щодо розміру страхового відшкодування, який склав 130 000 грн 00 коп. (в межах ліміту відповідності страховика згідно з умовами Полісу).

29.10.2021 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу у розмірі 130 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 29.10.2021 №12515.

За приписами статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Правила щодо регресного позову страховика встановлені статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до пункту "г" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

На час розгляду справи доказів відшкодування матеріальної шкоди позивачеві відповідачем не надано, матеріали справи не містять.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, до уваги господарським судом не приймаються як такі, що спростовані матеріалами справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2 422 грн. 40 коп. - витрат на сплату судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102; ідентифікаційний код 22868348) до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49111, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22; ідентифікаційний код 23359034) про стягнення 130 000 грн. 00 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49111, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22; ідентифікаційний код 23359034) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102; ідентифікаційний код 22868348) 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп. - матеріальної шкоди та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. - витрат на сплату судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

18.02.2025