ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3695/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411; ідент. код 41084239)

до Фізичної особи-підприємця Конюхова Єгора Євгеновича ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 )

про стягнення 213152,13 грн.

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", 17.10.2024 р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Фізичної особи-підприємця Конюхова Єгора Євгеновича, про стягнення 213152,13 грн, що складається станом на 17.10.2024 року із заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом - 75 000,00 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 133 777,14 грн; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 4 374,99 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем свої зобов`язань за Договором про надання кредиту № 460941-КС-004 від 13 липня 2023 р. Також до стягнення заявлені судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 2 557,83 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. Крім того, позивачем у пункті 2 прохальної частини позовної заяви заявлено клопотання про витребування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" інформації, що містить банківську таємницю.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.10.2024 позовна заява ТОВ "Бізнес позика" була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3695/24. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

04.11.2024 до суду надійшла відповідь АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (вх. № 2763004) в якій банк повідомив суд про відкриття банківської картки № НОМЕР_2 , виданої (емітованої) АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" на ім`я Конюхова Єгора Євгеновича, а також надав виписку по рахунку за цією карткою.

06.11.2024 в системі діловодства Господарського суду Харківської області від представника відповідача зареєстровано відзив на позовну заяву (вх. № 27974), згідно з яким позивач визнає борг у розмірі суми отриманого кредиту (75000,00 грн) за вирахуванням здійснених платежів (19640,00 грн), але заперечує проти нарахованих відсотків, штрафів та комісій у заявленому розмірі, наголошуючи на непропорційності зобов`язань сторін, що порушує принцип добросовісності та розумності, закріплений у статті 13 ЦК України. Одночасно відповідач наголошує, що останні три місяці не отримує доход як ФОП, а відсутність доходів унеможливлює своєчасне погашення заборгованості. За таких підстав, відповідач просить суд розглянути справу з викликом сторін; визнати недійсними умови договору, додаткової угоди щодо зміни процентної ставки в односторонньому порядку (п. 2.2 договору та додаткової угоди), надмірних штрафних санкцій (п. 4 договору та додаткової угоди), надмірних комісій за надання кредиту (п. 1 договору, п. 5 додаткової угоди); зменшити розмір нарахованих відсотків, комісій та штрафних санкцій до розумної та обґрунтованої суми, враховуючи фінансове становище відповідача; врахувати здійснену відповідачем часткову оплату боргу у розмірі 19 640 грн; сприяти укладенню мирової угоди між сторонами на умовах, прийнятних для обох сторін.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд зазначає наступне.

У частині 3 статті 12 ГПК України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, при відкритті провадження у справі № 922/3695/24, з посиланням на положення процесуального закону, оскільки справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У вказаному клопотанні відповідачем не доведено наявності підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

А відтак, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

11.11.2024 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано відповідь на відзив (вх. № 28357), згідно з яким позивач висловлює свою незгоду із аргументами, наведеними відповідачем у його відзиві в якості підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Наголошуючи, що Кредитний договір, укладений між Позивачем (як юридичною особою) та Відповідачем (як фізичною особою-підприємцем і Відповідач знаходиться в зазначеному статусі і на даний момент) відповідає всім ознакам договору, який породжує саме господарські зобов`язання, а не зобов`язання із споживчого кредитування; в даному випадку відсутні будь-які належні правові підстави для прийняття судом до розгляду по цій судовій справі вимог відповідача щодо визнання недійсними відповідних пунктів Кредитного договору та Додаткової угоди 1, висловлених ним у Відзиві, без звернення про це відповідача у вигляді виключно поданої ним(и) до суду зустрічної позовної заяви. Заперечуючи проти клопотання відповідача про зменшення судом розміру нарахованих процентів, комісії та штрафних санкцій, позивач наголошує, що в позовній заяві позивач взагалі не просить стягнути з відповідача будь-яких грошових сум, пов`язаних із простроченням виконання зобов`язань відповідача за Кредитним договором (штраф, пеня, неустойка чи суми, передбачені нормами статті 625 Цивільного Кодексу України). Натомість проценти за користування кредитом є легітимною платою за користування кредитними коштами протягом періоду кредитування, а відтак вони в будь-якому випадку не можуть відноситись до категорії сум, пов`язаних із простроченням виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором.

Подані сторонами спору відзив на позов та відповідь на відзив прийняті судом та залучені до матеріалів справи.

29.11.2024 в системі діловодства Господарського суду Харківської області зареєстровано заперечення на відповідь позивача на відзив (вх. № 30143), який залишено судом без розгляду, оскільки вказаний документ не містить ані інформації щодо особи, яка його склала, ані підпису такої особи, ані дати його складання.

Згідно з частиною 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 6 частини 2 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а відтак суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Разом з цим, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому судом враховано, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя. Згідно з ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Наказом Голови Верховного Суду від 04.03.2022 також визначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Отже, виходячи з нормативних актів, які були прийняті, режим роботи кожного конкретного суду визначається окремо, з урахуванням ситуації, що склалась у регіоні, суд у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, оперативно приймає рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ при цьому уникаючи надмірного формалізму.

Також Суд звертає увагу на те, що розумність строків розгляду справи судом є одним із основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував на необхідність дотримання принципу розумності тривалості провадження.

Так, у рішення "Вергельський проти України" ЄСПЛ вказав, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26 липня 2007 року; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08 грудня 2016 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У місті Харкові, де розташований Господарський суд Харківської області, постійно оголошуються повітряні тривоги, під час яких суддя та працівники апарату суду мають перебувати в укриттях з метою уникнення загрози життю та здоров`ю.

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23).

Відповідно до наведених приписів судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал "повітряна тривога" та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

При цьому обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі №910/2116/21 (910/12050/21).

На підставі вищевикладеного, суд звертає увагу, що враховуючи наявність загрози, у зв`язку зі збройною агресією збоку РФ, на підставі чого введено в Україні воєнний стан, поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, постійні тривоги, які впливають на виготовлення процесуальних документів, наявної беззаперечної та відкритої інформації щодо постійних обстрілів міста Харкова та Харківської області, а також приймаючи до уваги перебування судді Шатернікова М.І. у відрядженні та відпустці з 17.12.2024 до 17.01.2025 року, суд був вимушений вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи встановленого ст. 248 ГПК України, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (позивач, ТОВ "БІЗПОЗИКА") та Фізичною особою - підприємцем Конюховим Єгором Євгеновичем (позичальник, відповідач) було укладено Договір про надання кредиту № 460941-КС-004 (договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Погоджено, що тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 16 тижні. Стандартна процентна ставка: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16045000, фіксована. Комісія за надання кредиту: 7 500,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 50 000,00 грн. Термін дії договору до 02.11.2023. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 105 040,00 грн.

Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Кредит не є споживчим кредитом.

Відповідно до пункту 2 договору передбачено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3. договору і розраховується в порядку описаному нижче.

Пунктом 3 договору передбачено, що сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.

Згідно пункту 5 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір

Відповідно до довідок ТОВ "ФК "Елаєнс" від 23.08.2024 вбачається, що довідки видані Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізпозика" на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ "ФК "Елаєнс" та ТОВ "Бізпозика" і на підтвердження того, що платежі успішно проведені в системі з наступними деталями операції:

1) Номер в системі FOUDY: 611642962; Дата проведення платежу: 13.07.2023; призначення платежу: Перерах. коштів Конюхов Є.Є. ІПН НОМЕР_1 зг. кредитного дог. № 460941-КС-004 від 13.07.2023 Без ПДВ; Сума платежу: 25000,00 грн. Валюта платежу: UAH. Платіжний метод: карта VISA. Статус платежу: підтверджено; номер картки: НОМЕР_2 ; Банк картки отримувача: MONOBANK.

2) Номер в системі FOUDY: 611643075; Дата проведення платежу: 13.07.2023; призначення платежу: Перерах. коштів Конюхов Є.Є. ІПН НОМЕР_1 зг. кредитного дог. № 460941-КС-004 від 13.07.2023 Без ПДВ; Сума платежу: 25000,00 грн. Валюта платежу: UAH. Платіжний метод: карта VISA. Статус платежу: підтверджено; номер картки: НОМЕР_2 ; Банк картки отримувача: MONOBANK.

14 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" та Фізичною особою - підприємцем Конюховим Єгором Євгеновичем було укладено Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту № 460941-КС-004 від 13.07.2023 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через Особистий кабінет позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.tpozyka.com/.

Внаслідок укладення Додаткової угоди 1:

- сторони підтвердили, що станом на 14.07.2023р. сума неповернутого Позичальником кредиту становить 50 000,00 гривень, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 1 160,46 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісії становить 7 500,00 гривень;

- сума Кредиту була збільшена на 25 000,00 грн. (пункт 2.1. Додаткової угоди 1);

- після збільшення суми Кредиту загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту склала 75 000,00 гривень;

- на дату укладення Додаткової угоди 1 несплачені проценти, а також несплачена комісія вносяться до Графіку платежів, зазначеного в пункті 6 Додаткової угоди 1;

- після укладення Додаткової угоди та збільшення суми кредиту змінюються наступні умови кредитування: загальна сума отриманого та неповернутого кредиту - 75 000,00 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту за час з моменту укладення Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування - 157 172,25 гривень;

- за надання додаткового кредиту з позичальника підлягає сплаті комісія в розмірі 3 750,00 грн;

- з дати укладення Додаткової угоди було встановлено новий Графік платежів.

Відповідно до довідки АТ "Таскомбанк" від 27.08.2024 банк підтвердив, що 14.07.2023 року було здійснено зарахування платежу у сумі 25000,00 грн; платіж № 611990329 від 14.07.2023; призначення платежу: Перерахування коштів Конюхов Є.Є. ІПН НОМЕР_1 зг. дод. угоди від 14.07.2023 зг. кредитного дог. № 460941-КС-004 від 13.07.2023 Без ПДВ.

Звертаючись з позовом до суду позивачем у позовній заяві зазначено про належне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором № 460941-КС-004 від 13.07.2023 та надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 75000,00 грн. Водночас позивач стверджує, що відповідачем порушено умови договору "Про надання кредиту" № 460941-КС-004 від 13.07.2023 в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів згідно графіку платежів, що призвело до виникнення суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 75 000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах у розмірі 133 777,14 грн., суми прострочених платежів за комісією у розмірі 4374,99 грн.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як зазначено в статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Слід зазначити, що за своєю правовою природою кредитний договір є окремим видом цивільно-правових договорів, який визначає взаємні зобов`язання і відповідальність між кредитором та позичальником з метою одержання останнім кредиту. Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Предметом кредитного договору є грошові кошти (кредит). Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем через веб-сайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну та паролю особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подано заявку на отримання кредиту з зазначенням номеру свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінеті заявника розміщується оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п.п. 3.1.2, 3.1.3. Правил після отримання оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оферта вважається не акцептованою заявником і втрачає силу.

13.07.2023 позивачем направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту № 460941-КС-004 від 13.07.2023 відповідачем прийнято (акцепт) пропозицію (оферту) укладення договору про надання кредиту № 460941-КС-004, на умовах визначених офертою.

Наявний у матеріалах справи договір про надання кредиту №460941-КС-004 від 13.07.2023 містить відмітку про підписання одноразовим ідентифікатором "Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6951, номер телефону: +48 13.07.2023 17:17:08".

При цьому матеріали позовної заяви містять візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору, у якій детально відображені всі дії позивача та відповідача щодо укладення кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", яка посвідчена директором ТОВ "Бізнес позика" Гайворонською М.М.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно статті 10 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ.

Отже, матеріали справи свідчать, що договір про надання кредиту № 460941-КС-004 від 13.07.2023 підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, що свідчить про укладання між сторонами спірного правочину.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений (правова позиція Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 по справі №524/5556/19, подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020).

Беручи до уваги встановлену статтею 204 ЦК України та неспростовану в межах цієї справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності означеного договору, суд вважає його належною у розумінні статей 11, 509 ЦК України та статей 173, 174 ГК України підставою для виникнення обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

За приписами статті 173 ГК України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як зазначено судом вище та слідує з матеріалів справи, платежі про надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 75000,00 грн успішно проведені в системі з деталізацією операцій.

Враховуючи зазначене, матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано належне виконання позивачем зобов`язань за договором про надання кредиту № 460941-КС-004 від 13.07.2023 та надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 75000,00 грн.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Натомість у даному разі матеріали справи свідчать, що відповідачем порушено узгоджений з позивачем відповідно до умов договору про надання кредиту № 460941-КС-004 від 13.07.2023 графік проведення платежів та не повернуто позивачу кредитні кошти у розмірі 75000,00 грн.

Статтями 525, 526 ЦК України що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 75000,00 грн., є обґрунтованою, доведеною позивачем, жодним чином не спростованою відповідачем, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення суми прострочених платежів по процентах у розмірі 133777,14 грн, а також суми прострочених платежів за комісією у розмірі 4374,99 грн, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 1 статті 1048 ЦК України унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно з частиною 2 якої боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Так, в межах кредитного договору за період з 13.07.2023 по 02.11.2023 позивачем було нараховано заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 75 000,00 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 146542,1 грн; заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією - 11 250,00 грн.

Позивач підтверджує, що відповідачем було частково сплачено заборгованість за Договором в розмірі - 19 640,00 грн, що підтверджується: Інформаційними довідками ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon за №№ 637/08 та 638/08 від 23.08.2024р. (графа «Опис») це була оплата Відповідачем кредиту згідно договору № , де - РНОКПП Відповідача.

Вищезазначені грошові кошти були зараховані в рахунок погашення заборгованості наступним чином: 12764,99 грн зараховано в рахунок погашення боргу за відсотками; 6875,01 грн - зараховано в рахунок погашення боргу за комісією.

А відтак, перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем детального розрахунку суми прострочених платежів по процентах у розмірі 133777,14 грн., а також суми прострочених платежів за комісією у розмірі 4374,99 грн., суд зазначає, що нарахування не суперечить положенням чинного законодавства, встановленим обставинам справи, розрахунок є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовна вимога про стягнення заявленої суми прострочених платежів по процентах та суми прострочених платежів за комісією є цілком правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Між тим, суд зазначає, що відповідачем також не спростовано обґрунтованості та правомірності здійсненого позивачем детального розрахунку суми прострочених платежів по процентах та суми прострочених платежів за комісією. Власного контррозрахунку вказаних сум до суду не подано.

Разом з тим, судом враховано, що згідно з частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Дійсно, принцип свободи договору не є безумовним, межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності, а погоджені сторонами умови договору повинні відповідати не лише вимогам цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а й засадам справедливості, добросовісності, розумності як складової елемента загального конституційного принципу верховенства права.

У цьому контексті варто зазначити, що принцип справедливості, добросовісності і розумності обмежує дію принципу свободи договору. Учасники цивільних правовідносин можуть, зокрема укладати договори і на свій розсуд визначати їх умови, але з урахуванням прав і інтересів контрагентів.

Разом з тим, умови спірного договору не протирічать ні актам цивільного законодавства, ні звичаям ділового обороту, ані вимога розумності та справедливості.

При цьому відповідач був обізнаний з умовами, договору, який ним був акцептоварий і взяв на себе зобов`язання з його виконання.

Отже, у даному випадку, враховуючи порушення строків виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, факт неотримання відповідачем прибутку від своєї підприємницької діяльності не може бути підставою для звільнення останнього від зобов`язань виконувати взяті на себе обов`язки.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом надано оцінку щодо належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок зазначених вище судом доказів у їх сукупності.

Водночас всупереч вимог наведених статей 13, 74 ГПК України жодних доказів на спростування встановлених обставин справи та обґрунтованості позовних вимог, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позовні вимоги у даній справі задоволено в повному обсязі, а відтак витрати по сплаті судового збору в сумі 2557,83 грн. покладаються на відповідача і підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Конюхова Єгора Євгеновича ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, оф. 411; ) суму прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 75 000,00 грн, суму прострочених платежів по процентах у розмірі 133 777,14 грн, суму прострочених платежів за комісією у розмірі 4374,99 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2557,83 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "14" лютого 2025 р.

Суддя М.І. Шатерніков

справа № 922/3695/24