ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

13.02.2025м. СумиСправа № 920/185/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕМ 2002» (36009, Полтавська область, м. Полтава, вул. Кондратенка, 6А, код 32081777) №31 від 27.01.2025 (вх №572 від 07.02.2025) до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «АХ» (40021, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 189, код 33390217)

про видачу судового наказу за вимогами щодо стягнення 144 330, 00 грн заборгованості за договором поставки

без виклику представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Сумської області звернувся заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕМ 2002» (36009, Полтавська область, м. Полтава, вул. Кондратенка, 6А, код 32081777) із заявою про видачу судового наказу №31 від 27.01.2025, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АХ» (40021, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 189, код 33390217) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕМ 2002» (36009, Полтавська область, м. Полтава, вул. Кондратенка, 6А, код 32081777) основний борг в розмірі 144 330, 00 грн та витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи №920/185/25 між суддями від 07.02.2025 вказану заяву передано для розгляду судді Джепі Ю.А.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

Наказне провадження це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)) сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст.129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028 грн 00 коп.

Відповідно до п.п. 21 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу встановлюється у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання заяви про видачу судового наказу має бути сплачений судовий збір в розмірі 302 грн 80 коп.

В якості доказів сплати судового збору заявником надано суду платіжну інструкцію № 1147 від 27.11.2024 на суму 302, 80 грн.

За приписами ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Для виконання судами покладених на них повноважень у частині перевірки повноти зарахування коштів судового збору в автоматизованій системи документообігу суду створено Реєстр підтверджень оплат із Казначейства. Дані про підтвердження оплати судового збору надходять до автоматизованої програми "Діловодство спеціалізованого суду" в автоматичному режимі. Під час надходження таких записів виконується автоматичне поєднання записів про оплату судового збору, які зазначаються в обліково-статистичних картах, із записами підтверджень про оплату судового збору, які надійшли з Казначейства.

Так, судом за допомогою автоматизованої системи документообігу Господарського суду Сумської області "Діловодство спеціалізованого суду" було здійснено перевірку зарахування сплачених заявником коштів на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України та встановлено, що судовий збір, сплачений згідно з платіжним дорученням від № 1147 від 27.11.2024 на суму 302, 80 грн, вже зараховано при зверненні до Господарського суду Сумської області із заявою про видачу судового наказу у справі № 920/1439/24.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.12.2024 у справі № 920/1439/24 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕМ 2002» (36009, Полтавська область, м. Полтава, вул. Кондратенка, 6А, код 32081777) у видачі судового наказу за вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АХ» (40021, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 189, код 33390217) 144 330, 00 грн заборгованості за договором поставки.

Згідно із ч. 2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Таким чином, вказана норма, що є імперативною, не передбачає можливості зарахування судом раніше сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу судового збору до суми судового збору, встановленої для подання нової заяви про видачу судового наказу, а лише до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Отже, оскільки кожна заява про видачу судового наказу є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, суд не приймає платіжну інструкцію №1147 від 27.11.2024 на суму 302, 80 грн, як належний доказ сплати судового збору за подання Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕМ 2002» заяви про видачу судового наказу №31 від 27.01.2025 (вх №572 від 07.02.2025) у справі № 920/125/25.

Таким чином, всупереч вимог п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕМ 2002» до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що у вищезазначеній заяві по тексту частково зазначено не заявника та боржника, як передбачено статтею 150 ГПК, а позивача і відповідача, як у позовній заяві.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕМ 2002» подано заяву, яка не відповідає вимогам ст. 150 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 147-148, 150-154, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАНДЕМ 2002» (36009, Полтавська область, м. Полтава, вул. Кондратенка, 6А, код 32081777) у видачі судового наказу за вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АХ» (40021, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 189, код 33390217) 144 330, 00 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 13.02.2025.

3. Копію ухвали надіслати заявнику та боржнику відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України з урахуванням положення ч. 7 ст. 242 ГПК України (заявнику разом із заявою про видачу судового наказу № 31 від 27.01.2025 на 4 арк з додатком на 29 арк та поштовим конвертом).

4. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, встановлені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.А. Джепа