ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 лютого 2025 року м. ТернопільСправа № 921/72/25

Суддя Охотницька Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви №50-354-25 від 10.02.2025 (вх. №84 від 10.02.2025)

за позовом Керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова, вул. Сумська, 76, м. Харків, 61002 в інтересах держави в особі Харківської митниці, вул. Миколаївська, 16-Б, м.Харків, 61003

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДРЕСУРС", вул. Торговиця (Живова), 11-Б, м. Тернопіль, 46002

про стягнення збитків в сумі 894 875,60 грн

Встановила:

До Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської митниці №50-354-25 від 10.02.2025 (вх. №84 від 10.02.2025) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДРЕСУРС", про стягнення збитків в сумі 894 875,60 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 справу №921/72/25 розподілено судді Охотницькій Н.В.

Перевіряючи поданий позов на його відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що він не в повній мірі відповідає приписам цього правового акта, з наступних підстав.

Загальні вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви визначені ст.ст.162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, зокрема: за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурором заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДРЕСУРС" на користь держави збитків в сумі 894 875,60 грн, завданих неналежним виконанням робіт з капітального ремонту згідно з договором підряду №101 від 19.04.2019.

Однак до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору. При цьому керівник Київської окружної прокуратури міста Харкова у позовній заяві посилається на норми п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Так, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" свідчить, що позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, звільняються від сплати судового збору у разі надання позивачем до суду доказів, що матеріальні збитки, які він просить стягнути, завдані саме у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №757/52913/17-ц (провадження №61-36065св18) та ухвалі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №569/4294/21.

У позовній заяві прокурор вказує про те, що Державним бюро розслідувань проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000552 від 04.07.2019 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, при проведенні капітального ремонту площадки для зберігання затриманих транспортних засобів на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення "Гоптівка" м/п "Щербаківка" за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й км. траси Харків-Бєлгород та 18.02.2022 директору ТОВ "Будівельна компанія "Будресурс" ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України. 17.01.2023 ОСОБА_1 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000999 стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України 06.02.2023 направлений до Київського районного суду м. Харкова для розгляду по суті.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 у справі № 953/879/23, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного суду від 08.11.2023 та Верховного Суду від 12.09.2024, кримінальне провадження № 0000999 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України (після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.11 Кримінального кодексу України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 17 Кримінально процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

За приписами ч. 5 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

За положеннями ч. 2 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 у справі №953/879/23, залишеною без змін ухвалами Харківського апеляційного суду від 08.11.2023 та Верховного Суду від 12.09.2024, кримінальне провадження № 0000999 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України (після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу).

При цьому, відповідачем в позові визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДРЕСУРС", а не фізичну особу (осіб), щодо якої (яких) порушено кримінальне провадження, а предметом спору виступає стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "БУДРЕСУРС" на користь держави збитків в сумі 894875,60 грн, завданих внаслідок неналежного виконання робіт з капітального ремонту згідно договору підряду №101 від 19.04.2019, а не шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, господарський суд звертає увагу прокурора на відсутність підстав для застосування в даному випадку положень п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, в межах цієї справи Керівник Київської окружної прокуратури міста Харкова не може бути звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а отже, при зверненні до суду з цим позовом прокурору необхідно було сплачувати судовий збір на загальних підставах (в даному випадку, з урахуванням ціни позову та ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", оскільки позовну заяву подано в електронній формі, в розмірі 10 738,51 грн).

Судовий збір при поданні позовної заяви до Господарського суду Тернопільської області справляється за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Тернопільській області/тг м.Терноп./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача 3019751, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно з частинами 1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи наведене, позовну заяву слід залишити без руху та надати заявнику можливість усунути допущені недоліки позовної заяви шляхом подання доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (в даному випадку - в розмірі 10 738,51 грн).

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до частин 3, 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №50-354-25 від 10.02.2025 (вх. №84 від 10.02.2025) Керівника Київської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської митниці - залишити без руху.

2. Встановити заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити заявника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали надіслати Керівнику Київської окружної прокуратури міста Харкова, Харківській митниці та Тернопільській обласній прокуратурі відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.02.2025, та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Охотницька