ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Справа № 915/1224/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шараєвої М.В.,

представника позивача: Бурлаки О.С. (в залі суду),

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АЗС СТАТУС-ОЙЛ,

про: стягнення заборгованості у розмірі 4891,42 грн, -

в с т а н о в и в:

04.10.2024 2 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №59 29 01-456/59 29 від 04.10.2024 (вх.№11982/24), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АЗС СТАТУС-ОЙЛ заборгованість у загальному розмірі 4891,42 грн за Договором №24 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 02.12.2019 та за Договором №4/3/АРО на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 07.09.2021 за жовтень 2021 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2024, - справу №915/1224/24 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 09.10.2024 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

25.10.2024 від позивача до суду на виконання вимог ухвали суду від 09.10.2024 надійшла позовна заява (уточнена) №59 29 01-529/59 29 від 25.10.2024 (вх.№13022/24), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АЗС СТАТУС-ОЙЛ заборгованість у загальному розмірі 4891,42 грн, з якої: за Договором №24 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 02.12.2019 боргу за жовтень 2021 року у сумі 2032,25 грн та 192,03 грн пені та за Договором №4/3/АРО на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 07.09.2021 за жовтень 2021 року у сумі 2438,70 грн та 230,44 грн пені.

Ухвалою суду від 30.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 02.12.2024.

02.12.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 24.12.2024.

Ухвалою суду від 24.12.2024 призначено судове засідання на 29.01.2025.

Ухвали суду від 30.10.2024, 02.12.2024 та 24.12.2024 по даній справі були надіслані судом на адресу місцезнаходження відповідача згідно ЄДР, проте повернулись до суду з відміткою АТ Укрпошта - адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

За таких обставин враховуючі приписи п.5) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористалися наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Відповідач у судове засідання 29.01.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 29.01.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (виконавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю АЗС СТАТУС - ОЙЛ (замовник, відповідач у справі) було укладено Договір №24 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 02.12.2019 (надалі - Договір №24) та Договір №4/3/АРО на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 07.09.2021 (надалі - Договір №4/3/АРО).

Відповідно до вказаних вище Договорів позивач надав послуги передбачені розділом 2 Договорів, а саме:

- здійснювати добір основного особового складу Аварійно-рятувальної служби відповідного кваліфікаційного рівня та стану здоров`я, придатного до роботи в екстремальних умовах. Постійно підтримувати необхідний фізичний, психологічний рівень підготовки рятувальників та високий рівень професіоналізму для проведення аварійно-рятувальних робіт (п.2.1 Договорів);

- забезпечувати функціонування структурних підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 1 оперативної одиниці згідно з нормативом виїзду на "Об`єкт", що регламентується планами реагування на надзвичайні ситуації (планами ліквідації аварій, планами локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій) (п.2.2 Договорів);

- створювати та підтримувати у належному стані відповідні матеріально-технічні резерви для проведення аварійно-рятувальних робіт (п.2.3 Договорів);

- організовувати ремонт та технічне обслуговування аварійно-рятувальних засобів, зазначених у Табелі оснащення (п.2.4 Договорів);

- разом з "Об`єктом" визначати обсяги профілактичної роботи із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, які необхідно здійснити "Аварійно-рятувальною службою" на "Об`єкті", відповідно до вимог діючих нормативних документів (п.2.5 Договорів);

Під час ліквідування надзвичайних ситуацій забезпечувати:

виконання заходів, передбачених планами реагування на надзвичайні ситуації (планами ліквідації аварій, планами локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій);

оперативне визначення обстановки, що склалася внаслідок надзвичайної ситуації, і основних напрямків дій, пов`язаних з ліквідацією надзвичайної ситуації;

вжиття термінових заходів для пошуку і рятування людей у зоні надзвичайної ситуації і надання невідкладної медичної та іншої допомоги потерпілим;

визначення небезпечних факторів та додержання основним особовим складом вимог правил безпеки під час проведення аварійно-рятувальних робіт;

створення необхідних умов для підтримання працездатності основного особового складу;

зосередження в зоні надзвичайної ситуації необхідних сил, засобів, матеріально-технічних резервів та своєчасне введення їх у дію за призначенням;

оперативне усунення ускладнень, що виникають під час ліквідації надзвичайних ситуацій;

координацію дій підрозділів, які залучені до ліквідації надзвичайної ситуації на "Об`єкті" (п.2.6 Договорів).

Відповідно до п.2.7 Договорів зберігати інформацію про державну та комерційну таємницю, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

Згідно п.4.1 Договорів оплата проводиться у десятиденний термін з моменту підписання акту виконання умов договору, або акта здавання-приймання робіт.

Додатковою угодою №4 від 30.07.2021 до Договору №24 від 02.12.2019 внесено зміни, зокрема, до п.4.1 Договору.

На виконання умов Договорів позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, що підтверджується, підписаними з обох сторін, актами виконання умов договору.

За Договором №24:

- акт виконання умов договору за липень місяць 2021 року від 31.07.2021, вартість робіт, що надані протягом липня 2021 року становить 2438,70 грн;

- акт виконання умов договору за серпень місяць 2021 року від 31.08.2021, вартість робіт, що надані протягом серпня 2021 року становить 2438,70 грн;

- акт виконання умов договору за вересень місяць 2021 року від 31.09.2021, вартість робіт, що надані протягом вересня 2021 року становить 2438,70 грн;

- акт виконання умов договору за жовтень місяць 2021 року від 31.10.2021, вартість робіт, що надані протягом жовтня 2021 року становить 2438,70 грн.

За Договором №4/3/АРО:

- акт виконання умов договору за 3 квартал 2021 року від 30.09.2021, вартість робіт, що надані протягом 3 квартала 2021 року становить 7316,10 грн;

- акт виконання умов договору за жовтень 2021 року від 31.10.2021, вартість робіт, що надані протягом жовтня 2021 року становить 2438,70 грн.

Позивач у позові вказує, що відповідач здійснив розрахунок відповідно до актів виконання умов Договору №24 за липень-серпень 2021 року. Тим не менш, лише частково здійснено розрахунок за актом виконання умов Договору №24 за жовтень 2021 року від 31.10.2021. Сума фактичної оплати складає 406,45 грн замість необхідних 2438,70 грн. Також, відповідач здійснив розрахунок відповідно до акту виконання умов Договору №4/3/АРО за 3 квартал 2021 року. Водночас, досі не внесено плату за актом виконання умов Договору № 4/3/АРО за жовтень 2021 року від 31.10.2021.

Таким чином, заборгованість відповідача за Договором №24 становить 2032,25 грн

За Договором №4/3/АРО заборгованість відповідачем становить 2438,70 грн.

Позивачем у позовній заяві надані пояснення, що суми зазначені у виписках охоплюють, окрім спірних Договорів, також Договори №2/21/АРО від 01.07.2021 та №3/21/АРО від 01.07.2021, оскільки технічні можливості Державної казначейської служби України дозволяють зробити витяги саме у такому вигляді. Усі послуги, що були надані 2 ДПРЗ відповідно до вказаних Договорів були оплачені у повному обсязі.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до керівництва відповідача з метою витребування сплати боргу. Проте відповіді щодо дати сплати боргу від відповідача не надходило.

30.05.2024 позивачем направлено претензію №59 29 03-57/59 29 від 16.05.2024 на адресу відповідача з вимогою у добровільному порядку погасити заборгованість за отримані послуги по спірним договорам. В матеріалах справи містяться докази направлення зазначеної претензії відповідачу.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення основного боргу по зазначеним вище Договорам, а також нараховану пеню.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими судом доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст.905 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, всупереч умовам Договорам та приписам чинного законодавства, своєчасно та в повному обсязі не сплатив вартість наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в загальному розмірі 4470,95 грн.

Відповідач не спростував вимоги позивача та не надав суду відповідні докази, які свідчили б про погашення ним суми основного боргу в розмірі 4470,95 грн, чи відсутності у нього обов`язку зі сплати суми боргу з якихось інших підстав.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Станом на день розгляду справи відповідачем не надано суду доказів оплати заборгованості по Договору №24 на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 02.12.2019 у сумі 2032,25 грн та по Договору №4/3/АРО на постійне та обов`язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об`єктів та окремих територій від 07.09.2021 у сумі 2438,70 грн.

Позивач стверджує, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості наданих по Договорам у жовтні 2021 року послуг у сумі 4470,95 грн не виконав, чим порушив договірні зобов`язання.

Відповідачем такі доводи позивача належними та допустимими доказами не заперечені та не спростовані.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених норм та обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем правових підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати 4470,95 грн вартості наданих послуг у період з липня по жовтень 2021 року за Договором №24 від 02.12.2019 та по Договором №4/3/АРО від 07.09.2021.

За такого, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4470,95 грн основного боргу підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення 420,47 грн пені, суд дійшов наступних висновків.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема одним із правових наслідків виділяється сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

У відповідності до п.5.3 Договорів, за порушення терміну оплати Об`єкт сплачує Аварійно-рятувальній службі пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від простроченої суми оплати за кожен день прострочення відповідно до вимог чинного законодавства. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов`язків за даним Договором.

На підставі вказаного пункту Договорів позивачем заявлено до стягнення з відповідача пені у загальній сумі 420,47 грн, з якої: 192,03 грн пеня за Договором №24 та 230,44 грн пеня за Договором №4/3/АРО.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АЗС СТАТУС-ОЙЛ на користь 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області 4470,95 грн основного боргу, 420,47 грн пені та 3028,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 21.02.2025.

Суддя М.В. Мавродієва