УХВАЛА

м. Київ

13.02.2025Справа № 910/7425/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний комплекс" від 11 жовтня 2024 року про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/7425/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Дочірнього підприємства "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний комплекс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Семакс", про стягнення 460 027,00 грн,

за участю представників:

позивача: Герасименко І.В.;

відповідача: Снігир Т.А,;

третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний комплекс" (далі - Підприємство) на підставі статті 22 Цивільного кодексу України та статті 224 Господарського кодексу України 460 027,00 грн завданих позивачу збитків.

Позов обґрунтований тим, що за результатами аудиту, проведеного Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), було встановлено завищення вартості проектно-вишукувальних робіт по об`єкту "Будівництво каналізаційного колектора по вулиці Стеценка з метою ліквідації КНС "Нивки" в місті Києві", що були предметом укладеного між сторонами договору на виконання робіт з коригування проектної документації від 6 грудня 2021 року № 032107, у зв`язку з чим позивачу завдано збитки в загальному розмірі 460 027,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя ОСОБА_1) від 8 липня 2024 року прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7425/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 8 липня 2024 року (суддя ОСОБА_1) залучено до участі в справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельна компанія "Семакс" (далі - Товариство) як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 7 жовтня 2024 року (суддя ОСОБА_1), яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17 грудня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

11 жовтня 2024 року через систему "Електронний суд" від Підприємства надійшла заява від цієї ж дати про ухвалення додаткового рішення в справі щодо стягнення з позивача на користь відповідача 10 000,00 грн судових витрат, понесених останнім на професійну правничу допомогу.

11 жовтня 2024 року через систему "Електронний суд" від Компанії надійшли заперечення на вказану заяву відповідача, у яких позивач вказував на відсутність підстав для задоволення останньої, оскільки докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Підприємство подало з порушенням встановленого законом строку. При цьому, Підприємство не зазначило жодних причин несвоєчасності подання наявних у нього доказів до прийняття рішення у даній справі. Крім того, на думку Компанії, заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн не підпадає під критерії реальності адвокатських послуг і розумності їх розміру. Позивач також просив суд зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 1 000,00 грн, з огляду на їх неспівмірність зі складністю даної справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та обсягом наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 жовтня 2024 року (суддя ОСОБА_1) вказану заяву Підприємства прийнято до розгляду.

Водночас з даних, які містяться в інформаційній системі Господарського суду міста Києва "Діловодство спеціалізованого суду", вбачається, що супровідним листом від 12 листопада 2024 року № 910/7425/24/6478/24 матеріали цієї справи були скеровані до Північного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Компанії на рішення Господарського суду міста Києва від 7 жовтня 2024 року.

23 січня 2025 року до Господарського суду міста Києва повернулися матеріали справи № 910/7425/24.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 27 січня 2025 року № 01.3-16/66/25 призначено повторний автоматизований розподіл вказаної заяви Підприємства за вх. № 07-10/700/25 по справі № 910/7425/24 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 .

Протоколом проведеного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2025 року вказану заяву було передано на розгляд судді Павленку Є.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 січня 2025 року зазначену заяву Підприємства призначено до розгляду в судовому засіданні на 13 лютого 2025 року.

У судовому засіданні 13 лютого 2025 року представник Компанії проти заяви Підприємства заперечував з підстав, наведених у своїх запереченнях.

У цьому ж судовому засіданні представник Підприємства підтримав вказану заяву, просив суд її задовольнити.

Третя особа явку свого уповноваженого представника в призначене судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином та в установленому законом порядку. Однак, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направила.

Відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, не перешкоджає розгляду заяви.

За частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями статті 221 ГПК України чітко визначено, якщо сторона саме з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Оскільки у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини 8 статті 129 ГПК України та статті 221 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватись на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас, у даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню вимога про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умов, що сторона зробила про це відповідну заяву, а також існування обставин неможливості подання таких доказів разом з першою заявою по суті справи.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 6 жовтня 2020 року в справі № 922/376/20.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 статті 161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Судом встановлено, що у своєму відзиві на позовну заяву Підприємство зазначило лише попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, - 40 000,00 грн.

Разом із цим, відповідно до частин 3, 4 статті 80 ГПК України відповідач повинен подати докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина 8 статті 80 ГПК України).

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 та частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом встановлено, що копію договору на надання правничої (правової) допомоги від 18 квітня 2024 року № 22, яким визначений порядок сплати відповідачем наданих йому адвокатських послуг, а також копія рахунку на оплату наданих адвокатом послуг від 24 червня 2024 року № 21/24 з копією платіжної інструкції від 24 червня 2024 року № 1696 на суму 10 000,00 грн, у порушення приписів частини 3 статті 80 ГПК України, не були подані разом з відзивом на позовну заяву від 21 липня 2024 року, хоча ці документи існували на момент подачі відповідачем вказаної заяви по суті справи. Крім того, ні у відзиві на позовну заяву, ні в інших заявах чи клопотаннях під час розгляду даного спору по суті, Підприємство не повідомило суд про причин, з яких вищевказані документи на підтвердження понесених судових витрат не могли бути подані у визначений Кодексом строк, а також не просило встановити додатковий строк на їх подачу.

Оскільки вказані документи не подані у встановлений законом строк і заявник не зазначив причин неможливості їх своєчасної подачі, ці докази згідно з приписами частини 8 статті 80 ГПК України не приймаються судом до розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах: Північного апеляційного господарського суду від 23 липня 2024 року в справі № 910/19197/23, Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року в справі № 285/5547/21 та від 22 квітня 2024 року в справі № 346/2744/21.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно частини 4 статті 129 ГПК України судові витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 6 березня 2019 року в справі № 922/1163/18.

Враховуючи те, що належні докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат, серед яких, зокрема, договір на надання правничої (правової) допомоги від 18 квітня 2024 року, а також рахунок на оплату наданих адвокатом послуг від 24 червня 2024 року № 21/24 з копією платіжної інструкції від 24 червня 2024 року № 1696 на суму 10 000,00 грн, - не прийняті судом до розгляду в зв`язку з пропуском строку на їх подачу, і Підприємство не навело жодних поважних причин пропуску цього строку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з її необґрунтованістю.

Керуючись статтями 80, 123, 124, 126, 129, 221, 233, 234, 244, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Інститут "Київінжпроект" Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Проектний комплекс" від 11 жовтня 2024 року про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/7425/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 17 лютого 2025 року.

СуддяЄ.В. Павленко