ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 року м.Дніпро Справа № 32/507

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М.

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Чірцов А.А.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від ВДВС: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця Ананьєвої Олени Вікторівни

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 р.

(суддя Васильєв О.Ю., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 15.01.2024р.),

прийняту за результатами розгляду скарги Фізичної особи-підприємця Ананьєвої Олени Вікторівни на бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Сіністерства Юстиції (м. Одеса) Овсюк Олени Андріївни у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сандора"

до Приватного підприємця Ананьєвої Олени Вікторівни

про повернення майна та ін.

за участю: начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Овсюк Олени Андріївни

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

27.11.2023р. на адресу суду від ФОП Ананьєвої О.В. надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії. Скаржник просить поновити строк на подання скарги на бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни; визнати незаконною бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни щодо не зняття арешту з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить Ананьєвій Олені Вікторівні (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження №1941702 з виконання судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області №32/507 від 31.01.2006р. та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно майна; зобов`язати начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з усього майна, у тому числі з нерухомого майна, що належить Ананьєвій Олені Вікторівні (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладений у рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження 1941702 з виконання судового наказу господарського суду Дніпропетровської області N32/507 від 31.01.2006р.

Також Відповідачем подані додаткові пояснення та вказано про те, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, яке знищено, а також майнових претензій до боржника з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 відмовлено у задоволенні скарги Фізичної особи - підприємця Ананьєвої О.В. на бездіяльність державного виконавця.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Ананьєва О.В. подала апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 у справі № 32/507, в якій просить цю ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення скарги у повному обсязі.

4.Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що на виконанні у Соборному ВДВС перебувало виконавче провадження № 1941702, яке 12.12.2007 року завершено в порядку п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження"). Відповідно до наданої Соборним ВДВС інформації щодо стягувача за виконавчим провадженням 1941702 було підготовлено лист від 04.08.2022 року на ТОВ "Сандора" щодо надання інформації про наявність або відсутність заборгованостей у Скаржниці перед Товариством. Засобами електронного зв`язку від ТОВ "Сандора" було отримано відповідь, що заборгованість у підприємиці перед ТОВ "Сандора" відсутня. 09.10.2023 року ФОП Ананьєва Олена Вікторівна звернулась до Соборного ВДВС з заявою про скасування арешту майна за виконавчим провадженням 1941702, але листом від 17.10.2023, начальником відділу Овсюк Оленою Андріївною, їй повідомлено про неможливість скасування арештів майна, також листом начальника відділу від 17.10.2023 року Скаржниці повідомлено, що строк зберігання зазначених виконавчих проваджень закінчився.

З урахуванням викладеного, ФОП Ананьєва О. В. зазначає, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає завершенню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Статтею 38 вказаного Закону передбачені наслідки завершення виконавчого провадження, а саме у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що арешт майна боржника, право на застосування якого надано державним виконавцям, є заходом, який забезпечує збереження майна боржника з метою реального виконання рішення, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню. Між тим, застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

За доводами Скаржника, виконавчий документ був повернутий стягувачу, строк пред`явлення виконавчого документу для виконання закінчився і необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту фактично відпала. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, яке знищено та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. При цьому скаржник посилається на правову висновки апеляційних судів у подібних правовідносинах.

Також на підтвердження своєї позиції, 27.07.2024 Скаржником подано клопотання про долучення доказів, в якому йдеться про те, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за заявою ДВС у Жовтневому районі наявні наступні заборони: Тип обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження: 3313247 Зареєстровано: 08.06.2006 12:25:03 за № 3313247 реєстратором: Перша Дніпровська державна нотаріальна контора, 49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 19/21, +38 , +38 . Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, АМ 120368 з оріг АМ120366, 18.05.2006, ДВСУ Жовтневому районі м.Дніпропетровська, державний виконавець Ковтун О.М. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник: Ананьєва Олена Вікторівна, Код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 . Додаткові дані: 711/06 Заявник: ДВС у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Тип обтяження: нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження: 4399835 Зареєстровано: 25.01.2007 10:38:30 за № 4399835 реєстратором: Перша Дніпровська державна нотаріальна контора, 49044, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 19/21, +38 , +38 Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, АЕ 977264 з оріг АА784459 29.2.2006, ДВС у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, держ.виконавець Ковтун О.М. Об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 Власник: ОСОБА_1 , Код: НОМЕР_1 , адреса не вказана, додаткова інформація відсутня. Додаткові дані: арешт № 36/07 1 Дніпропетровська ДНК Заявник: ДВС у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

Крім того, Апелянт зазначає, що Соборним ВДВС у місті Дніпро від 16.07.2024 додатково на запит представника Заявника від 14.05.2024 щодо надання інформації за переліченими обтяженням, надані підтверджуючі документи наявності арешту його майна за виконавчим провадженням №1941702 з виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2006 р. у справі №32/507, за реєстраційними номерами обтяження № 3313247 зареєстрованого 08.06.2006 та № 4399835, зареєстрованого 25.01.2007. На підставі вищевикладеного просить суд долучити до матеріалів справи зазначені додаткові докази. (Вказані докази, у тому числі, додані разом з клопотаннями про долучення доказів від 16.01.2025 та 18.02.2025) .

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач та ВДВС не скористались своїм правом , передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно з ч.3 цієї статті Кодексу не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

9. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коваль Л.А. (доповідач), судді: Мороз В.Ф., Чередко А.Є..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2024р. відкрито апеляційне провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 11.04.2024р..

В судовому засіданні 11.04.2024р. по справі було оголошено перерву до 06.06.2024р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2024р. відкладено розгляд апеляційної скарги у справі в судове засідання до 08.08.2024р..

27.07.2024 подано клопотання про долучення доказів.

Судове засідання, призначене на 08.08.2024р. не відбулося у зв`язку з незапланованою відпусткою члена колегії у справі головуючого судді Коваль Л.А.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді Коваль Л.А., 10.09.2024р. призначено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, за результатами якого, для вирішення питання щодо визначення іншої дати судового засідання, визначено новий склад суду у складі: головуючого судді Чус О.В., суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2024р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 14.11.2024р..

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 762/24 від 04.10.2024р. та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.10.2024р. визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), судді: Мороз В.Ф., Чередко А.Є..

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 927/24 від 08.10.2024р. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.10.2024 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ананьєвої Олени Вікторівни на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 р. у справі №32/507 прийнято до провадження вказаною колегією суддів. Розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 04.12.2024р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2024р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 21.01.2025р.

21.01.2025, у зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії - судді Дарміна М.О., розгляд справи № 32/507 не відбувся, ухвалою від 22.01.2025 такий розгляд призначено на 19.02.2025.

Представники сторін та ВДВС у судове засідання, що відбулося 19.02.2025 не з`явилися.

Беручи до уваги, що неявка представників сторін та ВДВС належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності.

У судовому засіданні 19.02.2025 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

10. Встановлені судом обставини справи.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2006р. у справі №32/507 розірвано з 19.01.2006р. договір оренди торгівельного обладнання №76/470 від 02.06.04р.; зобов`язано Відповідача - Приватного підприємця Ананьєву О.В. на протязі 10 днів з часу набрання цього рішення чинності повернути Позивачу ТОВ "Сандора" холодильну шафу "INTER-501" (заводський № 122513, 2003 року випуску), яка була отримана за договором оренди торгівельного обладнання № 76/470 від 02.06.04 р. та стягнуто з Відповідача - Приватного підприємця Ананьєвої О.В. на користь Позивача ТОВ "Сандора": 1 500,00 грн. - штрафу за несвоєчасне повернення орендованого обладнання; 289,00 грн. - витрат на сплату держмита та 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 31.01.06р. на виконання рішення суду видані відповідні накази.

14.04.2006р. постановою державного виконавця Ковтун О.М. відкрито виконавче провадження №1941702 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2006р. у справі №32/507.

Під час примусового виконання вказаного рішення (наказів) ВДВС, згідно з постановами про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження АМ №120366 від 18.05.2006 та АА №784459 від 29.12.2006, на майно боржника було накладено арешт та вчинено запис про обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Постановою від 12.12.2007р. державним виконавцем Ковтун О.М. повернуто виконавчий документ стягувачу у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості, що підтверджується витягом ВП-спецрозділ (а.с.68, 69).

06.10.2023р. Відповідачка звернувся до Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного МУМЮ (м.Одеса) із заявою про скасування арешту майна.

17.10.2023р. Соборним ВДВС у місті Дніпрі Південного МУМЮ (м.Одеса) повідомлено Відповідачку, що строк зберігання ВП №1941702 з примусового виконання наказу по справі №32/507 закінчився. Рішення за вказаним виконавчим документом не виконане.

Разом з тим, за твердженням Відповідачки, на її лист від 05.09.2022 щодо наявності або відсутності заборгованості перед ТОВ"Сандора", від останнього на електронну адресу ФОП Ананьєвої О.В. надійшла відповідь про відсутність у неї боргу ( а.с.35).

Скаржниця зазначила, що запис про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на момент звернення зі скаргою до суду не видалений, чинність арешту майна не припинено. ФОП Ананьєва О.В. вважає, що не зняття арешту Соборним ВДВС у місті Дніпрі Південного МУМЮ (м.Одеса) з нерухомого майна є порушенням прав останньої, передбачених Конституцією України та Законами України, оскільки її заборгованість перед ТОВ "Сандора" відсутня, а виконавче провадження, по відношенню до неї завершено на підставі п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

16.11.2023р. на адресу суду від ФОП Ананьєвої О.В. надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії. Ухвалою суду від 22.11.2023р. скаргу та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

27.11.2023р. ФОП Ананьєва О.В. повторно звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії, в якій просила поновити строк на подання скарги на бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни; визнати незаконною бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни щодо не зняття арешту з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить Ананьєвій Олені Вікторівні (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), скасувати заборону відчуження такого майна, що накладена в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження №1941702 з виконання судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області №32/507 від 31.01.2006р. та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно майна; зобов`язати начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з усього майна, у тому числі з нерухомого майна, що належить Ананьєвій Олені Вікторівні (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження 1941702 з виконання судового наказу господарського суду Дніпропетровської області N32/507 від 31.01.2006р.

Скарга обґрунтована тим, що відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За таких обставин, саме державним виконавцем, після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві мало бути вчинено заходи щодо зняття арешту з майна боржника, накладеного під час, в тому числі, ВП №1941702 з виконання вищевказаного наказу.

Ухвалою місцевого господарського суду від 04.12.2023 скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні.

У поданих додаткових поясненнях по скарзі від 11.12.2023 зазначено, що виконавче провадження №1941702 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №32/507 від 31.01.2006р. знищено, оскільки строк зберігання його закінчився, що підтверджується листом Соборного ВДВС у м.Дніпро. Відповідно до ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" всі строки на повторне пред`явлення виконавчих документів завершились. Наявність протягом тривалого часу (16 років 12.12.2007 року завершеного в порядку п.2 ч.1 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження") не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, яке знищено та майнових претензій до боржника з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Соборний ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заперечив проти задоволення скарги. У запереченнях йдеться про те, що державним виконавцем Ковтун О.М. 14.04.2006р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №1941702. У рамках виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника. Постановою від 12.12.2007р. державним виконавцем Ковтун О.М. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.40 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній станом на момент винесення відповідної постанови), при цьому завершення виконавчого провадження з цих підстав не передбачає скасування арешту майна. Крім того, судове рішення за вказаним виконавчим документом не виконано. Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби строк зберігання ВП №1941702 завершився.

За результатом розгляду вказаної вище скарги Відповідача постановлена оскаржувана ухвала про відмову у її задоволенні.

Судове рішення мотивоване тим, що виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2006р. у справі №32/507 передано на зберігання до архіву державної виконавчої служби й після закінчення трирічного терміну, згідно з Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, знищено. Таким чином, виконавче провадження не завершено у відповідності до порядку, передбаченого Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки скаржником не надано жодних доказів наявності обставин (вичерпний перелік яких наведено у ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження"), які є підставою для зняття арешту з майна боржника, або доказів виконання ним судового рішення, або відмови стягувача Позивача у цій справі від стягнення, суд дійшов до висновку про правомірність дій ВДВС, а відтак про відсутність правових підстав для задоволення скарги. За таких обставин відсутні і правові підстави для зняття арешту за рішенням суду.

11. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні скарги ФОП Ананьєва О.В. на бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни пов`язані із відмовою у скасуванні арешту майна та виконання інших дій.

Наслідки завершення виконавчого провадження були встановлені у ст. 38 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на 12.12.2007), відповідно до якої, у разі закінчення виконавчого провадження згідно зі ст. 37 цього Закону припиняється чинність арешту боржника (ч. 1). Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначається про скасування арешту, накладеного на майно боржника (ч. 2). За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткову копію такої постанови для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна (ч. 3).

На момент звернення Відповідачем із скаргою у цій справі Закон № 606-XIV втратив чинність від 05.01.2017 на підставі Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII.

Суд враховує, що чинна на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу редакція Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV не встановлювала прямого обов`язку у державного виконавця знімати арешт з майна боржника у разі повернення виконавчого документу стягувачу.

Водночас, спір у справі, що переглядається, виник не у зв`язку з оскарженням бездіяльності у вигляді не зняття арешту державним виконавцем, які здійснювали виконавчі дії у виконавчому провадженні № 1941702 на стадії його завершення під час повернення виконавчих документів стягувачу у 2007 році, а у даному випадку, спір виник у зв`язку з тим, що на заяву Ананьєвої О.В. від 06.10.2023 про скасування арешту майна, державний виконавець відмовився зняти арешт з майна боржника, тому суд першої інстанції обґрунтовано застосував Закон України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час розгляду скарги .

Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Зокрема, арешт майна боржника, право на застосування якого надано державним виконавцем, є заходом, який забезпечує збереження майна боржника з метою реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Суд також зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Вказані норми визначають непорушність права власності ( в тому числі приватної ) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності, а також покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини другої ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже, саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Господарський суд повинен реалізовувати своє основне завдання, передбачене ст. 2 ГПК України , а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У даному випадку, як встановлено місцевим господарським судом, станом на момент розгляду цієї скарги до органу виконавчої служби наказ суду повторно на виконання не надходив, тобто, строк пред`явлення наказу до виконання, закінчився.

Відповідь Позивача на звернення Ананьєвої О.В. щодо відсутності у останньої заборгованості перед ТОВ"Сандора", додатково свідчить про відсутність у товариства претензій до Відповідачки та наміру на повторне звернення до органу ДВС з питання виконання наказу.

Разом з тим, на час розгляду справи у суді першої інстанції, докази на спростування обставин щодо продовження існування арешту майна заявниці після повернення виконавчого документа стягувачу у матеріалах справи відсутні.

Крім того, за даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, станом на 18.02.2025 (дату формування витягу), наявний арешт нерухомого майна, що належіть Ананьєвій О.В., накладений постановами АМ №120366 від 18.05.2006 (об`єкт обтяження : невизначене майно, все майно), АА№784459 від 29.12.2006 (об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 ).

З огляду на викладене, вимоги скарги щодо визнання незаконною бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни щодо не зняття арешту з майна Ананьєвої О.В. є обґрунтованими.

Одночасно, відмова у задоволенні скарги у частині, що стосується зобов"язання виконавця зняти арешт, накладений на все майно Ананьєвої О.В. у виконавчому провадженні №1941702 з формальних підстав, унеможливлює у подальшому здійснення належного захисту її майнових прав у частині зняття арешту з майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку, якщо кредитор - юридична особа на протязі тривалого часу (більше 16 років) не здійснив будь яких дій, направлених на виконання наказу суду по цій справі та фактично не заперечує відсутність у Відповідача перед ним боргу.

При цьому наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Суд першої інстанції залишив вищевказане поза увагою, не дослідив питання необхідності та доцільності на даний час чинного арешту майна та можливості його зняття за рішенням суду у відповідності до вимог ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" і не звернув увагу на наявність порушення майнових прав Скаржниці накладеним арештом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на положення наведених вище норм та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 у частині відмови у задоволенні скарги ФОП Ананьєвої О.В. про визнання незаконною бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни щодо не зняття арешту з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить Ананьєвій Олені Вікторівні , а також у частині зобов`язання відділу зняти арешт з усього майна, у тому числі з нерухомого майна, що належить Ананьєвій Олені Вікторівні з наведених вище підстав.

Слід зазначити, що у зв`язку з тим, що апеляційним судом встановлена наявність підстав для зняття у даній справі арешту з майна, що належить Відповідачці, у виконавця наявні підстави для скасування заборони відчуження майна, що накладена в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження №1941702 з виконання судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області №32/507 від 31.01.2006р., оскільки у такому випадку сторона по виконавчому провадженню перестає бути боржником, а продовження дії заходів забезпечувального характеру порушують майнові права особи, відносно якої було відкрито таке виконавче провадження.

Щодо вимог скарги про скасування судом заборони відчуження майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження №1941702 з виконання судового наказу господарського суду Дніпропетровської області №32/507 від 31.01.2006р. та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна колегія суддів зазначає наступне.

Зважаючи на положення ст.19 Конституції України і ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише із дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

У випадку невиконання відповідного обов`язку державним виконавцем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного прав заявника скарги шляхом, зокрема, зобов`язання виконавця вчинити певні дії, спрямовані на відновлення її порушеного права, або шляхом зобов`язання ухвалити рішення.

Між тим, безпосередньо скасування заборон відчуження майна, що накладені виконавцем в рамках виконавчого провадження з виконання судового наказу господарського суду та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна саме судом, за наслідками розгляду скарги на дії державного виконавця, приписами чинного законодавства України не передбачено .

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 у справі №32/507 у частині відмови скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження №1941702 з виконання судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області №32/507 від 31.01.2006р. та виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно майна заявниці слід залишити без змін і скасувати цю ухвалу у частині відмови у задоволені скарги про визнання незаконною бездіяльності начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни щодо не зняття арешту з майна заявниці та про зобов`язання виконавця зняти арешт з цього майна, прийнявши у цій частині нове судове рішення, яким у відповідній частин скаргу на бездіяльність задовольнити.

9. Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ананьєвої Олени Вікторівни задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 у частині відмови у задоволенні скарги: про визнання незаконною бездіяльності начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни щодо не зняття арешту з майна Ананьєвої Олені Вікторівни, а також у частині відмови у зобов`язанні посадових осіб Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з майна, що належить Ананьєвій Олені Вікторівні та скасувати заборону відчуження майна - скасувати.

Скаргу фізичної особи - підприємця Ананьєвої Олени Вікторівни на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність начальника Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Овсюк Олени Андріївни щодо не зняття арешту з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить Ананьєвій Олені Вікторівні (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), накладеного постановами про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження АМ №120366 від 18.05.2006 та АА №784459 від 29.12.2006.

Зобов`язати посадових осіб Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з усього майна, у тому числі з нерухомого майна, що належить Ананьєвій Олені Вікторівні ( АДРЕСА_1 ) , накладений в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження 1941702 з виконання судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області N32/507 від 31.01.2006р., згідно з постановами про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження АМ №120366 від 18.05.2006 та АА №784459 від 29.12.2006 .

В решті ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2024 р. у справі №32/507 залишити без змін.

Стягнути з Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь Фізичної особи-підприємця Ананьєвої Олени Вікторівни судовий збір за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду у розмірі 3028,00 грн.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням всіх необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.с т. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.02.2025 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О.Дармін

Суддя О. В. Чус