ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025м. ХарківСправа № 922/3814/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, 10; ідент. номер 37875888)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛАЙН ТРАНС" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, 3, оф. 6; ідент. код 44382051)

про стягнення 500 000,00 грн

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайлайн Транс" (відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму безпідставно набутих коштів в розмірі 500000,00 грн. Позов обґрунтовано з посиланням на те, що позивачем, за відсутності будь-яких договірних, або господарських зобов`язань між сторонами, при здійснені платежів за своїми господарськими операціями допущено помилку при заповненні платіжної інструкції, в результаті чого на банківський рахунок відповідача були перераховані грошові кошти в розмірі 500 000,00 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2024 року позовну заяву ТОВ "Агрозахист Харків" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3814/24. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання у справі було призначено на 28 листопада 2024 року об 11:00.

У підготовчому засіданні 28.11.2024 у справі постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання, про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів до 02.02.2025 р. в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України та про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 23 січня 2025 року об 11:00 год.

У підготовчому засіданні 23.01.2025 р. постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України на 06.02.2025 року об 11:00 год.

Сторони явку своїх повноважних представників в судове засідання не забезпечили. Про факт розгляду справи та дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Зокрема, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.11.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 61145, м. Харків, вул. Новгородська, 3, оф. 6.

Але, судова кореспонденція адресована відповідачу була повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/3814/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань. При цьому, відсутність відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Суд констатує, що відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк (до 28.11.2024 р.), встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2024.

В той же час, дослідивши матеріали справи, суд констатує, що були вчинені всі необхідні дії та надано сторонам достатньо часу для реалізації останніми своїх процесуальних прав, разом з тим сторони таке право не було використано, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Разом з тим, суд наголошує, що приписами ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи на надані позивачем до позовної заяви докази, суд встановив таке.

Видами діяльності ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СКАЙЛАЙН ТРАНС" є допоміжна діяльність у рослинництві; неспеціалізована оптова торгівля, Вантажний автомобільний транспорт, Транспортне оброблення вантажів, Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, Післяурожайна діяльність, Оброблення насіння для відтворення, Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього, Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами, Складське господарство, Консультування з питань комерційної діяльності й керування, Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.

05 грудня 2023 року ТОВ "АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ" з банківського рахунку НОМЕР_1 були перераховані грошові кошти в загальній сумі 500 000,00 грн на банківський рахунок UA96 81728 отримувачу ТОВ "СКАЙЛАЙН ТРАНС", ідент. код 44382051. В призначенні платежу вказано: "оплата за транспортно-експедиційні послуги зг. дог. № 01/11 від 01.11.023 в сумі 500000,00 грн у т.ч. ПДВ. Вказане підтверджується копією платіжної інструкції № 859 від 05 грудня 2023 року.

При цьому позивач у позовній заяві вказує, що ним при здійснені платежів за своїми господарськими операціями було допущено помилку при заповненні платіжної інструкції, і саме тому грошові кошти в розмірі 500 000,00 грн були помилково перераховані на банківський рахунок ТОВ "СКАЙЛАЙН ТРАНС".

У подальшому, з метою повернення помилково сплачених коштів, ТОВ "АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ" 06 грудня 2023 року направило на адресу відповідача лист з проханням повернути отримані кошти.

Листом від 06 грудня 2023 року вих. № 06/12-2023 відповідач повідомив позивача, що не може повернути грошові кошти в зв`язку, нібито, накладеним арештом на його банківські рахунки. При цьому, позивач зазначає, що жодних доказів існування накладеного арешту відповідач не надав. Окрім того, навіть існування накладеного арешту не звільняє відповідача від обов`язку повернути безпідставно набуті кошти позивачеві та не свідчить про те, що відповідач припинив свою господарську діяльність та/або не має змоги повернути безпідставно набуті кошти.

Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на те, що між ТОВ "АГРОЗАХИСТ ХАРКІВ" та ТОВ "СКАЙЛАЙН ТРАНС" відсутні будь-які договірні, або господарські зобов`язання, грошові кошти були перераховані на рахунок відповідача помилково, позивач при здійсненні платежу не погоджувався на настання для себе негативних наслідків та не збирався перераховувати грошові кошти на користь відповідача, позивач звернувся з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права, з вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 500 000,00 грн, на підставі ст. 1212 ЦК України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Якщо поведінка набувача, потерпілого не свідчить про існування та виконання договірного зобов`язання, то у разі виникнення між ними спору щодо повернення майна, яке знаходиться у набувача, на спірні правовідносини поширюються положення статті 1212 ЦК України.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом в платіжній інструкції № 859 від 05 грудня 2023 року (а.с. 6) позивачем зазначено призначення платежу: "оплата за транспортно-експедиційні послуги зг. дог. № 01/11 від 01.11.023 в сумі 500000,00 грн у т.ч. ПДВ. А також вказано, що грошові кошти перераховані помилково.

Разом з тим, до матеріалів справи не надано доказів існування між позивачем та іншою третьою особою господарських відносин за дог. № 01/11 від 01.11.023 та необґрунтовано яким чином до позивача потрапити платіжні реквізити відповідача.

В свою чергу, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом отримано інформацію та встановлено наступне.

Шевченківським районним судом м. Києва було розглянуто клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора про накладення у кримінальному провадженні № 720 240 014 100 000 12 від 13.06.2024 арешту на тимчасово вилучене майно.

Ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/35592/24 (провадження № 1-кс/761/23708/2024) від 09 жовтня 2024, 10 жовтня 2024 року було накладено арешт на майно, в межах досудове розслідування у кримінальному провадженні № 720 240 014 100 000 12 від 13.06.2024 за ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження було враховано, що Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 720 240 014 100 000 12 від 13.06.2024 за ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що група осіб організували та здійснюють незаконне проведення азартних ігор у мережі Інтернет без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор. У подальшому, отримуючи дохід від такої діяльності на банківські реквізити суб`єктів господарювання, вказані особи здійснювали підміну джерела отримання доходу, змінюючи його на отримання «з надання послуг» та «реалізації товарів широкого вжитку», у результаті чого ухилились від сплати податків в особливо великих розмірах. Продовжуючи свою злочинну діяльність, група осіб з метою легалізації коштів щодо яких фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом, здійснювали перетворення такого майна, вчиняли дії, направлені на приховування, з використанням сервісів для обміну крипто активів, а сaмe: Binomo, COIN24, SettlePay, PayAdmit, CCpay, Crosspay, Cryptofiat, Zenex, Radik, Exbase, WhiteExchange та онлайн-банкінгу, у тому числі операцій інтернет еквайрингу та P2P, а також інших сервісів, зокрема, InterKassa. Так, використовуючи знаки для товарів та послуг «Cosmolot», «Sportloto», «Joker», «Fan-sport», «Slotcity», «Shark» на інтернет-ресурсах, група осіб, діючи за попередньою змовою, з 01.01.2023 організувала та здійснює незаконну діяльність з проведення азартних ігор у мережі Інтернет без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор. Також, група осіб, отримуючи дохід від незаконної діяльності з проведення азартних ігор у мережі Інтернет без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, з використанням банківських реквізитів фізичних осіб-підприємців, за попередньою змовою зі службовими особами, зокрема, ТОВ «СКАЙЛАЙН ТРАНС» () з 01.01.2023 по теперішній час, умисно ухилились від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до ненадходження до державного бюджету України коштів в особливо великих розмірах.

Відповідно до положень ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як зазначено в постанові КГС ВС від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, «необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує»

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, беручи до уваги, що позивачем жодними доказами не доведено помилковість здійснених перерахувань, не надано доказів наявності договірних відносин з іншим суб`єктом господарювання за договором, номер якого зазначений у платіжній інструкції № 859; не наведено обставин в підтвердження правомірного отримання реквізитів відповідача і відповідно використання їх помилково; враховуючи факт досудового розслідування у кримінальному провадженні № 720 240 014 100 000 12 від 13.06.2024 за ч. 2 ст. 203-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, в рамках якого фігурує ТОВ "СКАЙЛАЙН ТРАНС" (), суд констатує, що позивачем належними та достатніми доказами не доведено підставності позовних вимог, тому суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір слід покласти на позивача у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, 10; ідент. номер 37875888) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙЛАЙН ТРАНС" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, 3, оф. 6; ідент. код 44382051) про стягнення 500 000,00 грн - відмовити

2. Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "14" лютого 2025 р.

Суддя М.І. Шатерніков