ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" лютого 2025 р. Справа № 924/1158/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, Київ

до Шепетівського підприємства теплових мереж, м. Шепетівка, Хмельницької області

про стягнення 3623617,41 грн., з яких: 1984375,08 грн. - основний борг, 309489,44 грн. - 3% річних, 1329752,89 грн. - інфляційні втрати

Представники сторін:

позивач: Бернацька О.В. згідно довіреності

відповідач: Поліщук М.В. - згідно довіреності

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 10.01.2025 відкрито провадження у справі №924/1158/24, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10:00 год. 06.02.2025, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті.

За результатами підготовчого засідання 06.02.2025 постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення на 09:30 год. 18.02.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором постачання природного газу №3255/1920-ТЕ-34 від 01.11.2019. Зазначає, що АТ „Національна акціонерна компанія Нафтогаз України поставило Шепетівському підприємству теплових мереж природний газ на загальну суму 19209471,93 грн. Повідомляє, що відповідач лише частково здійснив оплату за переданий газ на суму 17225096,85 грн., у зв`язку з чим сума простроченого та несплаченого основного боргу складає 1984375,08 грн. Також позивачем заявлено до стягнення 309489,44 грн. 3% річних, 1329752,89 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві (від 23.01.2025) проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що заборгованість за вказаним договором виникла в силу об`єктивних, що не залежать від волі підприємства обставин, оскільки Шепетівське підприємство теплових мереж фактично відновило свою діяльність 11.10.2019 року на виконання ст. 22 Закону України „Про теплопостачання, яка передбачає правонаступництво по борговим зобов`язанням з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним), підприємству згідно Акту звіряння розрахунків від 25.10.2019 року, було передано борг ТОВ „Шепетівка Енергоінвест за постачання природного газу у сумі 82104061,87 грн.

Вказує, що на виконання Закону України „Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, 18.12.2019 між Шепетівським підприємством теплових мереж та АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України було укладено договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ № 235/1/1730-Р3, № 235/2/1730-Р3, № 235/3/1730-Р3, № 235/4/1730-Р3, № 235/5/1730-Р3, № 235/6/1730-Р3, № 235/7/1730-Р3 на загальну суму 31481 094,39 грн., які виконувалися підприємством по грудень 2024 року. Одержувачем коштів за договорами реструктуризації є саме позивач АТ НАК „Нафтогаз України. Відповідно до даних договорів підприємство зобов`язалося щомісячно погашати реструктуризовану суму заборгованості в зальному розмірі 524684,86 грн. в місяць.

Згідно даних оборотно-сальдової відомості Шепетівського підприємства теплових мереж, підприємство за період з 01.11.2019 року по 31.12.2024 року, перерахувало АТ „НАК „Нафтогаз України в рахунок погашення реструктуризованої заборгованості кошти у сумі 16488 679,70 грн., що в декілька раз перевищує заявлену позивачем суму до стягнення.

Крім того, звертає увагу суду, що внаслідок встановлення уповноваженими органами економічно необґрунтованих тарифів у підприємства виникла різниця в тарифах, яка мала бути відшкодована з державного бюджету України.

Зазначає, що обсяг узгодженої, але невідшкодованої різниці в тарифах для Шепетівського підприємства теплових мереж станом на дату подання відзиву становить 53497464,47 грн., що в рази перевищує суму заявлену позивачем до стягнення.

Також звертає увагу суду, що заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення згідно з доданих до позовної заяви розрахунків виникла у той період, коли у підприємства виникла різниця в тарифах за надані послуги з постачання теплової енергії.

Крім того, відповідач вказує, що позивачем всупереч ст. 257 ЦК України та ч. 6 ст. 232 ГК України безпідставно нараховані штрафні санкції за період з 28.04.2020 по 30.11.2024, з пропуском строку позовної давності. Тому вважає, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним та необґрунтованим.

Позивач у відповіді на відзив (від 27.01.2025) зазначає, що відповідач не спростував заявлених позовних вимог. Матеріалами судової справи підтверджено та не заперечується сторонами, що частина заборгованості відповідача перед позивачем за договором не погашена, договір про організацію взаєморозрахунків не укладався (відповідачем не було здійснено проведення взаєморозрахунків заборгованості або реструктуризації заборгованості за договором).

Наголошує, що предметом спору у даній справі є майнова вимога, в тому числі про стягнення основної заборгованості за поставлений газ, така заборгованість може вважатися відсутньою лише у разі фактичного врегулювання заборгованості за поставлений газ та здійснення взаєморозрахунків згідно ст. 4 Закону України „Про особливості регулювання відносин на ринку природнього газу та у сфері теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення (даної Закон 1730) та реструктуризації залишків заборгованості згідно зі ст. 5 Закону 1730. Зазначає, що сам лише факт участі відповідача у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом 1730 без фактичного врегулювання заборгованості (шляхом проведення розрахунків та реструктуризації), тобто без вчинення юридично значимих дій не можуть свідчити про відсутність заборгованості, стягнення якої є предметом позову у цій справі.

Звертає увагу, що фактична реалізація згаданого заходу процедури врегулювання заборгованості у 2022-2024 роках не відбулася, а Законом України „Про Державний бюджет України на 2023 рік субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не передбачена.

Також позивач вказує, що не заявляв вимогу про стягнення пені, а лише вимогу про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, які не є штрафними санкціями. При цьому, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в України воєнного, надзвичайного стану строки, визначені, зокрема, ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк його дії. Крім того, п. 9.3. договору передбачено строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних терміном п`ять років.

Зазначає, що інфляційні нарахування та відсотків річних нараховуються незалежно від вини боржника.

Судом у підготовчому засіданні вчинено всі дії, передбачені ст. 182 ГПК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 185, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити підготовче провадження у справі №924/1158/24.

Призначити справу №924/1158/24 до судового розгляду по суті на 10:00 год. 11 березня 2025р.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1.

Повідомити учасників справи про судове засідання.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення 18.02.2025 та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 18.02.2025

Суддя О.Є. Танасюк