ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

14 лютого 2025 року м. ЧернівціСправа № 926/428/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Володимира Байталюка, за участю секретаря судового засідання Лілії Кушлак, розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» про перегляд рішення Господарського суду Чернівецької області від 29 січня 2024 року за нововиявленими обставинами у справі № 926/428/23

за позовом Чернівецької міської ради

до товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст»

про внесення змін до договору оренди землі № 1669 від 03 лютого 2005 року в частині розміру орендної плати за землю

Представники сторін:

від позивача Фуркал С. О.;

від відповідача (заявника) Марчук Д. П.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2024, задоволено позов Чернівецької міської ради задоволено. Внесено зміни до Договору оренди земельної ділянки № 1669 від 03 лютого 2005 року, який укладений між Чернівецькою міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» щодо земельної ділянки, яка знаходиться в м. Чернівці по вул. Чорновола В`ячеслава, площею 13,5373 га, виклавши пункти 2.3, 6 та 7 договору в наступній редакції:

« 1.3. Відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 21.04.2023 № НВ-023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 301577393,61 грн.

2.1. Річна орендна плата з 01.01.2023 складає 15078869,70 грн, (п`ятнадцять мільйонів сімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят дев`ять грн 70 коп.), що становить 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі.

2.2. Орендна плата сплачується Орендарем рівними частинами у строк до 30 числа місяця наступного за звітним, на розрахунковий рахунок: Чернівецьке ГУК/Чернівецька ТГ/, , р/р UA 0024405, Казначейство України (ЕАП), код платежу 18010600 орендна плата з юридичних осіб».

30.12.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з заявою про перегляд рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 за нововиявленими обставинами у справі № 926/428/23.

Відповідач посилається на те, що нововиявленими обставинами у даній справі є нові обставини, які встановлені доданим до заяви висновком експерта від 27.12.2024 № 444/12.2024 невідповідність розміру фактичного землекористування (12,9167 га) розміру земельної ділянки, визначеному умовами договору оренди земельної ділянки № 1669 від 03.02.2005 (13,5373 га).

Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження у справі № 926/428/23 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» про перегляд рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 за нововиявленими обставинами. Розгляд заяви призначено на 04.02.2025.

Чернівецька міська рада звернулася до Господарського суду Чернівецької області із письмовими запереченнями, в яких навела аргументи про відсутність підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У зв`язку з хворобою представника заявника розгляд заяви відкладався письмовою ухвалою суду від 04.02.2025 та протокольною ухвалою суду від 10.02.2025.

У судовому засіданні, яке відбулося 14.02.2025, представник товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» просив суд відкласти розгляд заяви для проведення додаткової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою.

Розглянувши вказане клопотання про відкладення розгляду заяви судом відмовлено у його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю.

14.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника Чернівецької міської ради надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів прави, у змісті яких вказано, що пунктом 2 рішення Чернівецької міської ради від 04.09.2024 № 1948 вирішено:

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою вул. Чорновола В`ячеслава, площею 13,5373 га (кадастровий номер :32:002:0008), яка знаходиться в оренді (до 01.12.2024) для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код 02.10), на підставі якої сформовано 5 (п`ять) земельних ділянок: № 1 площею 1,0258 га (кадастровий номер :32:002:0059), № 2 площею 1,9719 га (кадастровий номер :32:002:0060), № 3 площею 1,0396 га (кадастровий номер :32:002:0061), № 4 площею 0,3042 га (кадастровий номер :32:002:0062), № 5 площею 9,1958 га (кадастровий номер :32:002:0063) (підстава: заява ТОВ «Ріал Траст», зареєстрована 05.07.2024 за №24/01-08/1-2699 (ДНАП), рішення міської ради VIІІ скликання від 28.03.2024 № 1712, договір оренди земельної ділянки від 03.02.2005 № 1669);

- внести зміни до договору оренди землі від 03.02.2005 № 1669, а саме залишити в орендному користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» земельні ділянки за адресою вул. Чорновола В`ячеслава, площею 1,9719 га (кадастровий номер :32:002:0060), площею 0,3042 га (кадастровий номер :32:002:0062) та площею 9,1958 га (кадастровий номер :32:002:0063, в томі числі частина земельної ділянки 2,8700 га під водоймищем, частина земельної ділянки площею 1,9122 га під прибережною захисною смугою) для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (код 02.10);

- припинити товариству з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» право оренди земельних ділянок за адресою вул. Чорновола В`ячеслава, площею 1,0258 га (кадастровий номер :32:002:0059), площею 1,0396 га (кадастровий номер :32:002:0061) та зарахувати їх до земель запасу. ТОВ «Ріал Траст» укласти з Чернівецькою міською радою додатковий договір до договору оренди землі від 03.02.2005 №1669;

З огляду на зазначене, додатковим договором від 27.11.2024 № 5/1669 внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 03.02.2005 № 1669, зокрема щодо земельних ділянок, які передаються в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст», та передано в оренду наступні земельні ділянки: земельна ділянка з кадастровим номером :32:002:0060 площею 1,9719 га, земельна ділянка з кадастровим номером :32:002:0062 площею 0,3042 га, земельна ділянка з кадастровим номером :32:002:0063 площею 9,1958 га.

Враховуючи вищезазначене, земельна ділянка з кадастровим номером :32:002:0008 площею 13,5373 га припинила своє існування як об`єкт цивільних прав.

Таким чином, сторони договору станом на даний час визначили іншу площу земельної ділянки, яка передана товариству з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» в оренду.

Водночас, докази, які вказані як підстави для перегляду рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 у даній справі, не спростовують того факту, що на момент прийняття цього рішення та набрання ним законної сили площа земельної ділянки, яка була в оренді товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст», становила 13,5373 га.

З огляду на зазначене, просить суд долучити до матеріалів справи додані документи та врахувати при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» в судовому засіданні підтримав заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та просив суд задовольнити її в повному обсязі.

Представник Чернівецької міської ради в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про перегляд рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 за нововиявленими обставинами, крім того зазначив, що експертиза не є належною підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи і надані докази заявника, суд доходить висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами існування нововиявлених обставин в розумінні пункту 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу рішення у справі № 926/428/23.

1. В силу статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина п`ята статті 55 Конституції України).

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

2. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтями 6, 13 Конвенції, ратифікованої Верховною Радою України Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини» від 12.07.2001 зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004, верховенство права це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

3. У відповідності до статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції.

4. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Водночас, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

5. Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами урегульовано статтею 320 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої рішення, постанови та ухвали господарського суду, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні вказаних положень Господарського процесуального кодексу України є одночасна наявність таких чотирьох умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не були встановлені судом, хоча повинні були бути встановлені; ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення (аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.10.2021 у справі № 910/1566/19).

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, яке переглядається (аналогічний висновок викладений у пункті 6.2.4 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 19/5009/1481/11).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 909/1190/17).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору також не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

При цьому є чітке розмежування поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту): так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Виникнення нових обставин або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з нормами Господарського процесуального кодексу України. Не може також вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору (подібний висновок міститься у постанові суду касаційної інстанції від 07.07.2021 у справі № 904/4470/16).

До того ж не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2021 у справі № 9901/424/18).

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.

Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

Крім того, не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13, згідно з якою за змістом статті 320 Господарського процесуального кодексу України у чинній редакції рішення, постанови та ухвали господарського суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

6. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву (рішення ЄСПЛ у справі «BRUMАRESCU v. ROMANIA» від 28.11.1999, заява №28342/95, §61).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі PRAVEDNAYA v. RUSSIA від 18.11.2004, заява № 69529/01, §27). Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.05.2020 у справі № 927/943/16.

Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України», «PONOMARYOV v. UKRAINE» від 03.04.2008, заява №3236/03, §40).

7. Як вбачається з матеріалів справи, Чернівецька міська рада звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 1669 від 03.02.2005, щодо земельної ділянки, яка знаходиться в м. Чернівці по вул. Чорновола В`ячеслава, площею 13,5373 га. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про необхідність внесення змін до договору у зв`язку із зміною нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та зміною ставки орендної плати.

Згідно рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 у справі № 926/428/23, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2024, позов задоволено. Внесено зміни до Договору оренди земельної ділянки № 1669 від 03 лютого 2005 року, який укладений між Чернівецькою міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» щодо земельної ділянки, яка знаходиться в м. Чернівці по вул. Чорновола В`ячеслава, площею 13,5373 га, виклавши пункти 2.3, 6 та 7 договору в наступній редакції:

« 1.3. Відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 21.04.2023 № НВ-023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 301577393,61 грн.

2.1. Річна орендна плата з 01.01.2023 складає 15078869,70 грн, (п`ятнадцять мільйонів сімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят дев`ять грн 70 коп.), що становить 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі.

2.2. Орендна плата сплачується Орендарем рівними частинами у строк до 30 числа місяця наступного за звітним, на розрахунковий рахунок: Чернівецьке ГУК/Чернівецька ТГ/, , р/р UA 0024405, Казначейство України (ЕАП), код платежу 18010600 орендна плата з юридичних осіб».

8. Як вже зазначалось вище, 30.12.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з заявою про перегляд рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 за нововиявленими обставинами у справі № 926/428/23, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 у справі № 926/428/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Так, обґрунтовуючи подану заяву, товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» посилається на те, що нововиявленою обставиною, яка стала підставою для подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є той факт що розмір фактичного землекористування (12,9167 га) відрізняється від розміру земельної ділянки, визначеному умовами договору оренди земельної ділянки № 1669 від 03.02.2005 (13,5373 га). Викладене підтверджується доданим до заяви висновком експерта від 27.12.2024 № 444/12.2024. Вважає дану нововиявлену обставину суттєвою і такою, що вплинула на рішення суду кардинально.

9. Водночас, судом встановлено, що наведені товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» у заяві обставини не є нововиявленими в розумінні положень статті 320 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в даному випадку має місце переоцінка доказів, оцінених судом, а саме умов договору оренди земельної ділянки від 03.02.2005, витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 21.04.2023, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно площі земельної ділянки кадастровий номер :32:002:0008, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.11.2020, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому, як свідчить рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 у даній справі, в основу його було покладено і інші встановлені судами факти.

10. Відповідно до частини третьої статті 320 Господарського процесуального кодексу України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Предметом судового розгляду у справі № 926/428/23 було внесення змін до договору оренди землі від 03.02.2005 № 1669 в частині зміни розміру та порядку внесення річної орендної плати.

Таким чином, спір щодо площі орендованої земельної ділянки по договору оренди землі від 03.02.2005 №1669 не був та не може бути предметом розгляду у справі № 926/428/23.

11. Також, надаючи оцінку висновку експерта від 27.12.2024 № 444/12.2024, яким на переконання заявника встановлено факт невідповідності розміру фактичного землекористування (12,9167 га) розміру земельної ділянки, визначеному умовами договору оренди земельної ділянки № 1669 від 03.02.2005 (13,5373 га), суд вважає, що вказаний висновок за своєю правовою природою є новим доказом, наданий стороною, яка приймала участь у розгляді справи. Вказаний висновок експерта не існував на час розгляду справи та прийняття рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024, що виключає його правову кваліфікацію як нововиявлену обставину.

12. Також, суд зауважує, що товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» протягом всього періоду дії договору оренди землі від 03.02.2005 № 1669 не заявляв претензій щодо площі переданої йому в оренду земельної ділянки.

13. Суд погоджується із доводами Чернівецької міської ради про те, що відповідно до частини першої статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно із частинами першою-четвертою, дев`ятою статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій, сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19, від 27.07.2023 у справі № 918/779/22.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.11.2020 земельна ділянка за кадастровим номером :32:002:0008 площею 13,5373 сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі ще 31.03.2005.

14. За вказаних обставин, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 у справі № 926/428/24 та його скасування.

15. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні статей 75, 76 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Зважаючи на вказане, суд зазначає, що доводи товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст», викладені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не приймаються судом до уваги.

Керуючись статтями 234, 235, 320-325, Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» про перегляд рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 у справі № 926/428/23 за нововиявленими обставинами.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.01.2024 залишити без змін.

Ухвала підлягає оскарженню у порядку та строки передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 17.02.2025.

Суддя Володимир БАЙТАЛЮК