ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/1130/24

за позовом Керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Національний природний парк "Нижньосульський", ОСОБА_1 ,

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою.

Представники учасників справи:

Прокурор Чустрак Д.В.;

Позивач ОСОБА_2 ;

Відповідач не з`явився;

Треті особи не з`явилася.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 11.09.2024 Керівник Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

1.2. Змістом позову є немайнова вимога усунути перешкод власнику Черкаській обласній державній адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :01:000:2106 у Державному земельному кадастрі із цільовим призначенням для особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, кадастровий номер земельної ділянки: :01:000:2106, виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру з одночасним припинення всіх речових права на землю.

1.4. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор ствердив, що порушення законних інтересів держави полягає у незаконному переданні в приватну власність спірної земельної ділянки природно-заповідного фонду для сільськогосподарського призначення та зміні категорії земель за цільовим призначенням без додержання встановленої процедури, чим зумовлено неможливе збереження земельної ділянки як землі природно-заповідного фонду з можливістю використання її в цих цілях.

1.5. У позовній заяві прокурор заявив клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Національний природний парк "Нижньосульський" (ідентифікаційний код 37541481, адреса місцезнаходження: 37700, Полтавська область, Лубенський район, смт. Оржиця, вул. Центральна, 128).

1.6. В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що спірна земельна ділянка є землями природно-заповідного фонду і розташована в межах національного природного парку "Нижньосульський", який є титульним користувачем спірної земельної ділянки. Отже, судове рішення у цій справі може вплинути на права або обов`язки Національного природного парку "Нижньосульський".

1.7. 12.09.2024 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №925/1130/24, справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 10 год. 30 хв. 01.10.2024. Залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Національний природний парк "Нижньосульський".

1.8. Ухвалу суду від 12.09.2024 про відкриття провадження у справі суд надіслав прокурору, позивачу та відповідачу, яку 13.09.2024 доставлено до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (а.с. 82-83), третій особі - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який 14.09.2024 вручено третій особі (а.с. 84 том 1).

1.9. 01.10.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 14 год. 00 хв. 17.10.2024.

1.10. 01.10.2024 відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив у позові відмовити повністю, оскільки він є неналежним відповідачем у цій справі (а.с. 107-109 том 1).

1.11. 02.10.2024 третя особа подала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, підтримала позовні вимоги прокурора повністю (а.с. 121 том 1).

1.12. Судове засідання о 14 год. 00 хв. 17.10.2024 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

1.13. 21.10.2024 суд ухвалив призначити розгляд справи у судовому засіданні о 10 год. 00 хв. 25.10.2024.

1.14. 25.10.2024 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 15 год. 00 хв. 30.10.2024 у зв`язку з оголошенням на території Черкаської області в цей час повітряної тривоги.

1.15. 30.10.2024 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні на стадії судових дебатів до 15 год. 00 хв. 14.11.2024.

1.16. 14.11.2024 прокурор подав до суду пояснення, у якому просив позов задовольнити повністю та зазначив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на цей час земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:2106 площею 0,4063 га, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , знаходиться в межах парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва "Велико-Бурімський парк", територія якого входить до НПП "Нижньосульський". Жодних погоджень, дозволів на передачу земельної ділянки у приватну власність не надавалось.

Надання у приватну власність спірної земельної ділянки природно-заповідного фонду для сільськогосподарського призначення є незаконним.

Черкаським апеляційним судом наведені обставини також були досліджені та оцінені під час розгляду справи №709/480/23 за позовом керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Національного природного парку "Нижньосульський" до ОСОБА_1 , Чорнобаївської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації, Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, припинення права приватної власності, повернення земельної ділянки.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06.03.2024 задоволено апеляційну скаргу та позов прокурора. Рішення суду набрало законної сили.

З метою належного, послідовного та ефективного захисту інтересів держави в частині використання та збереження земель природно-заповідного фонду необхідно скасувати відомості в Державному земельному кадастрі про цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:2106 площею 0,4063 га (а.с. 141-151, 162-184 том 1).

1.17. Під час розгляду справи по суті суд встановив, що земельна ділянка, яка є предметом спору та знаходиться в межах парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва "Велико-Бурімський парк", територія якого входить до НПП "Нижньосульський", належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

1.18. Відповідно до частини 1 статті 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

1.19. До завдань підготовчого провадження, зокрема, належить визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів (частина 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України).

1.20. Нормами Господарського процесуального кодексу України не врегульовано порядок та підстави повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

1.21. За висновками Верховного Суду викладених у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

1.22. З метою дотримання основних засад господарського судочинства, виконання завдання господарського судочинства, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення спору між сторонами з дотриманням принципів змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства, суд дійшов висновку з`ясувати чи вплине рішення суду у даній справі на права та обов`язки ОСОБА_1 та наявності підстав для залучення ОСОБА_1 до участі у цій справі, якому на праві приватної власності належить спірна земельна ділянка.

1.23. Оскільки з`ясування обставини чи вплине рішення суду у даній справі на права та обов`язки ОСОБА_1 та підстав для залучення ОСОБА_1 до участі у даній справі належить до завдань підготовчого провадження, суд дійшов висновку повернутися до розгляду справи зі стадії підготовчого провадження.

1.24. 14.11.2024 суд ухвалив повернутися до розгляду справи зі стадії підготовчого провадження та призначити підготовче засідання о 12 год. 30 хв. 03.12.2024.

1.25. 02.12.2024 прокурор подав до суду заяву, у якій ствердив про наявність підстав для залучення до участі у справі №925/1130/24 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 , оскільки предметом позову у справі №925/1130/24 є усунення перешкод у здійсненні права у разі прийняття рішення у справі №925/1130/24 щодо усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою вплине на права та обов`язки ОСОБА_1 , який все ще є її власником (а.с. 201-202 том 1).

1.26. 02.12.2024 у підготовчому засіданні взяли участь прокурор Чустрак Д.В. та представник позивача ОСОБА_2 . Представники відповідача та третьої особи у підготовче засідання не з`явилися.

1.27. Прокурор Чустрак Д.В. та представник позивача ОСОБА_2 у підготовчому засіданні вважали, що необхідно залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 , оскільки рішення суду у даній справі вплине на права та обов`язки вказаної особи як власника землі.

1.28. 02.12.2024 суд ухвалив заяву прокурора про залучення третьої особи до участі у справі задовольнити. Залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 . Розгляд справи у підготовчому засіданні відклав до 12 год. 00 хв. 12.12.2024.

1.29. Ухвалу суду від 02.12.2024 про залучення третьої особи до участі у справі та відкладення розгляду справи суд надіслав прокурору, позивачу, відповідачу та третій особі НПП "Нижньосульський", яку 03.12.2024 доставлено до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (а.с. 216-217), третій особі ОСОБА_1 - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який 10.12.2024 вручено третій особі (а.с. 219 том 1).

1.30. 12.12.2024 третя особа НПП "Нижньосульський" подала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, підтримала позовні вимоги прокурора повністю (а.с. 220 том 1).

1.31. 12.12.2024 у підготовчому засіданні взяли участь прокурор Чустрак Д.В. та представник позивача ОСОБА_3 . Представники відповідача та третіх осіб у підготовче засідання не з`явилися.

1.32. Прокурор Чустрак Д.В. у підготовчому засіданні просив відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні та надати час для подання пояснень третій особі щодо позову чи відзиву на позов.

1.33. Представник позивача Окрушко А.М. у підготовчому засіданні підтримала клопотання прокурора.

1.34. 12.12.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні до 09 год. 00 хв. 09.01.2025.

1.35. 16.12.2024 прокурор подав до суду заяву про зміну предмету позову, у якій зазначив, що у справі №709/480/23 предметом позову є вимога про припинення права приватної власності, повернення земельної ділянки кадастровий номер :01:000:2106, то відсутня необхідність пред`явлення вимоги про припинення всіх речових прав на цю ж земельну ділянку у межах даної справи №925/1130/24. Враховуючи викладене, прокурор виклав прохальну частину позову у наступній редакції: "Усунути перешкод власнику Черкаській обласній державній адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки із кадастровим номером :01:000:2106 у Державному земельному кадастрі із цільовим призначенням для особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, кадастровий номер земельної ділянки: :01:000:2106, виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру" (а.с. 235-238 том 1).

1.36. 09.01.2025 у підготовчому засіданні взяли участь прокурор Чустрак Д.В. та представник позивача Окрушко А.М. Представники відповідача та третіх осіб у підготовче засідання не з`явилися.

1.37. Прокурор Чустрак Д.В. та представник позивача Окрушко А.М. у підготовчому засіданні просили прийняти до розгляду у цій справі заяву Золотоніської окружної прокуратури про зміну предмета позову та здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням вказаної заяви.

1.38. 09.01.2025 суд ухвалив заяву прокурора про зміну предмета позову у справі прийняти до розгляду. Зміст та мотиви ухвали суду відображені у протоколі судового засідання від 09.01.2025.

1.39. 09.01.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 12 год. 00 хв. 04.02.2025.

1.40. 04.02.2025 третя особа НПП "Нижньосульський" подала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, підтримала позовні вимоги прокурора повністю (а.с. 2 том 2).

1.41. 04.02.2025 у судовому засіданні взяли участь прокурор Чустрак Д.В. та представник позивача Мішенко О.О. Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явилися.

1.42. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.43. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.44. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.45. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача та третіх осіб.

1.46. Прокурор Чустрак Д.В. та представник позивача Мішенко О.О. у судовому засіданні просили позов задовольнити повністю із врахуванням заяви прокурора про зміну предмету позову.

1.47. 04.02.2025 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду.

1.48. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/1130/24.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову прокурора є немайнова вимога до відповідача усунути перешкод Черкаській обласній державній адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації земельної у Державному земельному кадастрі із цільовим призначенням для особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру.

2.2. Підставами позову є обставини, якими прокурор доводить існування перешкод Черкаській обласній державній адміністрації у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є обставини, що підтверджують підстави та порядок реєстрації спірної земельної ділянки у земельному кадастрі як землі сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для особистого селянського господарства; підстави представництва прокурором інтересів держави; порушення інтересів держави, за захистом якого прокурор звернувся до суду.

3. Обставини, які не підлягають доказуванню у справі.

3.1. Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

3.2. 02.11.2023 Чорнобаївський районний суд Черкаської області у справі №709/480/23 ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позову Керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації, Національного природного парку "Нижньосульський" до ОСОБА_1 , Чорнобаївської селищної ради, треті особи: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації, Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, припинення права приватної власності, повернення земельної ділянки.

3.3. Постановою Черкаського апеляційного суду від 06.03.2024 у справі №709/480/23 рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.11.2023 скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Усунуто перешкоди Черкаській ОДА та НПП "Нижньосульський" у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий №:01:000:2106, площею 0,4063 га, яка розташована в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути її на користь держави в особі Черкаської ОДА та НПП "Нижньосульський". Скасовано у Державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень рішення про державну реєстрацію від 15 грудня 2015 року №12740452 речового права приватної власності на неї за ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий №:01:000:2106, площею 0,4063 га, яка розташована в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3.4. Чорнобаївський районний суд Черкаської області у рішенні встановив, що:

- наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року №435 затверджене Положення про національний природний парк "Нижньосульський";

- наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31 серпня 2020 року №95 визнано таким, що втратив чинність Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року №435 та затверджене Положення про національний природний парк "Нижньосульський" (далі Положення) в іншій редакції;

- Розділом 2 Положення передбачено, що Парк створений з метою збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів Середнього Придніпров`я;

- Пунктами 1.1, 1.2, 1.7 Положення передбачено, що Парк є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Парк є бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються Парку в постійне користування у порядку, встановленому законодавством;

- Великобурімська сільська рада рішенням від 10 липня 2012 року №19-8/УІ (оскаржуваним у цій справі) затвердила технічну документацію та надала земельну ділянку, площею 0,4063 га, яка знаходиться в с. Велика Бурімка, у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ;

- 15 грудня 2015 року державний реєстратор Чорнобаївського районного управління юстиції здійснив державну реєстрацію речового права приватної власності ОСОБА_1 на вищезазначену земельну ділянку;

- 24 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:2106;

- З інформації, що міститься в листі Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації від 27 липня 2022 року №02/10-04-17/11607 суд встановив, що за період діяльності Департаменту з 01 червня 2013 року по 27 травня 2021 року проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність, зокрема кадастровий номер :01:000:2106 не надходили, висновки про погодження не видавалися;

- З 27 травня 2021 року по 06 липня 2023 року звернення щодо надання інформації про обмеження у використанні земель, додержання режиму охорони, використання відповідної території та вимог природоохоронного законодавства на спірній земельній ділянці в порядку, визначеному розділом ІХ "Прикінцеві положення" Закону України "Про землеустрій", на розгляд не надходили. Зобов`язання щодо забезпечення режиму, охорони та збереження території НПП покладено на адміністрацію НПП з оформленням охоронного зобов`язання від 03 вересня 2012 року №111;

- Для надання достовірної інформації щодо віднесення вказаних земельних ділянок (зокрема, спірної) до територій та об`єктів природно-заповідного фонду надаються картографічні матеріали відповідної якості з прив`язкою до місцевості та показом масштабу. Такі картографічні матеріали до листа-запиту прокуратури не представлені, що не дає можливості визначити наявність об`єктів природно-заповідного фонду в межах земельних ділянок;

- Відповідно до листів адміністрації НПП "Нижньосульський" від 12 травня 2022 року, від 09 лютого 2022 року та листів Міндовкілля від 12 травня

2022 року, від 25 липня 2022 року спірна земельна ділянка розташована на території НПП "Нижньосульський", вона включена до Парку без вилучення у власників та первинних користувачів. Указана земельна ділянка відноситься до зони регульованої рекреації НПП "Нижньосульський". Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок НПП "Нижньосульський" та оформлення прав користування земельними ділянками площею 2187,3 га розробляється, але ще не затверджений. Про факт вибуття земель у приватну власність адміністрації НПП "Нижньосульський" стало відомо з запиту прокуратури. Адміністрацією парку жодних погоджень, дозволів тощо на передачу згаданих земельних ділянок не надавалось. За статтею 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій об`єктів природно-заповідного фонду;

- 18 липня 2022 року до прокуратури надійшов лист НПП "Нижньосульський", до якого була додана картосхема розташування НПП із проектом створення, карта функціонального зонування НПП та проект організації території НПП;

- Відповідно до листів ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 21 лютого 2022 року, 20 липня 2022 року, 16 вересня 2022 року, 26 грудня 2022 року підтвердити чи спростувати накладення земельної ділянки кадастровий номер :01:000:2106 на межі території НПП "Нижньосульський" неможливо, через те, що в Державний земельний кадастр відомості про НПП "Нижньосульський" на підставі документації із землеустрою не вносились. За даними Державного земельного кадастру кадастровий номер земельній ділянці Національного парку "Нижньосульський" не присвоювався. До місцевого фонду документація з землеустрою на спірну земельну ділянку на зберігання не надходила. Публічна кадастрова карта, крім інформації з Державного земельного кадастру, наповнюється іншими шарами, які носять інформаційних характер;

- за інформацією ДП "Центр державного земельного кадастру" від 27 липня 2022 року в рамках виконання доручень з адміністрування Державного земельного кадастру та відповідно до доручення Держгеокадастру від 16 червня 2021 року ДП "Центр державного земельного кадастру" на підставі наданої Держгеокадастром інформації Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про об`єкти природно-заповідного фонду України вжив заходи публікації, як окремого інформаційного шару на Публічній кадастровій карті відомостей про об`єкти природно-заповідного фонду України, в тому числі НПП "Нижньосульський". Інформаційний шар "Природно-заповідний фонд" не містить офіційних відомостей Державного земельного кадастру та носить інформаційний характер;

- На дату ухвалення органом місцевого самоврядування спірного рішення щодо надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки (10 липня 2012 року) на Публічній кадастровій карті України відомості про об`єкти природно-заповідного фонду України, у тому числі НПП "Нижньосульський" були відсутні. Вказане підтверджується інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 27 липня 2023 року. В рамках заходів з адміністрування Державного земельного кадастру з 16 червня 2021 року і до 08 липня 2021 року були вжиті заходи з публікації як окремого шару на Публічній кадастровій карті відомостей про об`єкти природно-заповідного фонду України, у тому числі НПП "Нижньосульський";

- інформаційний шар "Природно-заповідний фонд" не містить офіційних відомостей Державного земельного кадастру та носить інформаційний характер.

Апеляційний суд встановив:

- з Публічної кадастрової карти України, на якій зображене розташування спірної земельної ділянки ОСОБА_1 , карти-схеми розподілу земель НПП "Нижньосульський" за користувачами, картосхеми функціонального зонування території НПП "Нижньосульський", а також зображень Google Maps, які є в загальному доступі, що відображають межі території села Велика Бурімка, НПП "Нижньосульський", а також спірну земельну ділянку, вбачається, що за межами населеного пункту с. Велика Бурімка на схід починається територія НПП "Нижньосульський", яка включає у себе заплаву р. Дніпро та р. Сула, що в неї впадає. На сході територія Парку закінчується з початком інших населених пунктів - сіл Мирони та Погребняки;

- спірна земельна ділянка відповідача ОСОБА_1 знаходиться відразу за межами населеного пункту с. Велика Бурімка на схід, тобто в межах природно-заповідних земель парку "Нижньосульський", що відповідає території, включеній до його картосхеми.

3.5. 09.01.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №709/480/23 ухвалив постанову, якою постанову Черкаського апеляційного суду від 06.03.2024 залишив без змін.

3.6. Прокурор, Черкаська обласна державна адміністрації, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, Національний природний парк "Нижньосульський", ОСОБА_1 є учасниками справ №709/480/23 та №925/1130/24.

3.7. Враховуючи норми частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу розташування спірної земельної ділянки кадастровий номер :01:000:2106 за межами населеного пункту с. Велика Бурімка у межах природно-заповідних земель парку "Нижньосульський" не підлягає доказуванню під час розгляду справи №925/1130/24.

4. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, прокурор подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

4.1.1. Відповідно до довідки Відділу Держкомзему у Чорнобаївському районі від 30.09.2009 згідно із земельно-обліковим даними на земельних ділянках загальною площею 7871,0083 га, на яких розміщено ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Сулинський" за формою 6-зем на території Великобурімської сільської ради обліковується в користуванні ДП "Золотоніське лісове господарство" земельні ділянки площею 426,4805 землі вкриті лісовою рослинністю; в користуванні Черкаського обласного управління по меліорації і водному господарстві земельні ділянки площею 9,2655 га, з них 9,2655 на штучні водосховища; землі запасу площею - 4567,4726 га, з них 64,1761 га вкриті лісовою рослинністю, пасовища - 211,6265 га, штучні водосховища - 4291,67 га (а.с. 165 том 1).

4.1.2. 10.02.2010 Президент України видав указ №155/2010, яким створив на території Глобинського, Оржицького та Семенівського районів Полтавської області, Чорнобаївського району Черкаської області Національний природний парк "Нижньосульський".

До території національного природного парку "Нижньосульський" погоджено в установленому порядку включення 18635,11 гектара земель державної власності, у тому числі 1315 гектарів земель, які вилучаються у Державного підприємства "Золотоніське лісове господарство" і надаються парку в постійне користування, 441,3 гектара земель запасу на території Оржицького району та 431 гектара земель запасу на території Семенівського району, які надаються парку в постійне користування, та 16447,81 гектара земель, які включаються до складу національного природного парку без вилучення, згідно з додатком (а.с. 64 том 1).

4.1.3. Згідно з додатком до Указу до складу територій парку включено без вилучення 9,27 га земель Черкаського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства, 7080,64 га земель запасу Чорнобаївської районної державної адміністрації, у тому числі і 4567,4726 га земель ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Сулинський", який створений Указом Президента України від 09.12.1998 № 1341/98 (а.с. 64 на звороті том 1).

4.1.4. 10.07.2012 Великобурімська сільська рада прийняла рішення №19-8/УІ, яким затвердила технічну документацію та надала земельну ділянку, площею 0,4063 га, у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , яка знаходиться в с. Велика Бурімка (а.с. 13, 88 том 1).

4.1.5. 15.12.2015 зареєстроване речове право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:2106, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.12.2015 №50790325 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.12.2015 №НВ-015, Інформацією З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.04.2023 №328902215 (а.с. 50, 65, 66 на звороті-67, 91-94, 153 том 1).

4.1.6. 24.12.2015 державний реєстратор Чорнобаївського районного управління юстиції прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27487668, яким провів державну реєстрацію приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:2106, яка знаходиться в с. Велика Бурімка (а.с. 65 на звороті 66, 95 том 1).

4.1.7. 24.12.2015 ОСОБА_1 отримав свідоцтво № НОМЕР_1 про право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:210, площею 0,4063 га, у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Черкаська область, Чорнобаївський район, с/рада Великобурімська (а.с. 50 на звороті том 1).

4.1.8. 05.02.2016 Міністерство екології та природних ресурсів України видало наказ №46, яким внесло зміни до Проекту організації території Національного природного парку "Нижньосульський", охорони, відтворення та реакційного використання його природних комплексів і об`єктів, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 01.12.2014 №386, з додатками №1-2 (а.с. 32-38 том 1).

4.1.9. 31.08.2020 Міністерство захисту та довкілля та природних ресурсів України прийняло наказ №95 у редакції наказу Міндовкілля від 15.11.2021 №7511, яким затвердило Положення про Національний природний парк "Нижньосульський" у новій редакції 2021 р. (а.с. 39-46, 49 на звороті том 1).

Розділом 2 Положення передбачено, що Парк створений з метою збереження цінних природних та історико-культурних комплексів і об`єктів Середнього Придніпров`я.

Пунктами 1.1, 1.2, 1.7 Положення передбачено, що Парк є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Парк є бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються Парку в постійне користування у порядку, встановленому законодавством.

4.1.10. 15.06.2021 Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (МІНДОВКІЛЛЯ) надіслало Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру лист №5-28397/0/1-21, у якому надало межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду та їхню атрибутну таблицю для відображення цих даних у інформаційному шарі публічної карти України "Природно-заповідний фонд" у GIS форматі на електронному носії (а.с. 51 на звороті том 1).

4.1.11. 16.06.2021 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастру надіслала Державному підприємству "Центр державного земельного кадастру" лист №24-2/-0.211-7240/2-21,у якому повідомив, що надає матеріали для опрацювання щодо розміщення відповідних відомостей у інформаційно-довідковому шарі "Природно-заповідний фонд" на публічній кадастровій карті (а.с. 54 на звороті том 1).

4.1.12. 08.07.2021 Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" надіслало Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру лист №3/2258, у якому повідомило, що Центром ДЗК забезпечено оновлення даних в інформаційно-довідковому шарі "Природно-заповідний фонд" (а.с. 51 том 1).

4.1.13. 04.02.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав Іркліївській сільській раді лист №51/2-83 вих.022, у якому просив до 11.02.2022 вказати чи проживав або чи був зареєстрований на території Іркліївської ОТГ, зокрема ОСОБА_1 (а.с. 12, 14 том 1).

4.1.14. 04.02.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав Чорнобаївському відділу Держгеокадастру в Черкаській області, ГУ Держгеокадастру в Черкаській області лист №51/2-82 вих-22, у якому просив повідомити чи входять до території природного парку земельні ділянки: зокрема, кадастровий номер :01:000:2106, надати копії проектів землеустрою на дані земельні ділянки, чи приймалося рішення про зміну цільового призначення по земельним ділянкам (а.с. 14 на звороті 15 том 1).

4.1.15. 07.02.2022 Виконавчий комітет Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області надіслав прокурору Золотоніської окружної прокуратури листа №15, у якому повідомив, що, зокрема ОСОБА_1 на території Іркліївської ОТГ не проживав і не був зареєстрований (а.с. 87 том 1).

4.1.16. 29.04.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав Кабінету Міністрів України лист до №51/2-23 вих-22, у якому просив до 13.05.2022 повідомити про прийняття рішень про вилучення чи надання земель Національного природного парку "Нижньосульський", надходження до Кабінету Міністрів України та проходження процедури погодження матеріалів зміни цільового призначення земель парку; вжиття заходів щодо виконання вимоги пункту 2 Указу Президента України (а.с. 17-19 том 1).

4.1.17. 29.04.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав Головному управлінню Держгеокадастру в Черкаській області лист №51/2-232вих-22, у якому просив підтвердити чи спростувати накладення земельних ділянок на межі території Національного природного парку "Нижньосульський", установлені Указом; за обліковими даними Держгеокадастру повідомити: земельні ділянки накладаються на землі надані у постійне користування Національного природного парку "Нижньосульський", чи на землі включені до складу території парку без вилучення (згідно з додатком до Указу); надати інформацію щодо правових підстав надання у приватну власність земельних ділянок, враховуючи належність їх до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; направити матеріали, які були підставою для надання у приватну власність земельних ділянок (заяви з додатками про надання дозволів на розробку технічної документації та її затвердження, накази Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про надання дозволів на розробку технічних документацій та про її затвердження) (а.с. 23 на звороті 25 том 1).

4.1.18. 29.04.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав Кабінету Міністрів України лист №51/2-233вих-22, у якому просив повідомити до 13.05.2022 чи приймав Кабінет Міністрів України, як розпорядник земель державної власності природно-охоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, рішення щодо вилучення з користування Національного природного парку "Нижньосульський" та надання громадянам, юридичним особам земель у межах парку? Чи надходили для погодження в порядку статті 20 Земельного кодексу України до Кабінету Міністрів України проекти землеустрою? Чи виконано на цей час заходи щодо вимоги п. 2 Указу щодо оформлення права постійного користування Національного природного парку "Нижньосульський" 2187,3 га земель та щодо розширення території парку? (а.с. 56-58 том 1).

4.1.19. 12.05.2022 Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України надіслало Золотоніській окружній прокуратурі лист №25/7-11/6002-22, у якому повідомило, що на виконання Указу розробляється проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 2187,3 га в постійне користування Парку. Документація із землеустрою на частину земельних ділянок подана до відповідних органів державної влади для прийняття рішення про передачу їх у постійне користування Парку. Документація із землеустрою на іншу частину земельних ділянок готується для подання до відповідних органів державної влади. Міндовкілля погодило клопотання щодо розширення території Парку, зокрема за рахунок ландшафтного заказника загальнодержавного значення "Сулинський". Спеціальна адміністрація Парку вживає заходи щодо розширення його території. Проєкти рішень Уряду та відповідна документація з питань вилучення, надання, зміни цільового призначення земельних ділянок, у тому числі у межах Парку, до Міндовкілля не надходили. У підтвердження Міндовкілля додало листи Національного природного парку "Нижньосульський" від 12.05.2022 №191/2022 та від 09.02.2022 №75/2022 (а.с. 30-31 том 1).

4.1.20. 13.05.2022 Кабінет Міністрів України надіслав Золотоніській окружній прокуратурі лист №8926/0/2-22 від 13.05.2022, у якому повідомив що Кабінет Міністрів України рішення щодо вилучення з користування національного природного парку "Нижньосульський" та надання громадянам, юридичним особам земель в межах території Парку та змін цільового призначення його земель не приймав (а.с. 12 на звороті том 1).

4.1.21. 17.05.2022 Кабінет Міністрів України надіслав Мідовкілля лист №2554-22 для розгляду листа прокурора Золотоніської окружної прокуратури №51/2-233вих-22 згідно з компетенцією та інформування прокурора (а.с. 58 на звороті том 1).

4.1.22. 11.07.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав Міністерству захисту довкілля та природних ресурсів України лист №51/2-389 вих-22, у якому просив до 29.07.2022 повідомити про виконання вимог Указу Президента України від 10.02.2010 №155/2010 щодо оформлення права постійного користування національного природного парку "Нижньосульський" 2187,3 га земель, в тому числі на території Черкаської області (розроблення проектів землеустрою, встановлення меж території, отримання державних актів) та щодо розширення території парку (а.с. 15 на звороті 16 том 1).

4.1.23. 11.07.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав Управлінню екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації лист №51/2-387 вих-22, у якому просив до 29.07.2022 надати інформацію щодо передачі під охорону та укладення охоронних зобов`язань на території Національного природного парку "Нижньосульський" з підтверджуючими документами (а.с. 19 на звороті -20 том 1).

4.1.24. 11.07.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав Національному природного парку "Нижньосульський" лист №51/2-388 вих-22, у якому просив до 29.07.2022 повідомити чи будуть вжиті заходи, в тому числі і в судовому порядку, спрямовані на повернення земельних ділянок у розпорядження та користування держави, які передані у приватну власність для сільськогосподарського призначення (а.с. 21-23 том 1).

4.1.25. 11.07.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру та Державному підприємству "Центр державного земельного кадастру" лист №51/2-390 вих-22, у якому просив до 29.07.2022 надати документи, на підставі яких до Публічної кадастрової карти України внесені відомості про місцезнаходження Національного природного парку "Нижньосульський"; про місцезнаходження земельних ділянок; підтвердити чи спростувати накладення земельних ділянок на межі території Національного природного парку "Нижньосульський", установлені Указом (а.с. 26-28 том 1).

4.1.26. 21.02.2022, 20.07.2022, 27.07.2022, 16.09.2022 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надіслало Золотоніській окружній прокуратурі листи №10-23-0.2-954/2-22, №10-23-0.21-2157/2-22, №10-23-0.21-2267/2-22, №10-23-0.21-2979/2-22, у яких повідомило, що підтвердити чи спростувати накладення земельних ділянок на межі території НПП "Нижньосульський" неможливо. У Державний земельний кадастр відомості про НПП "Нижньосульський" на підставі документації із землеустрою не вносились. За даними Державного земельного кадастру кадастровий номер земельній ділянці Національного парку "Нижньосульський" не присвоювався. До місцевого фонду документація з землеустрою на спірну земельну ділянку на зберігання не надходила. Публічна кадастрова карта, крім інформації з Державного земельного кадастру, наповнюється іншими шарами, які носять інформаційних характер (а.с. 28 на звороті 29, 49, 52-53, 54 том 1).

4.1.27. 18.07.2022 Національний природний парк "Нижньосульський" України надіслав Золотоніській окружній прокуратурі лист №272/2022, у якому просив вжити заходів щодо встановлення правомірності передачі земельних ділянок, зокрема кадастровий номер :01:000:2106, у приватну власність, у разі наявності підстав здійснити захист інтересів держави, у тому числі в судовому порядку, з метою додержання та недопущення незаконної передачі земель природно-заповідного фонду у приватну власність. Додав картосхему розташування НПП "Нижньосульський" із проекту створення та картосхему функціонального зонування території НПП "Нижньосульський" (а.с. 61-62, 178-181, 185-189 том 1).

4.1.28. 25.07.2022 Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України надіслало Золотоніській окружній прокуратурі лист №25/7-11/9477-22 стосовно належності земельних ділянок на території Національного природного парку "Нижньосульський" (а.с. 60 на звороті том 1).

4.1.29. 27.07.2022 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" надіслала Золотоніській окружній прокуратурі лист №5-1/986, у якому повідомила, що не має підстав для надання відомостей Державного земельного кадастру, оскільки не є володільцем інформації, а власником якої є Держгеокадастр (а.с. 55 том 1).

4.1.30. 27.07.2022 Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації надіслало Золотоніській окружній прокуратурі лист №02/10-0417/1607, у якому повідомило зобов`язання щодо забезпечення режиму, охорони та збереження території НПП площею 7871,0083 га покладено на Адміністрацію Національного природного парку "Нижньосульський" з оформленням охоронного зобов`язання від 03.09.2012, зареєстрованого в Держуправлінні охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області за №411 (а.с. 59-60 том 1).

4.1.31. 10.09.2022 прокурор Золотоніської окружної прокуратури надіслав ТОВ "Геоприват" запит №51/2-538 вих-22, у якому вимагав у строк до 14.09.2022 надати копії матеріалів , що були підставою для надання у приватну власність земельних ділянок, зокрема кадастровий номер :01:000:2106 (а.с. 63 том 1).

4.1.32. 17.10.2022 Національний природний парк "Нижньосульський" надіслав Золотоніській окружній прокуратурі лист №349/2022, у якому повідомив, що під час моніторингу території парку виявив земельні ділянки, зокрема, кадастровий номер :01:000:2106, які передані у приватну власність за рахунок земель природно-заповідного фонду. Просив прокурора вжити заходів щодо повернення земельних ділянок до державної власності (включаючи у судовому порядку). У підтвердження знаходження земельних ділянок на території НПП "Нижньосульський" у зоні регульованої рекреації, на землях, які включені до території парку без вилучення у землевласників /землекористувачів додав публічну кадастрову карту із місцем розташування спірних земельних ділянок (а.с. 46 на звороті -48 том 1).

4.2. Відповідач на спростування обстаивин, якими прокурор обгрунтовує позовні вимоги, доказів не подав.

4.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

4.5. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані прокурором докази суд визнає належними.

4.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

4.7. На підтвердження обставин, якими прокурор обґрунтовує підстави позову, прокурор подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані прокурором отримані з порушенням закону. Докази подані прокурором суд визнає допустимими.

4.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

4.9. Подані прокурором докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані прокурором, суд визнає достовірними.

4.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

4.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

4.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

5. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

5.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

5.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.5. Враховуючи обставини, що не підлягають доказуванню, належність, допустимість та достовірність доказів, поданих прокурором, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які прокурор посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

5.5.1. Рішенням суду, що набрало законної сили, припинено право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:2106, площею 0,4063 га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Чорнобаївський район, с/рада Великобурімська;

5.5.2. Земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі 24.12.2015 з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства,

5.5.3. Земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Велика Бурімка в межах природно-заповідних земель парку "Нижньосульський", що відповідає території, включеній до його картосхеми.

5.5.4. Належним розпорядником спірної земельної ділянки є Черкаська обласна державна адміністрація відповідно до статті 122 Земельного кодексу України.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

6.1. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

6.2. Пунктами "б", "ґ" статті 5 Земельного кодексу України передбачено, що земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства.

6.3. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина 1 статті 3 Земельного кодексу України).

6.4. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності (частина 3 статті 78 Земельного кодексу України).

6.5. Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

6.6. Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення (стаття 19 Земельного кодексу України).

6.7. У частинах 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

6.8. Згідно з частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

6.9. Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку: проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів погоджуються з власниками, користувачами земельних ділянок, що включаються до території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення, крім випадків, коли обмеження безпосередньо встановлені законом або прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, та крім випадків, якщо зазначені проекти землеустрою розроблені у складі науково-проектної документації у сфері охорони культурної спадщини.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів погоджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища (у разі наявності територій чи об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, земель оздоровчого, рекреаційного призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон), органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища (у разі наявності територій чи об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення).

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів у зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, погоджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів затверджуються їх замовниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що розробляються з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі та режими використання земель у межах територій пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць, територій об`єктів культурної всесвітньої спадщини, затверджуються органами, що відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" затверджують науково-проектну документацію у сфері охорони культурної спадщини, що визначає обмеження у використанні земель у межах територій пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць, територій об`єктів культурної всесвітньої спадщини. Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що розробляються з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі та режими використання земель у межах територій пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць, територій об`єктів культурної всесвітньої спадщини, не пізніше 30 календарних днів до дня їх затвердження публікуються на офіційному веб-сайті органу охорони культурної спадщини, уповноваженого здійснювати їх затвердження.

6.10. Відповідно до пункту частини 3 статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку у разі наявності територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, земель, зарезервованих для заповідання, прибережних захисних смуг, інших територій екологічної мережі проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб погоджуються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища.

6.11. Згідно із частинами 1-4 статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. На землях територій та об`єктів природно-заповідного фонду, які створюються в зоні відчуження та зоні безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, забороняється будь-яка діяльність, що не забезпечує режим радіаційної безпеки.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

На використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором.

6.12. Згідно зі статтею 54 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку.

6.13. Відповідно до пункту "в" частини 4 статті 83 та пункту "г" частини 4 статті 84 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

6.14. Згідно із статтею 9 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища.

Встановлені частиною першою цієї статті основні види використання, а також заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів.

6.15. Порядок формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав врегульований статтею 79-1 Земельного кодексу України.

6.16. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частина 1 статті 79-1 Земельного кодексу України).

6.17. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (частина 3 статті 79-1 Земельного кодексу України).

6.18. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (частина 5 статті 79-1 Земельного кодексу України).

6.19. Відповідно до частини 10 статті 79-1 Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

6.20. Згідно з частиною 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

6.21. Відповідно до частини 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

6.22. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

6.23. Статтею 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

6.24. Відповідно до статті 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

6.25. Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

6.26. Згідно зі частиною 1 статтею 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

6.27. Частиною 2 статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

6.28. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (частина 3 статті 124 Земельного кодексу України).

6.29. Статтею 22 Земельного Кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

6.30. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 Земельного кодексу України).

6.31. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

6.32. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

7. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

7.1. Передумовою спору є державна реєстрація спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі із цільовим призначенням для особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення.

7.2. Причиною спору є порушення порядку формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

7.3. Звертаючись з позовом, прокурор прагне захистити порушене право держави на ефективне користування та розпорядження земельною ділянкою.

7.4. Правовідносини, що виникли між сторонами, є приватноправовими, врегульовані нормам земельного законодавства України.

7.5. Постановою Черкаського апеляційного суду від 06.03.2024 у справі №709/480/23 задоволено позов прокурора та усунуто перешкоди Черкаській ОДА та НПП "Нижньосульський" у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий №:01:000:2106, площею 0,4063 га, яка розташована в адміністративних межах Великобурімської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну діляку на користь держави в особі Черкаської ОДА та НПП "Нижньосульський". Скасовано у Державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень рішення про державну реєстрацію чового права приватної власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 .

7.6. У постанові від 06.03.2024 Черкаський апеляційний суд встановив, що за межами населеного пункту с. Велика Бурімка на схід починається територія НПП "Нижньосульський", яка включає у себе заплаву р. Дніпро та р. Сула, що в неї впадає. На сході територія Парку закінчується з початком інших населених пунктів - сіл Мирони та Погребняки. Спірна земельна ділянка ОСОБА_1 знаходиться відразу за межами населеного пункту с. Велика Бурімка на схід, тобто в межах природно-заповідних земель парку "Нижньосульський", що відповідає території, включеній до його картосхеми.

7.7. Враховуючи норми частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу розташування спірної земельної ділянки кадастровий номер :01:000:2106 за межами населеного пункту с. Велика Бурімка, тобто у межах природно-заповідних земель парку "Нижньосульський" та припинення права приватної власнотсі ОСОБА_1 на земельну ділянку не підлягають доказуванню під час розгляду справи №925/1130/24.

7.8. Згідно зі статтею 54 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища на підставі відповідного експертного висновку.

7.9. У частині першій та третій статті 152 Земельного кодексу України визначено, що власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі: шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

7.10. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2023 року у справі № 554/10517/16-ц (провадження № 14-76цс22) дійшла висновку, що зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням ЗК України та Закону № 2456-XII потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. За таких умов, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний, а не віндикаційний позов.

7.11. Спірна земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі 24.12.2015 з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства.

7.12. ОСОБА_1 набув права приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

7.13. Спірна земельна ділянка знаходиться відразу за межами населеного пункту с. Велика Бурімка на схід, тобто в межах природно-заповідних земель парку "Нижньосульський", що відповідає території, включеній до його картосхеми.

7.14. Належним розпорядником спірної земельної ділянки є Черкаська обласна державна адміністрація відповідно до статті 122 Земельного кодексу України.

7.15. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

7.16. Пунктами "б", "ґ" статті 5 Земельного кодексу України передбачено, що земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства.

7.17. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України).

7.18. У постанові від 29.09.2020 у справі №688/2908/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що неконкурентне надання землі у користування не відповідає зазначеним принципам.

7.19. Відповідно до частини 1 статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

7.20. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України).

7.21. У постанові Верховного Суду від 11.01.2023 у справі №924/820/21 викладено правовий висновок, про те, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України, частина 2 статті 152 Земельного кодексу України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

7.22. Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

7.23. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

7.24. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

7.25. Відповідно до частини 2 статті 153 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

7.26. У постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, за змістом якого зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

7.27. Зазначений висновок уточнено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц шляхом викладення його першого речення так: зайняття земельних ділянок, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цими ділянками.

7.28. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна. Права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна (частина перша статті 317 Цивільного кодексу України), незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Відповідно до принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомим майном його фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на таке майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. У таких випадках підлягає застосуванню стаття 391 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов).

7.29. Визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

7.30. У даному випадку позов прокурора є таким, що спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном, тобто є негаторним.

7.31. Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

7.32. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

7.33. Враховуючи предмет позову прокурора та зміст позовних вимог, позов прокурора є негаторним. Позовна давність до такого позову не застосовується.

7.34. Сформувавши спірну земельну ділянку з дотриманням порядку, встановленого статтею 79-1 Земельного кодексу України та з дотриманням вимог водного та земельного законодавства України, Черкаська обласна державна адміністрація вправі реалізувати усі правомочності власника земельної ділянки.

7.35. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

7.36. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

7.37. На переконання суду, державна реєстрація спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та державна реєстрація речового права власності на земельну ділянку здійсненні в результаті протиправного формування земельної ділянки та зміни її цільового призначення, без урахування вставлених законом обмежень щодо використання земель природно-охоронного фонду.

7.38. Реєстрація спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з визначенням її меж, площі та цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства порушує право Черкаської обласної державної адміністрації на використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення, встановленого законом.

7.39. Вимогу прокурора про усунення перешкоди Черкаській обласній державній адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер :01:000:2106 та скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:000:2106 з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний прокурором є належним та ефективним, та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

8. Підстави представництва прокурором інтересів держави у справі.

8.1. В Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом (п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України).

8.2. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді (стаття 23 Закону України "Про прокуратуру").

8.3. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 виснувала, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

8.4. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц зазначила, що системне тлумачення абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

8.5. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

8.6. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

8.7. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

8.8. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

8.9. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 червня 2023 року у справі №905/1907/21 зазначила, що для того, щоб інтереси держави не залишились незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

8.10. 03.07.2024 та 05.07.2024 Керівник Золотоніської окружної прокуратури надіслав Черкаській обласній державній адміністрації листи №51/2-616вих-24 та №51/2-622вих-24, у яких просила повідомити до 04.07.2024 чи вживалися заходи спрямовані на виключення відомостей з Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки кадастровий номер :01:000:2106, площею 0,4063 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , а також повідомила про звернення прокурора до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Черкаської ОДА до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні вказаною земельною ділянкою (а.с. 67 на звороті-68, 70 том 1).

8.11. 12.07.2024 Черкаська обласна військова адміністрація надіслала Золотоніській окружній прокуратурі лист №01/01-39/7831/01/01-39/19082, у якому повідомила, що за даними Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області надійшли відомості до Державного земельного кадастру 15.12.2015 щодо реєстрації речового права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:2106 за ОСОБА_1 . Повідомила, що з позовом до суду не зверталась і не заперечила щодо представництва її інтересів Звенигородською окружною прокуратурою(а.с. 68 на звороті-69 том 1).

8.12. Суд дійшов висновку, що незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи Черкаської обласної державної адміністрації про неможливість самостійно звернутися до суду з відповідним позовом, сам факт не звернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси позивача свідчить про те, що Черкаська обласна державна адміністрація неналежно виконує свої повноваження щодо захисту інтересів держави шляхом припинення порушень відповідача, які виникли внаслідок неналежної поведінки відповідача, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з цим позовом.

8.13. Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18, у постанові Верховного Суду у справі №910/7916/20 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №905/1907/21.

8.14. Бездіяльність Черкаської обласної державної адміністрації є підставою для звернення прокурора з цим позовом до суду з метою захисту інтересів держави, оскільки Черкаська обласна державна адміністрація впродовж тривалого часу не вжила заходів щодо усунення перешкод власнику державі в особі Черкаської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :01:000:2106 з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру.

8.15. Враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави і визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов висновку, що прокурор у цій справі належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва інтересів держави в суді. Підстав для залишення позову без розгляду суд не встановив.

9. Розподіл судових витрат.

9.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

9.2. При зверненні до суду Черкаська обласна прокуратура сплатила за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 3028,00 грн на підставі платіжної інструкції №1388 від 08.07.2024 (а.с. 11).

9.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, окрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

9.4. Оскільки позов прокурора задоволено повністю, судовий збір у розмірі 3028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,

Усунути перешкоди Черкаській обласній державній адміністрації (ідентифікаційний код 00022668, адреса місцезнаходження 18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185) у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер :01:000:2106 та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:000:2106 з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (ідентифікаційний код 39765890, адреса місцезнаходження 18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131) на користь Черкаської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 02911119, адреса місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, 286, р/р UA0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ) 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 19.02.2025.

Суддя А.І. Гладун