ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"18" лютого 2025 р. Справа№910/16128/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 18.02.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво»

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023

у справі №910/16128/23 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво»

про стягнення 729 945,91 грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» (далі по тексту - відповідач) про стягнення 729 945,91 грн заборгованості за Договором №20 від 15.09.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору в частині сплати за виконані позивачем договірні зобов`язання, що і стало причиною даного позову.

Господарський суд міста Києва рішенням від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 позов задовольнив повністю, стягнув з відповідача на користь позивача 729 945,91 грн основного боргу та 10 949,19 грн судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Справа №910/16128/23 розглянута Господарським судом міста Києва в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що договір №20 є неукладеним через відсутність у ньому дати підписання, акт виконаних робіт не складався, через відсутність у них дат підписання. Відповідач посилається на невиконання позивачем за договором робіт та на відсутність у відповідача обов`язку з оплати позивачу за не виконанні роботи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Сітайло Л.Г., Тищенко О.В.

Північний апеляційний господарський суд своєю ухвалою від 05.01.2024 витребував з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16128/23; відклав розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23.

Матеріали справи №910/16128/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 18.01.2024.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2024 у зв`язку із перебуванням судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024 справу №910/16128/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Сітайло Л.Г., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 23.01.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23, розгляд апеляційної скарги призначив на 27.02.2024 о 13 год. 15 хв.

14.02.2024 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечено проти задоволення апеляційної скарги.

Разом із відзивом позивачем надано податкову накладну від 30.09.2022 №25, без доказів її реєстрації, яка не приймається судом апеляційної інстанції, оскільки згідно частини 2 статті 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

Враховуючи не надання позивачем доказів об`єктивної неможливості надання зазначеної податкової накладної суду першої інстанції разом з поданням позовної заяви, суд апеляційної інстанції відмовив у прийняті до розгляду такого доказу на підставі частини 3 статті 269 ГПК України.

У судовому засіданні 27.02.2024 представник відповідача на вимогу суду апеляційної інстанції надав свій примірник Договору №20, який не містить дати його укладення, Договірної ціни «на будівництво Благоустрій території за адресою: Київська обл, Обухівський район, с. Хотів, вул. Шевченка, 85, що здійснює в 2022 році», Акта приймання виконаних будівельних робіт, які не містять дат їх складення.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 27.02.2024 відклав розгляд справи №910/16128/23 на 19.03.2024 на 13 год. 30 хв.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 19.03.2024 продовжив строк розгляду справи №910/16128/23 та оголосив перерву у розгляді справи №910/16128/23 до 26.03.2024 до 11 год. 55 хв.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2024 у зв`язку із перебуванням судді Сітайло Л.Г., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2024 справу №910/16128/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Євсіков О.О.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 25.03.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 прийняв до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Євсіков О.О.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 26.03.2024 у справі №910/16128/23 відмовив відповідачу у задоволені клопотання про витребування доказів та запропонував позивачу та відповідачу обрати експертну установу для проведення судової експертизи, запропонував позивачу надати свої питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта до 10.04.2024.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що відповідач відзив на позовну заяву з відповідними клопотаннями та доказами надіслав до Господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку 08.12.2023, тобто в межах п`ятнадцятиденного строку з дня вручення встановленого ухвалою про відкриття провадження у справі від 20.10.2023 з урахуванням довідки Укрпошти про причини повернення 25.11.2023 за закінчення терміну зберігання ухвали суду про відкриття провадження у справі надісланої відповідачу, який обраховується з 26.11.2023 згідно пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України.

Проте, не дочекавшись відзиву вчасно надісланого відповідачем суду з урахуванням поштового перебігу, суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення 14.12.2023 без врахування відзиву з доданими до нього відповідачем доказами, які судом апеляційної інстанції враховуються при здійсненні апеляційного перегляду оспорюваного рішення на підставі частини 3 статті 269 ГПК України.

У судовому засіданні 26.03.2024 Північний апеляційний господарський суд залучив додані до апеляційної скарги докази, які були долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву, оскільки суд першої інстанції не дочекавшись відзиву на позовну заяву з доданими до нього доказами прийняв оскаржуване рішення та не надав оцінки направленим відповідачем засобами поштового зв`язку 08.12.2023 доказам, які були долучені до апеляційної скарги.

Також судом апеляційної інстанції прийнято до розгляду заяву свідка ( ОСОБА_1 ) від 21.12.2023, оскільки як зазначає відповідач, під час готування відзиву у суді першої інстанції сторона відповідача звернулась до особи, яка на момент ведення сторонами переговорів, щодо укладання договору займала посаду директора позивача та ця особа погодилась дати свідчення у справі, проте, оскільки він є призваним на військову службу та відповідно обмежений у комунікації, а тому така заява не була надана до відзиву на позовну заяву.

Судом апеляційної інстанції взято до уваги те, що заява свідка підписана особою, яка перебуває на військовій службі та доступ до нотаріального оформлення документів для таких осіб є ускладненим або фізично неможливим, а тому Північний апеляційний господарський суд керуючись частиною 3 статті 269 ГПК України поновлює відповідачу строк на подання заяви свідка та долучає його до розгляду справи.

10.04.2024 від відповідача надійшло клопотання про доручення проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та визначив перелік питань для вирішення судовим експертом.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 16.04.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне українське будівництво» про призначення судової експертизи задовольнив частково, враховуючи подання позивачем Договору №20 з вписаною датою 15.09.2022 та Акту б/н приймання виконаних будівельних робіт з благоустрою територій» з рукописним написом дати (30.09.2022), тоді як відповідачем подані вказані документи без вписаних дат. Призначив у справі №910/16128/23 судову технічну експертизу. Проведення судової експертизи доручив Київському відділенню ННЦ ІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. На вирішення судової технічної експертизи поставив наступні питання:

1) Чи виконаних рукописний запис дати (15 вересня 2022 року) у «Договорі №20 від 15.09.2022 про виконання робіт з благоустрою територій» у графі «дата», яким він датований, а саме 15.09.2022 року?

2) Чи в один період часу буди виконані підписи сторін у «Договорі №20 від 15.09.2022 про виконання робіт з благоустрою територій» з рукописним написом дати (15 вересня 2022 року)?

3) Чи виконаний рукописний напис дати (30 вересня 2022 року) у «Акті б/н приймання виконаних будівельних робіт у графі «дата» у час, яким він датований, а саме 30.09.2022 року?

4) Чи в один період часу були виконані підписи сторін у «Акті б/н приймання виконаних будівельних робіт з благоустрою територій» з рукописним написом дати (30.09.2022)?.

Обов`язок по оплаті проведення експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційне українське будівництво». Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2024 у справі №910/16128/23 разом із матеріалами справи №910/16128/23 направлено до Київського відділення ННЦ ІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Зупинено провадження у справі №910/16128/23 до закінчення проведення судової експертизи.

Матеріали справи №910/16128/23 супровідним листом від 23.04.2024 №910/16128/23/09.1-18/42/24 направлено до Київського відділення ННЦ ІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса ( 03118, місто Київ, вулиця Костанайська, буд. 6).

Київським відділенням ННЦ ІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса супровідним листом повернуто матеріали справи №910/16128/23 та повідомлено Північний апеляційний господарський суд, що на сьогодні в штаті Київського відділення ННЦ відсутні атестовані судові експерти за експертною спеціальністю 2.2 Дослідження матеріалів документів. Згідно з п. 4.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (зі змінами та доповненнями), ухвалу про призначення експертизи від 16.04.2024 за матеріалами господарської справи №910/16128/23 залишено без розгляду. Запропоновано призначити експертизу до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» за адресою 61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А, або іншим суб`єктам судово-експертної діяльності, визначеним у статті 7 Закону України «Про судову експертизу».

Північний апеляційний господарський суд з метою визначення експертної установи ухвалою 13.05.2024 поновив провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23. Призначив судове засідання у справі №910/16128/23 на 04.06.2024 о 13 год. 30 хв. Запропонував позивачу та відповідачу обрати експертну установу для проведення судової експертизи.

У судовому засіданні представник відповідача 04.06.2024 не заперечила щодо визначення експертної установи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Позивач у судове засідання, призначене на 04.06.2024 свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 04.06.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне українське будівництво» про призначення судової експертизи задовольнив частково. Призначив у справі №910/16128/23 судову технічну експертизу. Проведення судової експертизи доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №14173/12301-4-24/34 від 05.07.2024, щодо погодження строків виконання експертизи, в якому заявник, посилаючись на значну поточну завантаженість фахівців КНДІСЕ матеріалів, речовин та виробів судовими експертизами різної категорії складності, просить суд погодити більш розумний строк проведення експертизи понад 90 календарних днів.

Північний апеляційний господарський суд листом від 22.07.2024 беручи до уваги доводи, викладені у клопотанні Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №14173/12301-4-24/34 від 05.07.2024 у справі №910/16128/23 щодо значної завантаженості судових експертів, приймаючи до уваги, що у даній справі призначено експертизу матеріалів, речовин та виробів, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, оцінивши складність справи та важливість результатів розгляду справи для сторін, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, забезпечуючи рівність прав учасників справи на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору у даній справі, враховуючи положення статті 129 Конституції України, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, дійшов висновку про надання згоди на проведення експертизи у термін, запропонований експертною установою, а саме, у термін, більший ніж 90 календарних днів.

25.07.2024 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист про направлення рахунку №2961 від 03.07.2024 для відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво».

Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України подано клопотання про надання додаткових матеріалів №7409/24-34 від 05.07.2024, а саме експерти просили надати:

порівняльні зразки документів - оригінали достовірно датованих документів, в яких містяться рукописні записи та підписи, виконані (не обов?язково фігурантами досліджуваних документів) барвними речовинами синьо-фіолетового кольору (такими ж за кольором та відтінком, як і в досліджуваних документах) за період часу, починаючи з місяця датування першого досліджуваного документу (вересень 2022 року), та завершуючи датою, яка визначається із обставин справи, наприклад, датою появи досліджуваного документу або його копії в суді (березень 2024 року); зразки бажано надати у кількості не менше 20 (двадцяти) зразків з різними датами складання за кожен рік досліджуваного періоду;

дозвіл суду на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у всіх наданих порівняльних та досліджуваних документах, відповідно п.4 ст.108 ЦПК України, оформлений ухвалою, оскільки вирішення питань ухвали суду, відповідно до п. 4.11. Інструкції, може потребувати вирізання достатньої кількості штрихів реквізитів (записів, підписів, відтисків, друкованого тексту тощо), як у досліджуваних документах так і в порівняльних зразках документів; вирізані фрагменти реквізитів будуть необоротно втрачені під час проведення досліджень, що не дозволить проводити їх додаткові та повторні дослідження; вирізання фрагментів проводиться після попереднього збереження зовнішнього виду документів на електрофотографічних копіях, які додаються до висновку експертів.

З метою можливості використання всього обладнання, необхідного для проведення повного та всебічного дослідження, а також через те, що значна частина обладнання лабораторії не передбачає дослідження документів у зшивках (у тому числі вшитих в томі матеріалів справи) Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України просить надати порівняльні зразки документів та об?єкти дослідження у відокремленому («розшитому») від матеріалів справи вигляді.

Повідомлено, що до отримання додаткових матеріалів проведення експертизи призупинено.

Разом з клопотанням повернуто матеріали справи №910/16128/23.

У зв`язку із перебуванням судді Євсікова О.О. з 22.07.2024 по 04.08.2024, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 справу №910/16128/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ткаченко Б.О., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 31.07.2024 прийняв до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Ткаченко Б.О.; поновив провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23; розгляд клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про надання додаткових матеріалів призначив на 21.08.2024 о 09 год. 30 хв. Зобов`язав позивача та відповідача надати суду порівняльні зразки документів - оригінали достовірно датованих документів, в яких містяться рукописні записи та підписи, виконані (не обов`язково фігурантами досліджуваних документів) барвними речовинами синьо-фіолетового кольору (такими ж за кольором та відтінком, як і в досліджуваних документах) за період часу, починаючи з місяця датування першого досліджуваного документу (вересень 2022 року), та завершуючи датою, яка визначається із обставин справи, наприклад, датою появи досліджуваного документу або його копії в суді (березень 2024 року); зразки бажано надати у кількості не менше 20 (двадцяти) зразків з різними датами складання за кожен рік досліджуваного періоду.

16.08.2024 на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2024 позивачем подано клопотання про надання оригіналів документів, а саме: видаткової накладної №2003 від 04.05.2023, видаткової накладної №РН-0001422 від 21.04.2023, договору №2240/10 від 26.09.2022; договору №18 від 19.09.2022; договору №11 від 25.05.2022; акта б/н приймання виконаних робіт за листопад 2023 року; акта б/н приймання виконаних робіт від 03.10.2023; акта б/н приймання виконаних робіт за вересень 2023 року; акта б/н приймання виконаних робіт за липень 2023 року; акта б/н приймання виконаних робіт за серпень 2023 року; акта б/н приймання виконаних робіт за липень 2023 року; акта б/н приймання виконаних робіт за липень 2023 року; акта б/н приймання виконаних робіт за квітень 2023 року; акта б/н приймання виконаних робіт за березень 2023 року; акта №1/23 приймання виконаних робіт за 06.03.2023; акта №ОУ-01429 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2022; акта б/н приймання виконаних робіт за 01.12.2022; акта №1 від 14.11.2022 приймання робіт (послуг) за листопад 2022 року; акта б/н приймання виконаних будівельних робіт за 19 вересня 2022 року; акта б/н приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2023 року.

19.08.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2024 надійшов супровідний лист з оригіналами документів, а саме: видаткової накладної №120812 від 08.12.2023; видаткової накладної №120714 від 07.12.2023; видаткової накладної №121410 від 14.12.2023; видаткової накладної №КИФ1467 від 20.12.2023; акта приймання-передачі №КИФ1467 від 20.12.2023; акта надання послуг №КИФ1468 від 20.12.2023; акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №АУ-0000044 від 29.12.2023; видаткової накладної №122213 від 22.12.2023; видаткової накладної №122306 від 23.12.2023; акта надання послуг №1373 від 21.12.2023; видаткової накладної №40 від 19.12.2023; видаткової накладної №45 від 21.12.2023; видаткової накладної №29 від 22.02.2024; видаткової накладної №КИФ1467 від 20.12.2023; акта приймання-передачі №КИФ1467 від 20.12.2023; акта приймання-передачі №КИФ1468 від 20.12.2023; видаткової накладної №0873280 від 12.02.2024; акта здачі-приймання робіт (наданих послуг) №ОУ-0000002 від 31.01.2024.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2024 у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2024 справу №910/16128/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 19.08.2024 прийняв до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.08.2024 клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) про надання додаткових матеріалів від 05.07.2024 №7409/24-34 задовольнив. Надав дозвіл судовому експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) на вирізання штрихів реквізитів документів та фрагментів паперу у всіх наданих порівняльних та досліджуваних документах під час проведення експертизи №7409/24-34. Зупинив провадження у справі №910/16128/23 до закінчення проведення судової експертизи

Супровідним листом №26536/12301-4/24 від 17.12.2024 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до Північного апеляційного господарського суду надійшов висновок експерта від 12.12.2024 №7409/24-34 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 20.12.2024 поновив провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23. Розгляд апеляційної скарги призначив на 04.02.2025 о 12 год. 15 хв.

У судовому засіданні 04.02.2025 оголошено перерву до 18.02.2025 до 13 год. 00 хв.

У судовому засіданні 18.02.2025 представник відповідача підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

18.02.2025 у судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами наданий договір №20 (надалі - Договір) примірник якого наданий позивачем містить дату його укладення 15.09.2022, тоді як примірник наданий відповідачем не містить дати його укладення, зі змісту якого вбачається, що він укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське будівництво» (надалі - замовник) та Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва (надалі - виконавець), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи: Благоустрій території за адресою: Київська обл., Обухівський район, с. Хотів, вул. Шевченка, 85, без зазначення які саме роботи з благоустрою повинні бути виконані позивачем.

Виконавець приступає до виконання робіт з дня отримання завдання від замовника (пункт 2.1. Договору).

Початок виконання робіт встановлюється з моменту отримання Виконавцем завдання від замовника (пункт 2.2. Договору).

Відповідно до пункту 2.3. Договору роботи вважаються виконаними після підписання сторонами актів виконаних робіт.

Згідно з пунктом 5.1. Договору №20 виконані роботи приймаються шляхом підписання акта виконаних робіт.

Відповідно до пункту 3.1.1 Договору №20 відповідач зобов`язується здійснити оплату за виконані позивачем роботи згідно з розділом 4 цього договору.

Пунктом 4.1. Договору №20 узгоджено вартість робіт у розмірі 729 945, 91 грн.

Пунктом 4.2. Договору №20 визначено, що відповідач сплачує 100% від вартості робіт згідно з пунктом 4.1. Договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим Договором, але не пізніше 31.12.2022.

В матеріалах справи наявний акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 729 945,91 грн (надалі - акт), примірник якого наданий позивачем містить дату його складення 30.09.2022, тоді як примірник наданий відповідачем не містить дати його складення.

Позивач зазначаючи, що оскільки згідно договору №20 виконавцем було виконано роботи, про що підписано акт виконаних робіт двома сторонами без заперечень, а замовником не сплачено вартість робіт, що зумовило звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина перша статті 838 ЦК України).

Згідно зі статтею 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до статті 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина перша статті 854 ЦК України).

Згідно зі статтею 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Стаття 882 ЦК України встановлює, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або якщо це передбачено договором, етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.06.2023 у справі № 914/2355/23).

Спір виник через не виконання відповідачем умов Договору з оплати робіт, тоді як відповідач у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що договір є неукладеним через відсутність у ньому дати підписання, акт виконаних робіт не складався, через відсутність у ньому дати складення, роботи за Договором не виконані.

Так, в матеріалах справи наявні декілька екземплярів одного і того ж договору №20, в тому числі і оригінали, надані як позивачем так і відповідачем, проте у примірнику позивача наявна дата укладення договору 15.09.2022, а в примірнику відповідача договір підписаний без дати.

Також в матеріалах справи наявні декілька екземплярів одного і того ж акта приймання виконаних будівельних робіт на суму 729 945,91 грн, в тому числі і оригінали, надані як позивачем, так і відповідачем, проте у редакції позивача наявна дата складання акту 30.09.2022, а в примірнику відповідача акт підписаний без дати.

Відповідач заперечуючи проти стягнення з нього вартості робіт у розмірі 729 945, 91 грн зазначив, що підписавши без дати договір №20 та акт приймання виконаних будівельних робіт сторони погодили між собою попередні умови укладення договору та визначили його загальний вигляд, викладений в письмовому вигляді, проте повної згоди з усіх істотних умов сторони не досягли, зокрема дата укладення договору не була погоджена.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду під час апеляційного перегляду дійшла висновку про часткове задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи та призначення технічної експертизи у справі №910/16128/23 та зупинення провадження у справі до закінчення проведення судової експертизи.

На підставі ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 у цій справі Київським науково-дослідним інститутом судової експертизи проведена судово технічна експертиза, за результатами якої експертом Посільським Олегом складено висновок за №7409/24-34 від 12.12.2024, відповідно до якого встановлено:

виконання запису « 15» у графі «вересня 2022 року» на першому аркуші Договору №20, датованого 15.09.2022, у дату, якою датовано документ, а саме 15.09.2022, не виключається;

виконання підпису від імені ОСОБА_2 на другому аркуші та запису « 15» у графі «вересня 2022 року» на першому аркуші Договору №20, датованого 15.09.2022, в один період часу не виключається;

встановити, чи в один період часу виконано підпис від імені ОСОБА_1 на другому аркуші та запис « 15» у графі «_ вересня 2022 року» на першому аркуші Договору №20, датованого 15.09.2022, не видається можливим через відсутність зразків порівняння, виконаних пастою тієї ж рецептури, що і підпис від імені ОСОБА_1;

виконання запису дати « 30 09 22» на третьому аркуші Акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2022 року, датованого 30.09.2022, у дату, якою датовано документ, а саме 30.09.2022, не виключається.

виконання підпису від імені ОСОБА_2 та запису дати « 30 09 22» на третьому аркуші Акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2022 року, датованого 30.09.2022, в один період часу не виключається;

встановити чи в один період часу виконано підпис від імені ОСОБА_1 та запис дати « 30 09 22» на третьому аркуші Акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2022 року, датованого 30.09.2022, не видається можливим через відсутність зразків порівняння, виконаних пастою тієї ж рецептури, що і підпис від імені ОСОБА_1 .

Частинами першою та другою статті 98 ГПК України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" також зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

В силу положень статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Отже, системний аналіз змісту норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України.

Судом взято до уваги висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №7409/24-34 від 12.12.2024, однак його висновки будуть враховані сукупно із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 Господарського процесуального кодексу України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Допустимість доказів за статтею 77 Господарського процесуального кодексу України полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (статті 78 Господарського процесуального кодексу України).

Слід наголосити, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 30.06.2022 у справі №927/774/20, на які посилається скаржник).

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стандарт «вірогідності доказів» не нівелює обов`язок суду щодо оцінки доказів в порядку приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням надання оцінки допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених у статті 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому. Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №908/2846/19, від 27.05.2021 у справі №910/702/17, від 17.11.2021 у справі №910/2605/20.

Зазначені правові висновки у застосуванні норм процесуального права мають загальний (універсальний) характер незалежно від змісту спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною виникнення даного спору стало питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з Замовника на користь Виконавця основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням Замовником зобов`язань за Договором в частині оплати послуг.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина 1 статті 14 Цивільного кодексу України).

За змістом пункту 3 частини 1 статті 3, частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України сторони, керуючись загальними засадами цивільного законодавства, зокрема, свободою договору, є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Судом апеляційної інстанції враховано, що відповідач висловив свою незгоду із обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, відповідачем заперечено обставини виконання позивачем робіт за Договором та актом виконання будівельних робіт.

На підтвердження невиконання позивачем робіт з викошування газонів партерних та звичайних, видалення дикої порослі, прибирання, навантаження сміття вручну, планування ділянки під озеленення вручну, розбивання ділянки під озеленення, підготовка грунту для влаштування партерного та звичайного газонів вручну без внесення рослинної землі, посів газонів партерних, мавританських та звичайних вручну (тобто тих робіт, які зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт) відповідачем надані наступні докази.

У відповідь на адвокатський запит представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне українське будівництво» від 23.11.2023 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нові сусіди», яке здійснює управління житловим будинком розміщеним за поштовою адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Хотів, вул. Шевченка, 103, що побудовано та введено в експлуатацію Житлово-будівельним кооперативом «Хотів» на земельній ділянці за будівельною адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Хотів, вул. Шевченка, 85 листом від 27.11.2023 №27/11-2023-1 повідомило, що планування та посів газонів прибудинкової території будинку по вул. Шевченка, 103 було зроблено в 2018 році Житлово-будівельним кооперативом «Хотів». Прибирання території, викошування газонів, видалення дикої порослі та інші роботи виконуються зусиллям працівників ОСББ «Нові сусіди». Виконання будь-якого виду робіт з благоустрою підрядником в період з 15.09.2022 по 30.09.2022 не проводилось.

У відповідь на адвокатський запит представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне українське будівництво» від 23.11.2023 Житлово-будівельний кооператив «ХОТІВ» листом від 27.11.2023 №27/11-2023-1повідомив, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Хотів, вул. Шевченка, 85, Житлово-будівельний кооператив «ХОТІВ» виконує функцію Замовника будівництва об?єктів нерухомості (1-9 черг). Земельна ділянка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Хотів, вул. Шевченка, 85 передана відповідно до умов Договору Генерального підряду №01-ГП від 28.05.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «Комерційне українське будівництво» (Генеральному підряднику) для здійснення забудови об?єктів нерухомості (1-2 черги). Зусиллями Житлово-будівельного кооперативу «Хотів» здійснюється охорона вищевказаної земельної ділянки та контроль доступу на територію, про що ведеться відеозапис та вносяться дані до журналу доступу на об?єкт. Про виконання будь-якого виду робіт з благоустрою в період з 15.09.2022 по 30.09.2022 записів не має, від Генерального підрядника інформації не надходило.

Також відповідачем долучена нотаріально засвідчена заява свідка, а саме ОСОБА_1 , з якій зазначено:

«Я ОСОБА_1 , з 09.02.2023 призваний на військову службу в ході мобілізації до Збройних Сил України. З 17.03.2023 призначений на посаду командира взводу, військове звання старший лейтенант.

В період з 20.02.2020 по 31.10.2022 я працював у Комунальному підприємстві по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва (далі по тексту КП УЗН Подільського району міста Києва) на посаді директора підприємства. До моїх посадових обов?язків входило, зокрема, укладання та підписання договорів про виконання робіт з благоустрою території.

Так, орієнтовно у вересні 2022 року між ТОВ «Комерційне українське будівництво» та КП УЗН Подільського району міста Києва було проведено переговори та досягнуто попередніх домовленостей щодо укладання договору про виконання робіт з благоустрою територій. Предметом договору мав стати благоустрій території за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Хотів, вул. Шевченка, 85.

Так, Сторони погодили між собою попередні умови договору та визначили його загальний вигляд. Сторони створили у письмовому вигляді проект договору, що іменувався «Договір №20», повноважні представники проставили підписи. Сторони погодили ціну договору, яку закріпили в проекті документа «Договірна ціна» та погодили перелік робіт який визначили в проекті документа «Акт виконаних робіт».

Проте повної згоди з усіх істотних умов Сторони не досягли, зокрема, строк укладання договору не був погоджений, а дата укладання договору не зазначена у відповідній графі договору. Так само, в «Акті виконаних робіт» не була проставлена дата. Сталося це з тих причин, що передбачити закінчення будівельних робіт на ділянці замовник (Київська область, Обухівський р-н, с. Хотів, вул. Шевченка, 85) в момент обговорення умов договору не було можливим.

Пізніше, до питання укладання договору ми не поверталися, завдання на виконання робіт від замовника (ТОВ «Комерційне українське будівництво») не надходило. До фактичного виконання умов договору КП УЗН Подільського району міста Києва не приступило, жодні роботи підприємством не виконувались, жодних вказівок, доручень, або розпоряджень щодо виконання робіт на ділянці замовника ТОВ «Комерційне українське будівництво» за адресою: Київська область, Обухівський р-н, с. Хотів, вул. Шевченка, 85, мною не надавалось.

Один з примірників проекту «Договору №20», проект документа «Договірна ціна» та проект документа «Акт виконаних робіт» зберігався в КП УЗН Подільського району міста Києва. Реквізитів, а саме дати укладання договору на цьому примірнику не містилося.

До моменту мого звільнення з посади директора підприємства КП УЗН Подільського району міста Києва 31.10.2022 ситуація не змінилася, сторони до переговорів не поверталися, відповідні роботи з благоустрою не проводилися.

Зазначене мені відомо, оскільки я в період з 20.02.2020 по 31.10.2022 займав посаду директора підприємства у Комунальному підприємстві по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва та до моїх прямих обов?язків входило укладання та підписання договорів від імені підприємства, інших розпорядчих документів, наказів, тощо, а також контроль та інші функції, пов?язані із виконанням договорів.

Я, ОСОБА_1 , обізнаний із змістом Закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань, та готовий з?явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.».

Верховний Суд у постанові від 09.11.2021 у справі №910/11343/20 вказав, що учасники справи, інші особи, зацікавлені у певному результаті розгляду справи, можуть надавати показання свідка і можуть бути допитані судом як свідки. Суд оцінює ці докази у сукупності з іншими доказами відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень (частини 1, 2 ст. 88 ГПК України).

Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків (ч. 3 ст. 88 ГПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підпис ОСОБА_1 на заяві свідка від 21.12.2023 посвідчено нотаріально, а саме заяву зареєстровано в реєстрі під №268.

Таким чином, при вирішенні даного спору суд виходить з того, що для правильного вирішення даного спору значення має не лише факт наявності підписаних сторонами первинних документів (довідки про вартість виконаних будівельних робіт та акту виконаних будівельних робіт, які були підписані сторонами), а й факт реальності/нереальності виконання позивачем спірних робіт за договором підряду та вказаними первинними документами.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що стосовно показів попереднього директора КП УЗН Подільського району існують певні розбіжності, адже саме ОСОБА_1 було надано підписаний пакет документів до фінансового відділу підприємства із зазначенням його реальності та обов`язковим до опрацювання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач обгрунтовуючи позовні вимоги вказує лише на наявність підписаного договору, договірної ціни до договору та акту приймання виконаних будівельних робіт, проте не ставить під сумнів доводи та докази надані відповідачем щодо невиконання позивачем робіт, обсяг яких перелічено в акті приймання виконаних будівельних робіт.

Здійснивши оцінку наданих сторонами доказів в сукупності з висновками експерта щодо вірогідності проставлення дат на договорі та акті приймання виконаних будівельних робіт, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи докази подані відповідачем відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України з більшою вірогідністю свідчать про те, що передбачені договором роботи з благоустрою території за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., с. Хотів, вул., Шевченка, 85 не були фактично здійснені позивачем, враховуючи:

пояснення свідка, а саме ОСОБА_1 (який займав посаду директора Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва в оспорюваний період) щодо не виконання підприємством (позивачем) жодних робіт у період до 31.10.2022);

наявність у сторін оригіналів підписаних ними оспорюваних документів, проте у володінні відповідача примірники документів були без дати, що з урахуванням показання ОСОБА_1 щодо того, що сторони погодили між собою попередні умови договору, без їх настання, дає змогу суду апеляційної інстанції вважати, що підписи та дати надані в редакції позивача в оспорюваний період не свідчать про реальне виконання умов договору;

відповіді на адвокатські запити представника відповідача від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Нові сусіди» та Житлово-будівельного кооперативу «Хотів», якими повідомлено, що виконання будь-якого виду робіт з благоустрою території в період з 15.09.2022 по 30.09.2022 не було здійснено.

Позивачем протилежного не доведено.

Крім того, позивач всупереч пункту 2.1. Договору, яким передбачено, що виконавець приступає до виконання робіт з дня отримання завдання від замовника, не надав суду доказів отримання завдання від відповідача.

Відтак, позивачем також не підтверджено початок виконання робіт, який згідно пункту 2.2. Договору встановлюється з дня отримання виконавцем завдання від замовника.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно із частинами 4, 5 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У пункті 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Апеляційним господарським судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із статтею 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Враховуючи нез`ясування обставин, що мають значення для справи судом першої інстанції, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 скасуванню, з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно статті 129 ГПКУкраїни судові витрати (судовий збір) за подання апеляційної скарги та проведення експертизи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2023 у справі №910/16128/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

3. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва (04080, м. Київ, вул. Дмитрівська, 16- А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 58- А, оф. 28, ) 16 423, 78 грн (шістнадцять тисяч чотириста двадцять три гривні) 78 копійок судового збору за подання апеляційної скарги..

4. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва (04080, м. Київ, вул. Дмитрівська, 16- А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційне Українське Будівництво» (03039, м. Київ, проспект Голосіївський, 58- А, оф. 28, ) 80 000, 00 грн (вісімдесят тисяч гривень) 00 копійок витрат за проведення судової технічної експертизи.

5. Судові витрати за подання позову покласти на Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Подільського району міста Києва.

6. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи №910/16128/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана суддями 21.02.2025.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова