ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1078/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Лисенко Р.М., за участі представників сторін:

від позивача: Лоза Д.І. - адвокат за ордером;

від першого відповідача: не з`явився;

від другого відповідача: Потапенко С.В. - адвокат за ордером;

від третього відповідача: не з`явився;

треті особи: Департамент управління справами та юридичного забезпечення ЧМР - не з`явився; Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Воловиченко В. В. - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом ОСОБА_1 (м. Київ) до ОСОБА_2 (Волинська область, м. Любомль), ОСОБА_3 (м. Черкаси) та Приватного підприємства "Памір-А" (м. Черкаси) про визнання недійсною спеціальної довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки (корпоративних прав), визнання недійсним рішення, визнання недійсним статуту, скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу та стягнення частки

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов з вимогами про:

- визнання недійсною спеціальної довіреності, посвідченої 01.05.2023 державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330, що складена від імені громадянина України ОСОБА_1 на ім`я громадянина України ОСОБА_2 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки (корпоративних прав) Приватного підприємства «ПАМІР-А» () від 16.05.2023 року, який укладено між громадянином України ОСОБА_1 , від імені якого, на підставі спеціальної довіреності, посвідченої 01.05.2023 року державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330, діяв громадянин України ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_3 щодо відчуження належної ОСОБА_1 частки у розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства «ПАМІР-А»;

- визнання недійсним рішення №16/05-23 власника Приватного підприємства «ПАМІР-А», від 16.05.2023р., посвідченого 16.05.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В., про надання згоди власнику на відступлення ним шляхом продажу його частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А», затвердження нового складу власників Приватного підприємства «ПАМІР-А», затвердження нової редакції статуту Приватного підприємства «ПАМІР-А»;

- визнання недійсним Статуту Приватного підприємства «ПАМІР-А», затвердженого рішенням №16/05-23 власника Приватного підприємства «ПАМІР-А», від 16.05.2023р., який посвідчений 16.05.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В.;

- скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, 18.05.2023 10:32:03, 009015749, Зміна кінцевого бінефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бінефіціарного власника. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна установчих документів., ОСОБА_4 , Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради щодо Приватного підприємства «ПАМІР-А» ();

- стягнення (витребування з володіння) з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 05.06.2002 р. Придніпровським РУ УМВС України в Черкаській обл., місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 16.03.1998р. Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А» () у розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства «ПАМІР-А» () загальною вартістю 100,00 грн.;

- відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача шляхом відновлення складу учасників, який існував до 18.05.2023 (дати вибуття частки), визначивши склад учасників Приватного підприємства «ПАМІР-А» () та розподіл часток між ними таким чином: ОСОБА_1 , частка в статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А» () складає 100% голосів, що в грошовому еквіваленті становить 100,00 грн.

Позивач посилається на порушення його права управління ПП "Памір-А", позбавлення його права власності на 100% частку у статутному капіталі цього підприємства та обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Позов подано до Господарського суду Черкаської області за правилами виключної підсудності для розгляду корпоративного спору у відповідності до ч. 6 ст. 30 ГПК за всіма вимогами (в т.ч. до фізичної особи стосовно ОСОБА_2 , який не є учасником підприємства, але брав участь у вчиненні дій (укладення договору) стосовно розпорядження корпоративними правами позивача), від вирішення яких безпосередньо залежать остаточні результати вирішення спору.

З приводу підвідомчості та підсудності спору заперечень від учасників справи суду не подано.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 11.08.2023 при відкритті провадження суд задовольнив клопотання позивача за заявою від 08.08.2023 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом :

- накладення арешту на 100% частку у статутному капіталі Приватного підприємства "ПАМІР -А" (код 39875900, м. Черкаси, вул. Святотроїцька, 73), яка належить ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 05.06.2002 р., Придніпровським РУ УМВС України в Черкаській області, місцезнаходження: АДРЕСА_1 );

- заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністратрацій,

акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також державним та приватним нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін, здійснювати та (або) проводити реєстраційні дії та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються зміни розміру статутного капіталу; зміни та перерозподілу часток учасників (засновників); зміни складу учасників (засновників); виключення учасників; зміни директора; зміни місцезнаходження та інші зміни стосовно Приватного підприємства «ПАМІР-А» (, місцезнаходження: 18001, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Святотроїцька, буд. 73).

- накладення арешту на нерухоме майно, яке перебуває у власності та на балансі Приватного підприємства «ПАМІР-А» (, місцезнаходження: 18001, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Святотроїцька, буд. 73), а саме комплекс, загальною площею 1287,6 кв.м., який розташований за адресою: Черкаська обл., м. Черкаси, провулок Комунальний, будинок 31/2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) та складається з: цех залізобетонних виробів з прибудовами (Ф, Ф1, Ф2, Ф3, Ф4, мз), загальною площею 1211,1 кв.м.; вагова (літ. Ч, ч.1), загальною площею 15,4 кв.м.; навіс (літ. Х).; підземна галерея (літ. Х1); бомбосховище (літ.Ц); вбиральня (літ.Ю); адмінбудівля (літ.ШІ), загальною площею 26,6 кв.м.; трансформаторна (літ.Г1), загальною площею 34,5 кв.м.; полігон з пропарювальними камерами №1 (літ.2,3); похила галерея (літ.ІІІ); вапногасильна (літ.V); замощення (літ.1); огорожа.

Ухвала набрала законної сили.

Ухвалою від 07.09.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання другого відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи нотаріуса Молнар Ґьонґіке (Румунія).

Ухвалою від 26.10.2023 провадження у справі зупинялося до часу отримання відповіді від Міністерства юстиції Румунії щодо виконання судового доручення про вручення документів та витребування доказів - оригіналу вчиненої за кордоном України довіреності, яка є предметом спору.

11.11.2024 Господарським судом Черкаської області отримано з Міністерства юстиції України документи, складені в ході виконання на території Румунії доручення Господарського суду Черкаської області про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій стосовно державного нотаріуса Професійного Нотаріального Товариства "Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке.

Позивачем на виконання вимог суду зроблено переклад цих документів українською (а.с. 104 том 3).

За правилами ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позивач визначився, що основною позовною вимогою є вимога визнати недійсною спеціальну довіреність, а решта вимог є похідними і залежать від вирішення першої вимоги.

В ході розгляду справи позивач свої вимоги підтримував повністю. Наполягає на невчиненні за його участю довіреності від 01.05.2023 нотаріусом в Румунії і, як наслідок, на недійсності всіх подальший дій стосовно розпорядження його 100%ми частки у статутному капіталі Приватного підприємства "Памір-А".

У відзиві на позов другий відповідач ОСОБА_3 (а.с. 107 том 1) вказав на причини конфлікту між сторонами, що до часу виникнення спору по справі, між ним та позивачем ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений договір позики (реєстровий номер 704 - а.с. 172 том 1). За умовами договору позивач позичив ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 2,5 млн грн., які необхідно було повернути 20.12.2021 року. З метою забезпечення повернення позики було домовлено, що зять ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , як засновник ПП "Памір-А" виходить із підприємства, продає всю свою 100% частку ОСОБА_1 за 100 грн. Саме за наслідками реалізації цієї домовленості позивач і став одноосібним засновником ПП "Памір-А". Після завершення розрахунків між цими особами 100%ва частка в підприємстві мала бути повернута позивачем назад.

ОСОБА_3 вважає, що рішення попереднього власника ПП "Памір-А" ОСОБА_5 продати свою частку ОСОБА_1 є лише удаваним правочином, який приховував під собою спосіб забепечення зобов`язання по поверненню позики.

Відповідач ОСОБА_3 стверджує, що ним було повернуто позивачу всі позичені кошти 12.08.2022, про що складено розписку (а.с. 174 том 1). Для приведення сторін у попередній стан з приводу володіння ПП "Памір-А", від імені позивача до ОСОБА_3 зателефонував його представник ОСОБА_2 (Відповідач 1) і ними спільно у нотаріуаса Воловиченка В.В. складено всі спірні документи, за якими засновником ПП "Памір-А" став ОСОБА_3 . Ціна поворотного продажу узгоджена в тій же сумі - 100 грн. за всю частку. Оскільки ОСОБА_2 мав нотаріально посвідчену довіреність від імені ОСОБА_1 та передав після завершення угоди всі оригінали документів щодо ПП "Памір-А", то у ОСОБА_3 не виникло ніяких сумнівів щодо дій ОСОБА_2 як законного представника позивача. В подальшому ОСОБА_3 перереєстрував на себе підприємство в ДР юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань. Ніяких заперечень та спорів між позивачем та ОСОБА_3 не виникало до часу звернення позивача в поліцію щодо підробки довіреності та до моменту вчинення виконавчого напису позивачем у нотаріуса щодо повернення позики.

У відзиві на позов Відповідач1 ОСОБА_2 (а.с. 143 том 2) стверджує, що він дійсно діяв від імені позивача за довіреністю, нотаріально посвідченою в м. Брашов (Румунія ) від 01.05.2023, яку не мав ніяких підстав ставити під сумнів, вважати підробленим цей документ чи недійсним. ОСОБА_2 повністю діяв від імені позивача, вчинив ту дію, яку дозволяла довіреність і тому не може бути належним відповідачем у спорі. Просить у задоволенні позову стосовно себе відмовити повністю, а справу розглядати за своєї відсутності (а.с. 155 том 2).

Звідки ОСОБА_2 взяв спірну довіреність суду встановити не вдалося.

Від відповідача ОСОБА_2 також надійшли пояснення від 28.09.23 що витребуваних ухвалою суду від 07.09.23 у нього документів, в т.ч. оригінала довіреності. Вказує, що у ОСОБА_2 документів немає, бо вони всі були передані ОСОБА_1 і ОСОБА_3 для проведення держреєстрації змін до відомостей про ПП "Памір-А" в ДР. Доказів про цю передачу документів суду не подано.

Ухвалою від 07.09.2023 до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору залучено Департамент управління справами та юридичного забезпечення ЧМР та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В.

Треті особи у справі своїх позицій не висловлювали, їх представники в засідання не з`являлися.

Станом на час вирішення спору, за доводами представників сторін, кримінальні провадження, де будуть остаточно вирішені всі питання вчинення спірної довіреності та використання її учасниками справи, не завершені, висновки щодо ролі кожного учасника справи в розпорядженні часткою позивача в статутному капіталі ПП "Памір-А" правоохоронними органами на час розгляду справи ще не зроблені.

За матеріалами даної господарської справи неможливо спростувати чи підтвердити факти особистого знайомства позивача та ОСОБА_2 , їх контактування між собою для виконання спірної довіреності, незрозуміло як довіреність потрапила до ОСОБА_7 , де її оригінал знаходиться зараз чи дійсно всі первинні установчі документи на підставі факту переходу прав на частку в майні ПП "Памір-А" було передано нинішньому власнику ПП "Памір-А" відповідачу ОСОБА_3 від директора підприємства, а не особисто від позивача та ін. питання, які виникали в ході розгляду справи.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заслухавши доводи і заперечення обох сторін та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ст. 113 ГК України Приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до піп. 3, 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Виниклий між сторонами спір є корпоративним та відноситься до юрисдикції господарського суду. Спору з даного приводу між учасниками немає.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 ГПК України, спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

За доводами позивача, ОСОБА_1 (Позивач) з квітня 2021 року і станом на травень 2023 року володів 100% частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А» ().

У травні 2023 року Позивачу стало відомо, що на підставі та (за його доводами) підроблених документів (спеціальної довіреності, посвідченої 01.05.2023 року державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке (Румунія), засвідчувальний запис № 330 (надалі - Довіреність)), державний реєстратор Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради (надалі - Третя особа 1) 18.05.2023 року провів реєстраційну дію №009015749 по зміні відомостей про юридичну особу. Було змінено кінцевого бенефіціарного власника, склад засновників (учасників) та установчі документи Приватного підприємства «ПАМІР-А» () (надалі - Підприємство, Відповідач 3).

На підставі договору купівлі-продажу частки (корпоративних прав) Приватного підприємства «ПАМІР-А» від 16.05.2023 року та рішення №16/05-23 власника Приватного підприємства «ПАМІР-А», від 16.05.2023р., посвідченого 16.05.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В. (Третя особа) за реєстровими № 786 та № 787, ОСОБА_2 (Відповідач 1), який нібито діяв від імені Позивача на підставі довіреності, посвідченої 01.05.2023 року державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330, відчужив (передав) 100% частки Позивача у статутному капіталі Підприємства ОСОБА_3 (Відповідач 2).

На підставі цих документів було зареєстровано перехід права власності на 100%-ву частку позивача у ПП Памір-А" до ОСОБА_3 (а.с. 83 том. 1 запис № 009015749 в ДР від 18.05.2023).

Рішенням №16/05-23 власника Підприємства від 16.05.2023р. був затверджений Статут Приватного підприємства "Памір А" у новій редакції.

Позивач заявляє, що зазначені первинні та реєстраційні дії були зроблені поза його волею, а спеціальна довіреність, посвідчена 01.05.2023 року державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке (засвідчувальний запис № 330), Позивачем не підписувалась і не видавалась, тому всі вчинені на її підставі правочини щодо розпорядження корпоративними правами слід визнавати недійсними в судовому порядку.

На підставі наявних у справі доказів судом було встановлено наступне:

Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законом або договором.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі N 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі N 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі N 569/17272/15-ц та інших. Судова практика з даного питання є сталою.

Згідно ч. 1 ст. 25 чинного на час вирішення спору ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, :

судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо:

визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу;

визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи;

зобов`язання вчинення реєстраційних дій;

скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі;

Згідно пп. д) та е) ч. 5 ст. 17 цього ж Закону, для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються, зокрема, такі документи:

д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві;

е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

Отже вказаним Законом через посилання на види судових рішень для вчинення реєстраційних дій, визначено також і належні способи захисту порушеного права у корпоративних спорах.

Суд вважає, що обрані позивачем способи захисту порушеного права за кожною позовною вимогою відповідають вимогам чинного законодавства, суті порушеного права, є ефективними та належними способами захисту, які призводять до реального відновлення прав позивача у виниклому спорі та є логічно послідовними.

Щодо основної позовної вимоги про визнання недійсною спеціальної довіреності, посвідченої 01.05.2023 державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330, що складена від імені громадянина України ОСОБА_1 на ім`я громадянина України ОСОБА_2 , судом встановлено наступне:

Відповідно до частин 1,3 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, установлених актами цивільного законодавства.

Частиною 3 статті 244 ЦК України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

За своєю правовою природою довіреністю є односторонній правочин, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. Довіреність свідчить про надання представнику від імені довірителя відповідних повноважень стосовно вчинення правочину, стороною якого буде довіритель та третя особа.

Тому довіреність може бути направлена на наділення представника за довіреністю повноваженнями щодо відчуження частки у статутному капіталі підприємства чи ТОВ від імені довірителя на користь іншої особи.

Слід зазначити, що довіреність не завжди може містити деталізований та виключний перелік дій, на вчинення яких довіритель уповноважує представника.

Тому з урахуванням того, що за загальним правилом представник має завжди діяти у найкращих інтересах довірителя, та враховуючи, що відповідно до частини третьої статті 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом, при вирішенні такого роду спорів де юридичні дії вчиняються на підставі довіреностей, слід досліджувати також і питання добросовісності представника.

За правилами ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд враховує правові висновки щодо складу відповідачів у даному спорі, викладені у постанові КЦС ВС від 24.02.2021 у справі № 200/15072/16-ц по те, що у справі за позовом особи, яка видала довіреність, про визнання недійсною цієї довіреності належним відповідачем є повірений (особа, якій видано довіреність), а не нотаріус чи нотаріальна контора та у постанові КЦС ВС від 30.07.2020 року у справі № 664/1893/17 про те, що у справі за позовом сторони, від імені якої договір (додаткову угоду) вчиняв представник, про визнання недійсним договору (додаткової угоди), належним відповідачем є інша сторона оспорюваного договору (додаткової угоди), а не представник.

У спірних правовідносинах нотаріуси в розумінні статей 44,45 ГПК України не є особами, прав і обов`язків, яких стосується спір сторін з приводу дійсності нотаріально вчиненого документа, оскільки відсутня їх заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого в ній рішення.

Заперечень проти неналежності відповідачів у справі суду не подано.

Сторонами не заперечується, що з 2021 року та станом на час вчинення спірної довіреності у травні 2023 року позивач ОСОБА_1 був єдиним засновником із часткою 100% у Приватному підприємстві "Памір-А".

На виконання вимог по ухвалі від 11.08.2023 Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36) надав суду для огляду оригінал реєстраційної справи Приватного Підприємства "Памір-А" (код 39875900, м. Черкаси, вул. Святотроїцька, 73). Копію всіх матеріалів приєднано до справи (а.с. 1 том 2).

З наданих документів з реєстраційної справи вбачається, що на момент свого створення дане підприємство мало назву "Юридична фірма "Юрконсалт" (код 39875900) і першим та єдиним її засновником була ОСОБА_8 , яка в подальшому продала свої 100% відсотків у статутному капіталі ОСОБА_9 .

Згідно статуту Приватного підприємства "Юридична фірма "Юрконсалт" в новій редакції від грудня 2016 єдиним засновником підприємства є ОСОБА_9 , який був директором підприємства.

У березні 2018 року відбулася зміна назви підприємства на ПП "Памір-А" та засновника вказаного приватного підприємства з ОСОБА_9 на ОСОБА_5 та затверджено нову редакцію Статуту підприємства з новим єдиним засновником підприємства ОСОБА_5 .

У квітні 2021 року ОСОБА_5 продав на користь позивача ОСОБА_1 свою 100% частку у статутному капіталі ПП "Памір-А" і було зареєстровано Статут підприємства в новій редакції з єдиним новим засновником ОСОБА_1 .

Доказів існування спорів між вказаними особами з приводу перереєстрації корпоративних прав на ОСОБА_1 у статутному капіталі ПП "Памір-А", у суду немає.

За змістом частин 1 та 2 статті 961 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії

особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

За загальними правилами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частина 1 ст. 244 ЦК України визначає, що за довіреністю може здійснюватись представництво, яке ґрунтується на договорі.

Частина 5 ст. 202 ЦК України визначає, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Отже відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Позивач свої позовні вимоги про визнання довіреності недійсною поєднує із похідними вимогами, зокрема, про визнання недійсним вчиненого на підставі цієї довіреності правочину з купівлі-продажу частки позивача та для подальшого врегулювання корпоративного спору, спрямованого на відновлення статусу позивача, як єдиного засновника ПП "Памір-А" з квітня 2021 року.

За правилами ч. 3,4 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

В справу позивачем подано копію нотаріально вчиненої спеціальної довіреності (а.с. 63 том 1) посвідченої 01.05.2023 державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке (Румунія), засвідчувальний запис № 330, що складена від імені громадянина України ОСОБА_1 на ім`я громадянина України ОСОБА_2 .

Довіреність містить перелік прав, які надаються від імені позивача, як власника ПП "Памір-А" (в тексті Товариство), на користь повіреного - ОСОБА_10 , в т.ч. і на підписання договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП "Памір-А" від імені ОСОБА_11 .

Оскільки учасниками справи не було надано суду для огляду оригінал цієї довіреності, її немає у реєстраційній справі вказаного підприємства, а позивач ОСОБА_12 заперечує її підписання, то судом за клопотанням позивача було витребувано оригінал цієї довіреності у нотаріуса (Румунія) який за відомостями із справи посвідчив цю довіреність (через виконання прохання про вручення за кордоном судових і позасудових документів за правилами ГПК України).

В справу 11 листопада 2024 надійшли документи на виконання вказаного доручення (а.с. 94 том 3) і позивачем здійснено переклад документів для приєднання до справи (а.с. 104 том 3).

За результатами цього встановлено, що нотаріус Мольнар Гьонгіке засвідчила(в) суду м. Брашов (яким виконано доручення), що під номером 300 посвідчено зовсім іншу довіреність від 01.06.2023 (з різницею в місяць), а запитувана довіреність на ім`я ОСОБА_13 ніколи у нотаріальній конторі не вчинялася.

Отже з урахуванням свідчень нотаріуса слід вважати, що довіреність від імені позивача на користь відповідача ОСОБА_10 є підробленою, бо позивач її ніколи не підписував.

Суд відхиляє заперечення представника відповідача ОСОБА_3 , що достовірно не встановлено, чи було насправді волевиявлення у позивача на вчинення такої довіреності, навіть якщо його особисте підписання нотаріальної довіреності є спростованим.

Суд на це зауважує, що у справі відсутні будь-які інші документи в оригіналах, крім примірника в копії нотаріально посвідченої довіреності, які б засвідчували дійсне волевиявлення позивача видати довіреність на ОСОБА_2 на розпорядження часткою позивача на користь ОСОБА_3 .

Судом зі сторонами також було обговорено і застосування до цих спірних відносин ст. 241 ЦК України.

Даною нормою визначено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

З пояснень сторін з`ясовано, що немає достовірних доказів, що позивач після оформлення довіреності та подальших правочинів особисто вчинив дії, які беззаперечно свідчать про його згоду на перехід власної 100% частки у статутному капіталі ПП "Памір-А" до ОСОБА_3 .

На доводи представника відповідача ОСОБА_3 (новий власник частки) про те, що у нього в даний час знаходяться всі оригінали правоустановчих документів ПП "Папір-А" як доказ волевиявлення позивача на зміну власника підприємства, представник позивача вказав, що ці документи при перереєстрації було передано ОСОБА_3 не позивачем особисто (доказів про що немає), а директором підприємства, який мав доступ до цих документів.

Позивачем також надано довідку з Державної прикордонної служби (а.с. 52 том 1) що у базі даних про перетин кордону немає відомостей про перетин державного кордону України позивачем ОСОБА_12 в період з 24.02.2022 по 30.05.2023 року. Це виключає фізичну можливість позивача особисто бути присутнім при складенні спеціальної довіреності посвідченої від його імені 01.05.2023 року в Румунії.

При зверненні до суду позивач подав копію витягу з ЄР досудових розслідувань (а.с. 53 том 1) за заявою позивача про підробку довіреності від його імені на користь ОСОБА_2 , яка в подальшому використана для вчинення нотаріальної дії-правочину. Результат досудового розслідування кримінального провадження станом на час вирішення спору не відомий.

05.09.2023 в справу з боку позивача було подано клопотання (а.с. 147 том 1) про проведення судової почеркознавчої експертизи підпису позивача ОСОБА_1 у тексті спеціальної довіреності, посвідченої 01.05.2023 державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330, що складена від імені громадянина України ОСОБА_1 на ім`я громадянина України ОСОБА_2 .

Ухвалою від 26.10.2023 суд мотивував та визначився в необхідності призначити у справі експертизу підпису позивача, оскільки позивач хоче вжити всіх можливих заходів для встановлення факту підробки довіреності. Це в свою чергу буде впливати на подальшу оцінку законності дій, вчинених на підставі цієї довіреності.

Нарівні з оцінкою інших доказів у справі істотне значення будуть мати і висновки експертизи з приводу приналежності підпису позивачу в спірній довіреності.

Суд в цій ухвалі вказав, що для проведення експертизи слід отримати об`єкт дослідження (довіреність) в оригіналі та зразки підписів позивача, після чого слід остаточно вирішити питання щодо призначення експертизи, визначити коло запитань та експертну установу.

Оскільки оригінал спірної довіреності, посвідченої 01.05.2023 державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, ніким у справу на вимогу суду не був поданий, суд його не зміг розшукати та навіть достовірно встановити у кого він знаходиться і суд за результатами виконання судового доручення вже встановив факт не вчинення вказаним нотаріусом спірної довіреності, то суд вважає, що потреби у призначенні експертизи (і навіть можливості її проведення через відсутність оригінала, як об`єкта дослідження) у справі вже немає.

Клопотання про призначення у справі експертизи підпису позивача на спірній довіреності суд залишив без розгляду.

Довіреність є одностороннім правочином, а тому якщо встановлено факт не підписання цієї довіреності позивачем особисто, як особою, що видала довіреність, можливо вважати, що довіреність, як правочин, є неукладеним.

За аналогією, підроблення підпису однієї зі сторін означає, що сторони згоди з будь-яких умов договору не досягали, такий договір є неукладеним. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення (постанова ВП ВС від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).

Однак позивач заперечив проти цього і просить розглянути основну позовну вимогу саме через визнання недійсною довіреності, оскільки саме на її підставі було в подальшому вчинено юридично значимі дії по розпорядженню часткою позивача у статутному капіталі ПП "Памір-А". Від розгляду цієї вимоги залежить розгляд решти похідних позовних вимог.

Суд вважає, що за викладених обставин та з урахуванням особливостей спору у даній справі, навіть за відсутності оригінала довіреності, не можна вважати відсутнім предмет спору за вимогою про визнання недійсною спірної довіреності (копія якої представлена суду), посвідченої 01.05.2023 державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330. Слід вважати, що за таких обставин ця довіреність існує в правовому полі і тому має бути оцінена судом з підстав ознак її недійсності.

Позивач надав докази, що 16 травня 2023 року ОСОБА_2 , діючи від імені позивача на підставі підробленої довіреності, посвідченої 01.05.2023 державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330 (про що вказано у розділі реквізити сторін в договорі), уклав від імені позивача із ОСОБА_3 . Договір купівлі-продажу частки (корпоративних прав) Приватного підприємства "Памір-А" (а.с. 15 том 1).

За змістом цього договору позивач продав вказаному покупцю всю свою частку у ПП "Памір-А" за 100,00 грн.

Цією ж датою оформлено і рішення № 16/05-23 власника ПП "Памір-А" (а.с. 16 том 1), що позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , відступає шляхом продажу свою частку в розмірі 100% у вказаному підприємстві на користь ОСОБА_3 за ціною 100 грн.

На підставі вказаних документів державним реєстратором 18.05.2023 внесено зміни до відомостей про юридичну особу і вказано, що кінцевим бенефіціарним власником та засновником Приватного підприємства "Памір-А" вже є ОСОБА_3 .

Новим власником підприємства ОСОБА_3 16 травня 2023 року затверджено Статут підприємства у новій редакції (а.с. 17 том 1), де єдиним засновником вказано ОСОБА_3 .

Станом на час вирішення спору є чинними відомості у ДР юридичних осіб ... (а.с. 112 том 1), що єдиним засновником Приватного підприємства "Памір-А" (код 39875900) є ОСОБА_3 .

З доводів представників сторін судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 паралельно даному спору вирішується спір з приводу взаємних розрахунків.

Так, згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси (а.с. 80 том 1) від 28.07.2023 зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 72087519, яке відкрито на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлії Володимирівни на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Олега Володимировича № 1204 від 14.06.2023р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 позичених коштів.

Позивач у відповіді на відзив (а.с. 161 том 2) заперечив проти доводів ОСОБА_3 стосовно повернення ним позивачу позичених коштів та проти юридичного зв`язку із продажем 100% частки у статутному капіталі ПП "Памір-А" як забезпечення виконання зобов`язання із позикою коштів. Позивач вказав на тривалу співпрацю між ним та ОСОБА_3 у сфері бізнесу. Вказане підприємство було задіяно у спільних виробничих процесах, бо підприємству належить майновий комплекс-нафтобаза. В ході співпраці було прийнято рішення про продаж позивачу всієї частки у ПП "Памір-А" зятем Відповідача2, за якого позивач сплатив боргові зобов`язання перед третіми особами після відчуження частки. Позивач стверджує, що ним за власний кошт було придбано 4 великогабаритні транспортні засоби, а кошти позики в еквіваленті 90 000 доларів США давалася ОСОБА_3 для закупівлі сировини, яка так і не була придбана. З приводу розписки про повернення коштів ОСОБА_3 позивач вказує про його клопотання до Соснівського районного суду про призначення експертизи свого підпису у розписці. Позивач вважає, що ОСОБА_3 здійснює дії, спрямовані на позбавлення позивача його власності -- на підставі підробленої довіреності від 01.05.2023 нотаріуса Молнар Гьонгіке позивача було позбавлено права власності на частку в ПП "Памір-А" (за даним фактом здійснюється кримінальне досудове розслідування). За доводами позивача, ОСОБА_3 привласнив спеціалізований тягач, оспорює виконавчий напис з приводу відносин позики, та вчинив ін. дії на шкоду інтересам позивача. Позивач вказує, що в червні 2023 року ним було вчинено виконавчі написи для стягнення боргу з ОСОБА_3 за різними правовідносинами, а ОСОБА_3 визнає їх такими, що не підлягають виконанню в судовому порядку.

Суд вважає, що існування між позивачем та ОСОБА_3 інших спорів стосовно їх спільної господарської діяльності, прямо не впливають на предмет спору у даній справі та не створюють для цього спору доказів. Тому правова оцінка цих відносин судом не проводиться.

Суд зауважує, що сторони не надають в справу власних доводів/заперечень, належних та допустимих доказів щодо того, що укладені спірні правочини насправді приховують інші домовленості між сторонами, які не стосуються корпоративного спору, як такого, та не розкривають їх зміст.

Судом з`ясовано, що в даний час не ставиться питання щодо визнання недійсними правочинів, зокрема щодо удаваності правочину від 16.04.2021 з приводу продажу 100% частки у статутному капіталі ПП "Памір -А" від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 (а.с. 170 том 2). Правомірність володінням позивачем 100% статутного капіталу станом на час виникнення спірних відносин презюмується та не оспорюється.

Позивач стверджує, що придбав 100% частки у статутному капіталі ПП "Памір -А" у 2021 році саме для здійснення господарської діяльності і не мав наміру її подальшого відчуження.

У відповіді на відзив (а.с. 7 том 3) представник позивача стверджує, що позивач особисто із ОСОБА_2 не знайомий та не видавав йому довіреність, ніколи з ним не зустрічався та не уповноважував на вчинення юридично значимих дій. Позивач звертає увагу, що і ОСОБА_2 нічого не стверджує про особисте знайомство та зустріч з позивачем, як довірителя із повіреним, для отримання від нього вказівок щодо виконання довіреності.

Отже на підставі отриманих доказів в порядку виконання судового доручення, суд приходить до висновку, що спірну довіреність слід оцінювати як недійсний односторонній правочин, бо така спеціальна довіреність від 01.05.2023 не вчинялася державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330 від імені громадянина України ОСОБА_1 на ім`я громадянина України ОСОБА_2 . Доказів волевиявлення позивача на вчинення цієї довіреності за матеріалами справи не вбачається.

Довіреність, як правочин, слід визнати недійсною на підставі ст. 203 та 215 ЦК України, як вчиненої з дефектом волі.

За правилами ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Цим вимогам спірна довіреність не відповідає.

З цих підстав в частині основної позовної вимоги позов підлягає до повного задоволення - слід визнати недійсною з моменту вчинення спеціальну довіреність, посвідчену 01.05.2023 державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330, що складена від імені громадянина України ОСОБА_1 на ім`я громадянина України ОСОБА_2 .

Щодо решти похідних вимог судом встановлено наступне:

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, із договорів та інших правочинів.

Частина 5 ст. 202 ЦК України визначає, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є

необхідним для чинності правочину. Зокрема, зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного Кодексу України.

Суд вже визначився, що спірна довіреність не видавалася позивачем на користь ОСОБА_2 , тому юридично не породжує для останнього ніяких представницьких повноважень та прав на вчинення юридично значимих дій від імені позивача.

Тому, як наслідок, спірний договір купівлі-продажу частки (корпоративних прав) Приватного підприємства «ПАМІР-А» () від 16.05.2023 року (а.с. 15 том 1), укладений між громадянином України ОСОБА_1 , від імені якого, на підставі спеціальної довіреності, посвідченої 01.05.2023 року державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330, діяв громадянин України ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_3 щодо відчуження належної ОСОБА_1 частки у розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства «ПАМІР-А» -- є недійсним.

Суд також враховує неспростовану доказами позицію позивача, що в даному випадку позивач не мав волевиявлення на вчинення цього правочину, бо не мав наміру продавати свою 100% частку в статутному капіталі ПП "Памір-А".

Судом не було встановлено ніяких доказів в порядку ст. 241 ГПК України, що позивач в подальшому погодив укладення цього договору, як не уповноваженою особою від свого імені. Таке погодження представник позивача заперечив в ході розгляду справи.

За умовами Договору (розділ 4) його сторонами ніби було здійснено всі розрахунки за відчуження частки і претензії відсутні, однак достовірних доказів отримання саме позивачем 100 грн. за продаж частки із посиланням на призначення платежу - суду не надано.

В справі немає і доказів фактичної обізнаності позивачем про продаж його частки у статутному капіталі ПП "Памір-А" за договором від 16.05.2023, щоб вбачати його суперечливу поведінку з даного питання.

Отже з підстав викладеного позовна вимога про визнання недійсним Договору купівлі-продажу частки від 16.05.2023 підлягає до повного задоволення.

За правилами ч. 1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Спірне рішення №16/05-23 (а.с. 16 том 1) власника Приватного підприємства «ПАМІР-А», від 16.05.2023р., посвідченого 16.05.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В., про надання згоди власнику на відступлення ним шляхом продажу його частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А», затвердження нового складу власників Приватного підприємства «ПАМІР-А», затвердження нової редакції статуту Приватного підприємства «ПАМІР-А» - також вчинено від імені позивача ОСОБА_1 на підставі спірної довіреності повіреним ОСОБА_2 .

З вищевказаної підстави недійсності довіреності (як одностороннього правочину), на підставі якої діяв ОСОБА_2 від імені позивача, дане рішення власника теж є недійсним. Волевиявлення позивача, як довірителя, на продаж його частки, не мало місця.

За правилами ч. 2 ст. 5 ЗУ Закону України від 06.02.2018 № 2275-VIII "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" в редакції, чинній з 2019 року, учасник товариства може встановити вимогу нотаріального засвідчення справжності власного підпису під час прийняття рішень з питань діяльності відповідного товариства та/або вимогу нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є частка такого учасника у статутному (складеному) капіталі відповідного товариства, та скасувати таку вимогу, відомості про що вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку, визначеному законом. Така вимога учасника чи скасування учасником цієї вимоги є одностороннім правочином і підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Спірне рішення у приватному підприємстві "Памір-А" є аналогічним, також є одностороннім правочином, яким вирішено питання про "надання згоди власнику на відступлення шляхом продажу" його частки в статутному капіталі підприємства в розмірі 100% на користь ОСОБА_3 за ціною 100 грн. ;затвердити новий склад учасників підприємства та розмір їх часток; викласти Статут в новій редакції та інші супутні питання.

Оскільки волевиявлення позивача не було на видачу довіреності ОСОБА_2 та на вчинення цим повіреним дій в інтересах позивача на відчуження його 100% частки в статутному капіталі підприємства, чим порушено ст. 203 ЦК України, то дане рішення № 16/05-23 власника підприємства (а.с. 16 том 1) слід визнати недійсним також з моменту укладення.

У відповідності до ст. 216 ГПК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже за наслідками недійсності спірного договору купівлі-продажу частки (корпоративних прав) Приватного підприємства «ПАМІР-А» () від 16.05.2023 року (а.с. 15 том 1) та рішення №16/05-23 (а.с. 16 том 1) власника Приватного підприємства «ПАМІР-А», від 16.05.2023р., посвідченого 16.05.2023 року, поновлюється статус позивача, як єдиного засновника вказаного приватного підприємства за наслідками придбання ним частки у ОСОБА_5 за договором від 16.04.2021 (а.с. 170 том 2).

Доказів визнання недійсним цього Договору від 16.04.2021 купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства "Памір-А" між ОСОБА_5 та позивачем - суду на час вирішення спору не подано.

Приватне підприємство "Памір-А" діє на підставі статуту, що не заперечується учасниками спору.

Статут містить інформацію про 1) повне та скорочене (за наявності) найменування підприємства; 2) органи управління, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень; 3) порядок вступу до підприємства та виходу з нього та ін. відомості.

За наслідками прийняття рішення № 16/05-23 власника Приватного підприємства "Памір-А" було затверджено Статут підприємства у новій редакції 2003 року (а.с. 17 том 1) в якому, зокрема, змінено відомості про єдиного власника підприємства, яким став ОСОБА_3 .

За наслідками недійсності спірного договору купівлі-продажу частки (корпоративних прав) Приватного підприємства «ПАМІР-А» () від 16.05.2023 року (а.с. 15 том 1) та рішення №16/05-23 (а.с. 16 том 1) власника Приватного підприємства «ПАМІР-А» до задоволення підлягає і похідна вимога про визнання недійсним Статуту Приватного підприємства «ПАМІР-А» (нова редакція 2023), затвердженого рішенням №16/05-23 власника Приватного підприємства «ПАМІР-А», від 16.05.2023р., який посвідчений 16.05.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В. (а.с. 17 том 1).

Станом на час вирішення спору в ДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань останніми змінами є зміни від 18.05.2023 про юридичну особу 009015749, Зміна кінцевого бінефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бінефіціарного власника. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна установчих документів., ОСОБА_4 , Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради щодо Приватного підприємства «ПАМІР-А» () -- а.с. 33 том 1).

Цим змінам відповідають зміні власника підприємства на ОСОБА_3 та реєстрації нової редакції Статуту ПП "Памір -А" 2023 року.

Для відновлення свого порушеного права позивач просить скасувати ці зміни, як похідні вимоги за наслідками визнання недійсними рішень власника про відчуження частки та реєстрації нової редакції Статуту Приватного підприємства "Памір-А".

Такий спосіб захисту спрямований на повноту відновлення корпоративних прав позивача та відповідає положенням чинного законодавства, виходячи з наступного:

Згідно положень п1) ч. 3 ст. 7 ЗУ від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" програмне забезпечення Єдиного державного реєстру повинно забезпечувати, зокрема, відображення відомостей про проведені реєстраційні дії, відмову в їх проведенні, про скасування реєстраційних дій, про виправлення помилок, допущених у відомостях Єдиного державного реєстру, про суб`єкта державної реєстрації та державного реєстратора.

Згідно ст. 25 цього ж Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі; визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Суд погоджується із позивачем, що в даному випадку скасування реєстраційної дії в ДР стосовно змін власника Приватного підприємства "Памір-А" на ОСОБА_3 , відновить статус позивача ОСОБА_1 , як єдиного належного попереднього власника цього підприємства.

Отже, оскільки реєстраційна дія від 18.05.2023 10:32:03 змін до відомостей про юридичну особу 009015749 була вчинена в ДР на підставі визнаних судом недійсними документів щодо розпорядження 100% часткою в статутному капіталі підприємства поза волею її власника ОСОБА_1 , то вона підлягає скасуванню. Позов в цій частині вимог також підлягає до задоволення.

Задоволення позовних вимог про визнання недійсним спірного рішення, договору відчуження частки, змін до статуту ПП "Памір-А", за своїми наслідками передбачають поновлення становища, яке існувало до прийняття зазначених рішень і дій, тобто відновлення первісного складу учасників підприємства, єдиними засновником якого до моменту виникнення спору був позивач ОСОБА_1 . Отже прав інших осіб ці питання не стосуються.

Позивач також просить суд розглянути і задовольнити самостійні похідні вимоги про :

- стягнення (витребування з володіння) з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 05.06.2002 р. Придніпровським РУ УМВС України в Черкаській обл., місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 16.03.1998р. Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) частки в статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А» () у розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства «ПАМІР-А» () загальною вартістю 100,00 грн.;

- відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача шляхом відновлення складу учасників, який існував до 18.05.2023 (дати вибуття частки), визначивши склад учасників Приватного підприємства «ПАМІР-А» () та розподіл часток між ними таким чином: ОСОБА_1 , частка в статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А» () складає 100% голосів, що в грошовому еквіваленті становить 100,00 грн.

В п. 61 постанови від 22.10.2019 № 923/876/16 Верховний Суд Велика Палата оприлюднила правовий висновок про те, що вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Такі ж положення чинного законодавства, на переконання суду, можуть бути застосовані і до приватних підприємства, статутні капітали яких також можуть бути поділені на частки.

Отже Позивач, довівши незаконність вибуття із його володіння 100% частки Приватного підприємства "Памір-А" за правочином, на укладення якого він не мав волевиявлення та за довіреністю, яку він не підписував і не видавав, вправі вимагати в судовому порядку стягнення на свою користь із нинішнього власника всієї 100% частки, оформленої на ОСОБА_3 , тим самим визначивши (відновивши) попередній склад учасників підприємства, єдиним власником якого є ОСОБА_1 .

Отже всі обрані позивачем способи захисту порушеного права відповідають суті порушення корпоративних прав ОСОБА_1 , є належними та ефективними згідно положень чинного законодавства, призводять до повного захисту та відновлення порушеного права, на захист якого подано позов.

Отже позов за всіма вимогами (основна та похідні) підлягає до повного задоволення.

Відповідно до положень статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Всі документи з процесуальних питань та докази, які подавали сторони в справу на всіх стадіях, суд приєднав до її матеріалів керуючись ст. 2 ГПК України для забезпечення всебічного вирішення спору та наданням учасникам справи можливості найбільш повно представити суду їх позиції. Всі клопотання учасників справи, в т.ч і щодо отримання доказів за допомогою суду, судом розглянуті, пояснення всіх учасників справи заслухані та взяті до уваги судом. Примирення сторін, для чого було достатньо часу протягом вирішення спору - не відбулося.

Правові підстави позову позивачем доведені, належних і допустимих доказів, які б спростовували позицію ОСОБА_1 , суду не надано, тому позов підлягає до повного задоволення.

Щодо судового збору:

За правилами ч. 9 ст. 129 ГПК України, суд покладає судовий збір для відшкодування його позивачу лише на двох відповідачів у рівних частинах - ОСОБА_3 та Приватне підприємство "Памір-А". На думку суду, саме через неправильні дії цих сторін виник спір. При цьому в ході розгляду даної справи та за наявними в ній доказами судом не встановлено достовірних обставин протиправності дій відповідача ОСОБА_2 , умисно спрямованих на вчинення протиправних дій щодо розпорядження часткою позивача у статутному капіталі підприємства.

При зверненні до суду позивач мав сплатити лише 21 196,00 грн. (по 3028 грн. за 7 немайнових вимог) і застосувати коефіцієнт 0,8 оскільки позов подано через Електронний суд (ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір"). Тому на вказаних відповідачів суд покладає 16 956,80 грн. в рівних частинах на відшкодування сплаченого судового збору на користь позивача.

Решта судового збору, як зайво сплаченого, може бути повернута позивачу з Державного бюджету України за його окремою заявою (ст. 7 ЗУ "Про судовий збір").

Щодо забезпечення позову:

Згідно ч. 7,8 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсною спеціальну довіреність, посвідчену 01.05.2023 державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330, що складена від імені громадянина України ОСОБА_1 на ім`я громадянина України ОСОБА_2 ;

Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки (корпоративних прав) Приватного підприємства «ПАМІР-А» () від 16.05.2023 року, який укладено між громадянином України ОСОБА_1 , від імені якого, на підставі спеціальної довіреності, посвідченої 01.05.2023 року державним нотаріусом Професійного Нотаріального Товариства «Державний Нотаріус Філін Аліта Сорана» Молнар Ґьонґіке, засвідчувальний запис № 330, діяв громадянин України ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_3 щодо відчуження належної ОСОБА_1 частки у розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства «ПАМІР-А»;

Визнати недійсним рішення №16/05-23 власника Приватного підприємства «ПАМІР-А», від 16.05.2023р., посвідченого 16.05.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В., про надання згоди власнику на відступлення ним шляхом продажу його частки у статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А», затвердження нового складу власників Приватного підприємства «ПАМІР-А», затвердження нової редакції статуту Приватного підприємства «ПАМІР-А»;

Визнати недійсним Статут Приватного підприємства «ПАМІР-А», затверджений рішенням №16/05-23 власника Приватного підприємства «ПАМІР-А», від 16.05.2023р., який посвідчений 16.05.2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В.;

Скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, 18.05.2023 10:32:03, 009015749, Зміна кінцевого бінефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бінефіціарного власника. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна установчих документів., ОСОБА_4 , Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради щодо Приватного підприємства «ПАМІР-А» ();

Стягнути (витребувати з володіння) з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 05.06.2002 р. Придніпровським РУ УМВС України в Черкаській обл., місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 16.03.1998р. Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) частку в статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А» () у розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства «ПАМІР-А» () загальною вартістю 100,00 грн.;

Відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача шляхом відновлення складу учасників, який існував до 18.05.2023 (дати вибуття частки), визначивши склад учасників Приватного підприємства «ПАМІР-А» () та розподіл часток між ними таким чином: ОСОБА_1 , частка в статутному капіталі Приватного підприємства «ПАМІР-А» () складає 100% голосів, що в грошовому еквіваленті становить 100,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 05.06.2002 р. Придніпровським РУ УМВС України в Черкаській обл., місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) та з Приватного підприємства «ПАМІР-А» (. м. Чекаси, вул. Святотроїцька, 73) по 8 478,40 грн. на відшкодування сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ).

Накази видати

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2025 року

Суддя Н.М. Спаських