ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025м. ДніпроСправа № 904/153/25

за позовом Фермерського господарства "ЗОРЯ", с. Орчик Берестинського району Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал", м. Дніпро

про стягнення 317 254,80 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Фермерське господарство "ЗОРЯ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" на свою користь заборгованість за поставлений товар за договором поставки 1-10/01/2024-К від 10.01.2024 у сумі 317 254,80 грн., з яких: 285 647,93 грн. сума основного боргу; 30 817,31 грн. сума інфляційних втрат; 789,56 грн. 0,3 % річних.

Також просить доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 17.12.2024 і до моменту виконання цього рішення 3 % річних за такою формулою: /Проценти/ = /Сума боргу/ х /Процентна ставка/ /100% /365 днів х /Кількість днів/. Де: /Сума боргу/ - сума простроченого боргу; /Процентна ставка/ - проценти річних; /Кількість днів/ - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов`язання. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" своїх зобов`язань за договором поставки №1-10/01/2024-К від 10.01.2024 в частині сплати заборгованості у сумі 285 647,93 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2025 у справі №904/153/25 отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" 24.01.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 146.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Отже, в розумінні частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України відповідач є належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Так, ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, таким чином строк подання відзиву на позов до 10.02.2025.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Також, враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 між Фермерським господарством "ЗОРЯ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" (Покупець) укладений договір поставки №1-10/01/2024-К, відповідно до пункту 1.1. якого в порядку, передбаченому даним договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця зернові, олійні культури і продукти їх переробки та інше (надалі - Товар), а Покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його згідно з умовами Договору.

Відповідно до пункту 1.2. договору Найменування, кількість, ціна товару:

Найменування товару: Кукурудза 3 класу

Фасування: насипом

Код товару УКТЗЕД: 1005

Кількість, т: 300

Ціна без ПДВ, (грн/тн): 4385,97

Ціна з ПДВ, (грн/тн): 5000,00

Згідно з пунктом 2.1 договору ціна товару, вартість конкретної партії товару погоджуються сторонами та вказується у видаткових накладних.

Відповідно до пункту 2.2. договору якісні характеристики товару мають відповідати ДСТУ 4525:2006 "Кукурудза". Якість Товару повинна відповідати наступним базисним нормам, наведених у таблиці нижче:

Вологість, 14,5 %

Сміттєва домішка 2 %

Пошкоджені сушінням 2,%: 2

Пошкоджені, 5 %

Биті не більше 5 %

Відповідно до пункту 3.1. договору поставка товару здійснюється на умовах: FСА Харківська область, Красноградський район, с. Орчик.

Відповідно до пункту 3.2. договору строк поставки товару: до 26.01.2024 р.

Відповідно до пункту 3.3. договору кількість товару, що поставляється за договором, рівно як і сума, може змінюватись в більшу або меншу сторону в межах 10 % за вибором постачальника. Фактична кількість і сума переданого товару зазначається в видаткових накладних на товар.

Відповідно до пункту 3.4. договору поставка товару здійснюється однією чи кількома партіями. Кількість товару в кожній партії вказується в видаткових накладних, підписаних уповноваженою особою покупця.

Відповідно до пункту 3.5. договору Постачальник зобов`язується поставити товар у повному обсязі в термін, що визначається в договорі.

Відповідно до пункту 3.6. договору на кожну партію товару Постачальник в обов`язковому порядку надає Покупцеві наступні документи:

- рахунок-фактуру;

- видаткову накладну;

- посвідчення (сертифікат) якості - оригінал або засвідчена копія або інші документи, що посвідчують якість товару;

- товарно-транспортну накладну (ТТН) у випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до пункту 3.7. договору постачальник зобов`язаний надати покупцеві податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством, електронного цифрового підпису уповноваженої особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Це є суттєвою умовою договору.

Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань Постачальника. Постачальник забезпечує реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та її надання Покупцю у строки, визначені п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 3.8. договору датою поставки партії Товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній. Право власності на товар, а також ризик випадкового знищення чи пошкодження товару переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі товару згідно умов поставки, визначених за Договором.

Відповідно до пункту 3.9. договору підписи сторін на видаткових накладних підтверджують факт приймання Товару.

Відповідно до пункту 3.10. договору умови прийому товару по кількості і якості попереднє приймання товару здійснюється по:

- кількості - згідно даних товарно-супровідних документів (товарно-транспортна накладна, видаткова накладна);

- якості - згідно документів, що засвідчують якість товару.

Відповідно до пункту 3.11. договору остаточне приймання товару по кількості здійснюється за результатами зважування товару на автомобільних вагах Покупця/Вантажоодержувача. Дозволена різниця між кількістю Товару, зазначеною в товарно-транспортній накладній і кількістю товару, встановленою в пункті призначення (місці розвантаження) товару, не перевищує 0.2% від загальної кількості нефасованого товару. У разі перевищення цієї різниці виклик представника Постачальника для участі у комісійній прийомні товару є обов`язковим.

Відповідно до пункту 4.1. договору ціна за одиницю товару є договірною, ціна та загальна вартість партії товару зазначаються у пункті 1.2 даного Договору. Загальна вартість договору визначається шляхом підсумовування вартості товару, зазначеної у видаткових накладних, підписаних покупцем.

Відповідно до пункту 4.2, договору на підставі погодженого сторонами замовлення на поставку товару, постачальник формує для покупця рахунок-фактуру па оплату для кожної конкретної поставки товару. В рахунку-фактурі на оплату товару зазначається асортимент, кількість, загальна вартість товару.

Відповідно до пункту 4.3. договору розрахунки за товар здійснюються на умовах: 86% передоплата та 14% вартості поставленого товару Покупець сплачує після реєстрації Постачальником податкової накладної з урахуванням усіх вимог чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 4.4. договору спосіб оплати товару покупцем: безготівковий розрахунок, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок Постачальника.

Відповідно до пункту 5.1.2. договору покупець зобов`язується своєчасно та в порядку, встановленому цим договором, сплатити вартість товару

Відповідно до пункту 5.3. договору кожна сторона договору зобов`язується проводити на вимогу іншої сторони звірку взаємних розрахунків та підписувати акти звірки взаємних розрахунків, які складаються у двох примірниках, підписуються двома Сторонами та скріплюється їх печатками.

Відповідно до пункту 10.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 26 січня 2024 р., а в частині виконання сторонами взятих на себе грошових зобов`язань за договором - до моменту їх повного виконання.

Відповідно до пункту 10.3. договору якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, цей договір може бути змінений або достроково розірваний тільки за взаємною згодою сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього Договору.

Відповідно до пункту 10.4. договору дострокове розірвання цього договору можливе тільки до узгодження поставки чергової партії товару і за умови повного врегулювання сторонами непогашених зобов`язань за цим договором.

Відповідно до пункту 11.4. договору всі додаткові угоди, додатки, специфікації (у разі їх складання), рахунки-фактури, видаткові накладні, довіреності до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (у разі їх наявності)

На виконання умов пункту 4.2 договору, Фермерське господарство "ЗОРЯ" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" рахунок № 1 від 10.01.2024 на оплату поставки кукурудзи 3 класу в кількості 300 тонн (за ціною 4385,96 грн. без ПДВ) на загальну суму 1 499 998,32 грн. з ПДВ (у тому числі 14% ПДВ- 184 210,32 грн., сума без ПДВ 1 315 788 грн).

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" на виконання умов п. 4.3 договору здійснило 17.01.2024 передоплату за поставку кукурудзи згідно договору №1-10/01/2024-К від 10.01.2024 у загальному розмірі 540 000 гри., що підтверджується платіжними інструкціями: платіжною інструкцією №1690 від 17.01.2024 на суму 240 000 грн., платіжною інструкцією №1703 від 17.01.2024 на суму 300 000 грн.

Фермерським господарством "ЗОРЯ" за період з 17.01.2024 по 19.01.2024 поставлено товар, а саме кукурудзу 3 класу загальною вагою 298,94 тон, на підставі товарно-транспортних накладних: №1 від 17.01.2024 кукурудза вагою 22,88 тони, на загальну суму 114 399, 87 грн, №2 від 17.01.2024 кукурудза вагою 22,90 тони, на загальну суму 114 499, 87 грн, №3 від 17.01.2024 кукурудза вагою 20,62 тони, на загальну суму 103 099, 89 грн, №4 від 17.01.2024 кукурудза вагою 20,64 тон, на загальну суму 103 199, 89 грн, №5 від 18.01.2024 кукурудза вагою 19,72 тонни, на загальну суму 98 599, 89 грн, №6 від 18.01.2024 кукурудза вагою 19,70 тон, на загальну суму 98 499, 89 грн, №7 від 18.01.2024 кукурудза вагою 22,94 тони, на загальну суму 114 699, 87 грн, №8 від 18.01.2024 кукурудза вагою 22,92 тони, на загальну суму 114 599, 87 грн, №9 від 18.01.2024 кукурудза вагою 17,54 тон, на загальну суму 87 699, 90 грн, №10 від 18.01.2024 кукурудза вагою 17,52 тон, на загальну суму 87 599, 90 грн, №11 від 18.01.2024 кукурудза вагою 22,82 тони, на загальну суму 117 099, 88 грн, №12 від 18.01.2024 кукурудза вагою 22,82 тони, на загальну суму 117 099, 88 грн, №13 від 19.01.2024 кукурудза вагою 22,96 тони, на загальну суму 114 799, 87 грн, №14 від 19.01.2024 кукурудза вагою 22,96 тони, на загальну суму 114 799, 87 грн.

Фермерське господарство "ЗОРЯ" за період з 17.01.2024 по 19.01.2024 було здійснено поставку товару на загальну суму 925 647,93 грн., на підставі видаткових накладних: №2 від 17.01.2024 на суму 269 513,60 грн, №4 від 18.01.2024 на суму 513 946,09 грн, №6 від 19.01.2024 на суму 142 188,24 грн.

Внаслідок поставки Продавцем партії Товару, показники якості якого гірші, ніж визначені у Договорі № 1-10/01/2024-К від 10.01.2024 р., сторони домовилися про складання Акту про перерахунок ціни, відповідно до правил, визначених п. 1.2 Договору. (без зазначення дати складання), відповідно до якого:

- остаточна ціна Товару за партією 3 096,43 грн. (з ПДВ),

- остаточна вартість Товару за партією 925 647,92 грн. (з ПДВ).

Фермерське господарство "ЗОРЯ", на виконання умов договору склало та зареєструвало податкові накладні:

- податкову накладну №2 від 17.01.2024 на загальну суму 540 000 грн. (у т.ч. ПДВ - 66315,79 грн.). Отримано квитанцію №1 від 01.02.2024 року про прийняття вищевказаної податкової накладної;

- податкову накладну №4 від 18.01.2024 на загальну суму 243 459,69 грн. (у т.ч. ПДВ - 29 898,56 грн.). Отримано квитанцію від 01.02.2024 року про прийняття вищевказаної податкової накладної;

- податкову накладну №6 від 19.01.2024 на загальну суму 142 188,24 грн.(вт.ч. ПДВ - 17 461,71 грн.). Отримано квитанцію від 01.02.2024 року про прийняття вищевказаної податкової накладної.

01.02.2024 Фермерське господарство "ЗОРЯ" отримало квитанцію №1 від 01.02.2024 року про прийняття податкової накладної №2 від 17.01.2024 на загальну суму 540 000 грн. (у т.ч. ПДВ - 66315,79 грн.), отримало квитанцію №1 від 01.02.2024 року про прийняття податкової накладної №4 від 18.01.2024 на загальну суму 243 459,69 грн. (у т.ч. ПДВ - 29 898,56 грн.), отримало квитанцію №6 від 01.02.2024 року про прийняття податкової накладної №6 від 18.01.2024 на загальну суму 142 188,24 грн. (вт.ч. ПДВ - 17 461,71 грн.).

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" на виконання умов п. 4.3 договору здійснило 12.02.2024 оплату за поставку кукурудзи згідно договору №1-10/01/2024-К від 10.01.2024 у загальному розмірі 100 000 гри., що підтверджується платіжною інструкцією №1893 від 12.02.2024 на суму 100 000 грн.

18.12.2024 Фермерське господарство "ЗОРЯ" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" з вимогою про повернення заборгованості №61 в якій вимагає сплати з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" протягом 2 (двох) днів боргу за договором поставки №1-10/01/2024-К від 10.01.2024 у сумі 317 254,80 гри., з яких: 285 647,93 грн. - сума основного боргу; 30 817,31 грн. - сума інфляційних втрат; 789,56 грн. - 0,3 % річних.

Фермерське господарство "ЗОРЯ" посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" зобов`язань за договором поставки №1-10/01/2024-К від 10.01.2024 в частині своєчасної оплати товару поставленого за період з 17.01.2024 по 19.01.2024 у сумі 285 647,93 грн., що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 285 647,93 грн. суми основного боргу, 30 817,31 грн. сума інфляційних втрат, 789,56 грн. 0,3 % річних.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору поставки №1 10/01/2024-К від 10.01.2024, факт поставки товару, строк оплати, строк дії договору, наявність /відсутність прострочення оплати товару, наявність / відсутність підстав для нарахування відсотків річних та інфляційних втрат.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 285 647,93 грн за договором поставки 1-10/01/2024-К від 10.01.2024 за поставлений товар у період з 17.01.2024 по 19.01.2024 за спірними видатковими накладними.

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору ціна товару, вартість конкретної партії товару погоджуються сторонами та вказується у видаткових накладних.

Відповідно до пункту 4.3. договору розрахунки за товар здійснюються на умовах: 86% передоплата та 14% вартості поставленого товару Покупець сплачує після реєстрації постачальником податкової накладної з урахуванням усіх вимог чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 3.8. договору датою поставки партії Товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній. Право власності на товар, а також ризик випадкового знищення чи пошкодження товару переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі товару згідно умов поставки, визначених за Договором.

Матеріалами справи підтверджується, що товар на підставі видаткових накладних №2 від 17.01.2024, №4 від 18.01.2024, №6 від 19.01.2024 отриманий відповідачем. Внаслідок поставки Продавцем партії Товару, показники якості якого гірші, ніж визначені у Договорі № 1-10/01/2024-К від 10.01.2024 р., сторони домовилися про складання Акту про перерахунок ціни, відповідно до правил, визначених п. 1.2 Договору. (без зазначення дати складання), відповідно до якого: остаточна ціна Товару за партією 3 096,43 грн. (з ПДВ), остаточна вартість Товару за партією 925 647,92 грн. (з ПДВ).

Відповідно до частини 1 статті 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Відповідно до частини 1 статті 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Відповідно до частини 2 статті 666 Цивільного кодексу України якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Водночас, матеріалами справи не містять доказів Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" відмови від прийняття товару або відмови від договору та повернення товару.

З урахуванням приписів пункту 4.3. договору строк оплати за поставлений товар згідно спірних видаткових накладних, є таким що настав.

Відповідач доказів оплати вартості поставленого товару у розмірі 285 647,93 грн до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 285 647,93 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 6.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, встановлену умовами цього договору, а також нормами чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 6.2. договору у разі прострочення оплати поставленого товару покупець на вимогу постачальника, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,3 % річних від простроченої суми. Пеня за порушення строку оплати товару не нараховується.

Відповідно до пункту 10.2. договору закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача на свою користь 30 817,31 грн інфляційних втрат за періоди з 17.01.2024 по 26.01.2024, з 27.01.2024 по 01.02.2024, з 02.02.2024 по 12.02.2024 та з 13.02.2024 по 16.12.2024 на загальну суму 789,56 грн.

Між тим, господарський суд не погоджується із визначенням позивачем періоду нарахування з 17.01.2024.

Так, за приписами пункту 4.3. договору 86% вартості товару здійснюється на умовах передоплати. Товар поставлявся позивачем у період з 17.01.2024 по 19.01.2024, остаточна вартість товару були визначена сторонами після здійснення поставки шляхом підписання акту перерахунку ціни партії товару.

Таким чином, обов`язок покупця здійснити передоплату у розмірі 86% товару на рахунок продавця до 19.01.2024, про що, зокрема, зазначено і позивачем у позові (сторінка 6 позову), відповідно прострочення з оплати товару у розмірі 86% вартості товару виникло з 20.01.2024.

З урахуванням правильного періоду прострочення (з 20.01.2024), в межах заявлених позивачем періодів позовні вимоги про стягнення 0,3% річних підлягають задоволенню частково у сумі 783,20 грн.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача на свою користь 30 817,31 грн інфляційних втрат за періоди з 17.01.2024 по 26.01.2024 та з 27.01.2024 по 01.02.2024 у сумі 1024,23 грн та з 13.02.2024 по 16.12.2024 у сумі 29 793,08 грн.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Щодо індексу інфляції слід також зазначити, що показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих). Отже, застосування у розрахунку індексу інфляції (сукупного індексу інфляції) з округленням до сотих є неправомірним.

Враховуючи, що прострочення з оплати товару виникло з 20.01.2024, тобто прострочення у січні 2024 року було менше ніж 15 днів, тому інфляційні втрати за січень 2024 року не нараховуються, відповідно позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з 17.01.2024 по 01.02.2024 у сумі 1 024,23 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо нарахованих позивачем інфляційних втрат за період з лютого по грудень 2024 року у сумі 29 793,08 грн., господарський суд зазначає, що при здійсненні перевірки розрахунку за вказаний період інфляційні втрати склали більший розмір, ніж заявлено позивачем, однак позовні вимоги розглядаються у межах заявлених позивачем вимог, тому позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у сумі 29 793,08 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 316 224,21 грн. (285 647,93 грн. сума основного боргу, 29 793,08 грн. сума інфляційних втрат, 783,20 грн. 0,3 % річних).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивач просить доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 17.12.2024 і до моменту виконання цього рішення 3 % річних за такою формулою: /Проценти/ = /Сума боргу/ х /Процентна ставка/ /100% /365 днів х /Кількість днів/. Де: /Сума боргу/ - сума простроченого боргу; /Процентна ставка/ - проценти річних; /Кількість днів/ - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 6.2. договору у разі прострочення оплати поставленого товару покупець на вимогу постачальника, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 0,3 % річних від простроченої суми. Пеня за порушення строку оплати товару не нараховується.

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Враховуючи приписи пункту 6.2. договору господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача, про доручення органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 17.12.2024 і до моменту виконання цього рішення 3 % річних за такою формулою: /Проценти/ = /Сума боргу/ х /Процентна ставка/ /100% /365 днів х /Кількість днів/. Де: /Сума боргу/ - сума простроченого боргу; /Процентна ставка/ - проценти річних; /Кількість днів/ - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства "ЗОРЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" про стягнення 317 254,80 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ Капітал" (49026, м. Дніпро, вул. Решетилівська, буд. 10А, ) на користь Фермерського господарства "ЗОРЯ" (64431, Харківська область, Берестинський район, село Орчик, вулиця Садова, будинок 75; ) 285 647,93 грн. основного боргу, 29 793,08 грн. інфляційних втрат, 783,20 грн. 0,3 % річних, 4 743,36 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.02.2025

Суддя Ю.А. Бажанова