ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2025 р. м. Рівне Справа № 918/821/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді О.Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Острозької міської ради Рівненської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Острозький цукровий завод"

про стягнення 4 976 549,66 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: О.Митрофанова, виписка з ЄДРЮОФОПГФ, паспорт,

від відповідача: І.Окунєв, ордер АА № 1493156 від 01.10.2024,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Острозька міська рада Рівненської області (позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Острозький цукровий завод" (відповідач) про стягнення 4 976 549, 66 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, відповідач у період з 06.09.2021 по 05.09.2024 користувався земельними ділянками комунальної власності, на яких розміщено об`єкти нерухомого майна відповідача, за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, що мало наслідком неотримання її власником, тобто позивачем, доходів у вигляді орендної плати у розмірі 4 976 549,66 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача у судовому порядку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 80,83, 120, 122, 152, 206 ЗК України, ст. 1212, 1214 ЦК України, ст. 14, 288 ПК України тощо.

08.10.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого обставини фактичного користування відповідачем усією площею спірних земельних ділянок не підтверджені позивачем належними та допустимими доказами. Єдиним допустимим та належним доказом, на думку відповідача, який може підтвердити або спростувати фактичне користування усією площею спірних земельних ділянок, є судова земельно-технічна експертиза, висновку якої позивачем не було надано суду. Стягнення власником земельної ділянки безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних правових підстав певною земельною ділянкою можливе лише щодо площі такої земельної ділянки, яка дійсно використовується користувачем, а не всієї площі земельної ділянки, що зазначена в правовстановлюючому документі на землю. З огляду на викладене, представлений позивачем розрахунок позовних вимог є необґрунтованим, адже останній передбачає використання відповідачем всієї площі спірних земельних ділянок, у той час як це не підтверджено допустимими доказами та загалом є неможливим з огляду на технічні характеристики (конкретну площу) будівель та споруд, що належать відповідачу. Зупиняючись також на неправильності розрахунку позовних вимог, відповідач звертає увагу на те, що обчислення суми безпідставно збережених коштів здійснюється не з моменту реєстрації та, відповідно, набуття права власності позивача на спірні земельні ділянки, що відбулась 29.09.2021 та 30.09.2021, а з більш ранньої дати - з 06.09.2021, що суперечить закону, адже права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Крім того, відповідач зазначає, що за період з 2018 року по липень 2024 року ним у встановленому порядку сплачено земельний податок за земельні ділянки, на яких розташовані його будівлі та споруди, відповідно до площі під такими приміщеннями. Також саме незаконність дій та бездіяльності позивача у галузі земельних відносин, ігнорування відповідних клопотань відповідача, які досягли результату лише у липні 2024 року та щодо оформлення лише трьох земельних ділянок, призвели до виникнення спору у цій справі та вказують на недобросовісність позивача тощо.

14.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, за якою спірні земельні ділянки є сформованими, оскільки мають кадастровий номер та є об`єктами цивільних прав, а клопотання щодо їх узаконення до міської ради надходило з конкретизацією їх розмірів. Доказів звернення відповідача до позивача з метою поділу земельних ділянок, відмови від їх частин чи про надання їх в меншому розмірі та прийняття радою відповідних рішень відповідачем до матеріалів справи не долучено через їх відсутність. Щодо безпідставності позовних вимог, зокрема розрахунку безпідставно збережених коштів, оскільки відповідач сплачував земельний податок, то розрахунок недоотриманих коштів за минулі періоди за користування земельними ділянками здійснено з урахування сплачених коштів від земельного податку. Також позивач звертає увагу, що фактично з липня 2016 року до липня 2024 року відповідачем не вживалися реальні конкретні дії щодо узаконення прав на спірні земельні ділянки, що призвело до нарахування безпідставно збережених коштів за користування землею, тощо.

24.10.2024 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ототожнює поняття «площа земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні», та «площа земельної ділянки, яка зазначена в правовстановлюючому документі на землю». Ці поняття не є тотожними у всіх випадках. Не є тотожними також поняття «площа земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт нерухомості» та «площа земельної ділянки, необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості», що також безпідставно ототожнюються позивачем при обґрунтуванні позовних вимог. З огляду на викладене, обставини фактичного користування позивачем всією площею спірних земельних ділянок не підтверджені позивачем належними та допустимими доказами. Ураховуючи фактичні обставини справи, єдиним допустимим та належним доказом, який може підтвердити або спростувати фактичне користування усією площею спірних земельних ділянок у відповідний період, є судова земельно-технічна експертиза, висновку якої позивачем не було надано суду. Відповідач повторює, що земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Окрім того, не можуть бути приєднані до матеріалів справи, враховані під час судового розгляду в якості доказів та підлягають залишенню без розгляду копії документів, що додаються до відповіді на відзив, оскільки позивач не надав будь-яких доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції разом із позовною заявою з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 10.09.2024 позовну заяву Острозької міської ради залишено без руху.

Ухвалою суду від 20.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/821/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначене на 14.10.2024.

Ухвалою суду від 14.10.2024 підготовче засідання відкладене на 28.10.2024.

У судовому засіданні 28.10.2024 оголошено перерву на 11.11.2024.

11.11.2024 від відповідача надійшло клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 11.11.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 25.11.2024.

У судовому засіданні 25.11.2024 оголошено перерву на 09.12.2024.

09.12.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 09.12.2024 закрито підготовче провадження у справі № 918/821/24, у задоволенні клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи відмовлено, призначено справу до судового розгляду по суті на 20.01.2025 (з урахуванням ухвали суду про внесення виправлень від 13.12.2024).

Ухвалою суду від 20.01.2025 розгляд справи відкладено на 03.02.2025.

03.02.2025 від відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 03.02.2025 у задоволенні клопотань відповідача про відкладення розгляду справи та про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи відмовлено, розгляд справи відкладено на 17.02.2025.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, оцінивши надані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Згідно з розпорядженням Рівненської обласної державної адміністрації від 02.07.2016 № 390, прийнятого на підставі відповідного клопотання відповідача, останньому надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність шляхом викупу та проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок орієнтовною площею 0,1800 га, 1,7600 га, 3,9100 га (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, на території Оженинської сільської ради Острозького району).

Відповідно до розпорядження Рівненської обласної державної адміністрації від 02.07.2016 № 59, прийнятого на підставі відповідного клопотання відповідача, останньому надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу та проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки орієнтовною площею 55,000 га (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, на території Оженинської сільської ради Острозького району).

Державна реєстрація сформованих земельних ділянок у Державному земельному кадастрі відбулась 02.11.2016 (спірні земельні ділянки площею 0,18 га та 3,91 га), 04.11,2016 (спірна земельна ділянка площею 1,76 га) та 02.08.2017 (спірна земельна ділянка 53,1479 га), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру).

Вказані земельні ділянки були розташовані за межами населених пунктів та попередньо перебували у державній власності, а відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів земельних відносин», який набрав чинності 27.05.2021, вказані земельні ділянки передано до комунальної власності Острозької міської ради.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 29.09.2021 та 30.09.2021 зареєстровано право комунальної власності Острозької міської територіальної громади в особі Острозької міської ради на земельну ділянку площею 0,18 га з кадастровим номером :10:008:0034 (згідно з інформаційною довідкою № 390219172 від 08.08.2024); земельну ділянку площею 3,91 га з кадастровим номером :10:008:0035 (згідно з інформаційною довідкою № 390219446 від 08.08.2024); земельну ділянку площею 1,76 га з кадастровим номером :10:008:0036 (згідно з інформаційною довідкою №390219793 від 08.08.2024); земельну ділянку площею 53,1479 га з кадастровим номером :10:008:0038 (згідно з інформаційною довідкою № 390219793 від 08.08.2024).

Відповідно до Акту обстеження земельних ділянок комунальної власності від 09.04.2024, складеного першим заступником міського голови, начальником відділу з питань землекористування, старостою Оженинського старостинського округу, спеціалістом з питань землекористування, проведено обстеження земельних ділянок загальною площею 58,9979 га :10:008:0034 площею 0,18 га, :10:008:0035 площею 3,91 га, :10:008:0036 площею 1,76 га, :10:008:0038 площею 53,1479 га), за результатами якого встановлено, що на земельних ділянках розміщені об`єкти нерухомого майна, що належать на праві власності відповідачу.

30.04.2024 складено Акт обстеження земельних ділянок на території Острозької міської територіальної громади, із залученням начальника та головних спеціалістів відділу з питань землекористування управління МАЖКГБЗ виконавчого комітету Острозької міської ради, начальника відділу контролю за місцевими бюджетами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, де зазначено що на території колишньої Оженинської сільської ради (землекористувач ТОВ «Острозький цукровий завод» знаходяться земельні ділянки з кадастровими номера: :10:008:0034 площею 0,18 га, :10:008:0035 площею 3,91 га, :10:008:0036 площею 1,76 га, :10:008:0038 площею 53,1479 га, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, зокрема нежитлові будівлі, споруди.

За Актом обстеження земельних ділянок комунальної власності на території Острозької міської ради загальною площею 58,9979 га, які використовуються ТОВ «Острозький цукровий завод», складеного 08.05.2024 комісією з представників виконавчого комітету Острозької міської ради, установлено, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :10:008:0034 площею 0,18 га, :10:008:0035 площею 3,91 га, :10:008:0036 площею 1,76 га, :10:008:0038 площею 53,1479 га розташовані будівлі та споруди, що належать на праві власності товариству. Вказаний документ також підтверджує фактичне користування зазначеними земельними ділянками.

Листом від 29.04.2024 №10 відповідач надав відповідь на запит №131720-14/1194-2024 від 19.04.2024 начальника управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, в якому надав перелік нерухомого майна, яке знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами :10:008:0034 площею 0,18 га, :10:008:0035 площею 3,91 га, :10:008:0036 площею 1,76 га, :10:008:0038 площею 53,1479 га.

За результатами фінансового аудиту бюджету Острозької територіальної громади за період з 01.01.2021 по 31.12.2023, проведеного Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області (звіт про результати аудиту від 30.05.2024), встановлено використання відповідачем без правовстановлюючих документів та безоплатно земельних ділянок площею 0,18 га з кадастровим номером :10:008:0034, площею 3,91га з кадастровим номером :10:008:0035, площею 1,76 га з кадастровим номером :10:008:0036, площею 53,1479 га з кадастровим номером :10:008:0038 та визначено розрахункову суму втрачених доходів місцевого бюджету від безпосереднього користування вказаними земельними ділянками, що становить 4 0126 890,00 грн.

19.07.2024 позивачем прийняті рішення №№ 1669, 1670, 1671 про продаж земельних ділянок, які розташовані за межами с.Оженин Рівненського району Рівненської області, кадастрові номери :10:008:0034, :10:008:0035, 34:10:008:0036.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.07.2024, укладеного на підставі рішення позивача 19.07.2024 № 1669, земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, Острозька міська рада (Рівненська область, Острозький район, Оженинська сільська рада), продано у власність відповідачу. Земельна ділянка має такі характеристики: площа земельної ділянки: 0,18 га (у тому числі за земельними угіддями: 011.1 землі під будівлями та спорудами промислових підприємства площею 0,0133 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,16667 га); категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони ті іншого призначення; цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02); кадастровий номер: :10:008:0034.

У п.1.3 договору обумовлено, що на відчужуваній земельній ділянці розташована будівля зонального центру, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська,31-В, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав: 2, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції від 10.11.2015 за № 47308062, державна реєстрація права власності проведена 22.10.2015.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.08.2024 за № 390107881 земельна ділянка з кадастровим номером :10:008:0034 зареєстрована за відповідачем 31.07.2024 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2024.

Згідно з договором купівлі-продажу від 25.07.2024, укладеного на підставі рішення Острозької міської ради від 19.07.2024 № 1670, позивачем продано відповідачу земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, Острозька міська рада (Рівненська область, Острозький район, Оженинська сільська рада), площею 3,91 га (у тому числі за земельними угіддями: 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 3,5228 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,136 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0708 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0397 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0106 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,009 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0297 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0208 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,003 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0675 га); категорія земель: землі промисловості, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11,02.); кадастровий номер: :10:008:0035.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що на відчужуваній земельній ділянці розташовані: будівля складу, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, буд. 31-Б, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав:42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції за № .09.2015, державна реєстрація права власності проведена 17.09.2015; будівля корівника, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, буд. 31-Б, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав:42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції від 30.09.2015 за № 944778305, державна реєстрація права власності проведена 17.09.2015; будівля корівника, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, буд. 31-Б, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав:42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції 30.09.2015 № 44797857, державна реєстрація права власності проведена 18.09.2016; будівля бійні, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, буд. 31-Б, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав: 42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції 30.09.2015 за № 44783759, державна реєстрація права власності проведена 17.09.2015; будівля складу, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вулиця Заводська, буд. 31-А, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав: 42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції 03.09.2015 за № 43194662, державна реєстрація права власності проведена 20.08.2015; будівля стайні, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, буд. 31-Б, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав: 42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції 29.09.2015 за № 44763673, державна реєстрація права власності проведена 17.09.2015; будівля трансформаторної підстанції, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, буд 31-Б, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав: 42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції 30.09.2015 за № 44803050, державна реєстрація права власності проведена 18.09.2015; будівля кормоцех-свинарник, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, буд. 31-Б, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав: 42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції 30.09.2015 за № 44793585, державна реєстрація права власності проведена 18.09.2015.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.08.2024 за № 390107881 земельна ділянка з кадастровим номером 35:10:008:0035 зареєстрована за відповідачем 31.07.2024 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2024.

За договором купівлі-продажу від 25.07.2024 на підставі рішення Острозької міської ради №1671 від 19.07.2024 позивачем продано відповідачу земельну ділянку, розташовану за адресою: Рівненська область, Рівненський район, Острозька міська рада (Рівненська область, Острозький район, Оженинська сільська рада) плошею 1,76 га (у тому числі за земельними угіддями 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0171 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 0,0232 га; 011.01 землі під будівлями та спорудами промислових підприємств площею 1,7197 га); категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; кадастровий номер: :10:008:0036.

У п.1.3 договору передбачено, що на відчужуваній земельній ділянці розташовані: будівля складу, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, буд. 31-А, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав: 42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції 03.09.2015 за № 43206313, державна реєстрація права власності проведена 20.08.2015; будівля складу, адреса: Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, буд 31-А, реєстраційний номер у Державному реєстрі прав: 42, що належить покупцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого Острозьким районним управлінням юстиції 03.09.2015 за № 43229184, державна реєстрація права власності проведена 20.08.2015.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.08.2024 за № 390107881 земельна ділянка з кадастровим номером :10:008:0036 зареєстрована за відповідачем 31.07.2024 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2024.

Земельна ділянка з кадастровим номером :10:008:0038 площею 53,1479 га до цього часу ні в оренді, ні у власності відповідача не перебуває, хоча своїм листом від 13.03.2024 № вих-1348/01-15-24 позивач звертався до відповідача з проханням відшкодувати кошти за використання майна без правовстановлюючих документів та звернутися до міської ради з питанням щодо оформлення правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки.

Окрім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.08.2024 за номером № 390220063 земельна ділянка з кадастровим номером :10:008:0038 площею 53,1479 перебуває у власності Острозької територіальної громади в особі позивача, відповідно до Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.08.2024 на земельній ділянці :10:008:0038 розміщено комплекс, майновий, реєстраційний номер майна: 904379.

30.08.2024 позивачем прийнято рішення № 1735, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 53,1479 га за межами с. Оженин.

Ураховуючи викладене, позивач зазначає, що з моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідні земельні ділянки, які знаходяться під належними йому об`єктами нерухомого майна.

Також, як установлено судом із фактичних обставин справи, нормативна грошова оцінка спірних земельних ділянок становить: площею 53,1479 га з кадастровим номером :10:008:0038, згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.02.2024 104 880 605,85 грн; площею 3,9100 га з кадастровим номером :10:008:0035, згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.02.2024 7 715 887,07 грн; площею 1,7600 га з кадастровим номером :10:008:0036, згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.02.2024 3 473 135,65 грн; площею 0,1800 га з кадастровим номером :10:008:0034, згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.02.2024 355 207,52 грн.

Розрахунок плати за користування земельними ділянками відповідачем проведено позивачем таким чином: по земельній ділянці площею 53,1479 та з кадастровим номером :10:008:0038 з 06.09.2021 по 05.09.2,66 грн, а саме: з 06.09.2021 по 31.12.2021 -78 886 365,22*1%*117дн./365дн.=252 868,62 грн; з 01.01.2022 по 31.12.2022 86 775 001,74* 1%=867 750,02 грн; -з 01.01.2023 по 31.12.2023 -99791252,00*2%-1 995 825,04 грн); з 01.01.2024 по 05.09.2024 104 880 605,85*2%*249дн./366 дн.=1 427 063,98 грн); по земельній ділянці площею 3,9100 га з кадастровим номером :10:008:0035 станом з 06.09.2021 по 29.07.2024 318 236,04 грн, а саме: з 06.09.2021 по 31.12.2021 - 5803535,18*1%*117дн./365дн.= 18 603,11 грн; з 01.01.2022 по 31.12.2022 - 638388,70* 1%=63 838,89 грн; з 01.01.2023 по 31.12.2023 7 341 472,00*2%= 146 829,44 грн; з 01.01.2024 по 29.07.2024 7 715 887,07*2%*211дн./366дн.=88 964,60 грн; по земельній ділянці площею 1,7600 га з кадастровим номером :10:008:0036 з 06.09.2021 по 29.07.2024 143 246,90 грн, а саме: з 06.09.2021 по 31.12.2021 -2 612 332,81 *1%*117дн./365дн.=8 373,78 грн; з 01.01.2022 по 31.12.2022 2 873 566,09* 1%=28 735,66 грн; з 01.01.2023 по 31.12.2023 -3 304 601,00*2%-66 092,02 грн; з 01.01.2024 по 29.07.2024 (3 473 135,65*2%*211дн./366 дн.=40 045,44 грн; по земельній ділянці площею 0,1800 га з кадастровим номером :10:008:0034 з 06.09.2021 по 29.07.2024 - 14 650,27 грн, а саме: з 06.09.2021 по 31.12.2021 - 267 170,75*1%*117дн./360дн.=856,41 грн; з 01.01.2022 по 31.12.2022 293 887,83* 1%=2 938,88 грн; з 01.01.2023 по 31.12.2023 337 971,00*2%=6 759,42 грн; з 01.01.2024 по 29.07.2024 355 207,52*2%*211дн./366дн.=4 095,56 грн.

Отже, розрахована позивачем сума втрачених доходів місцевого бюджету від безоплатного користування вказаними земельними ділянками становить 4 976 549,66 грн (обрахунок суми проведено за мінусом сплачених товариством сум земельного податку в загальній сумі 43 091,22 грн).

При цьому, як установлено судом, розрахунок плати за користування земельними ділянками проведено з врахуванням ставок земельного податку, затвердженими рішеннями Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області від 16.02.2018 №510 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку», від 24.12.2018 №690 «Про внесення змін в рішення №510 від 16.02.2018», від 10.10.2019 №883 «Про внесення змін в рішення №510 від 16.02.2018», від 23.06.2020 №1051 «Про продовження дії попередніх рішень №510 від 16.02.2018, №883 від 10.10. 2019», рішеннями Острозької міської ради Рівненського району Рівненської області від 25.06.2021 №284 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Острозької міської територіальної громади», від 24.06.2022 №706 «Про внесення змін до рішення Острозької міської ради №284 від 25.06.2021 «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Острозької міської територіальної громади», від 30.06.2023 №1108 «Про затвердження Положень про місцеві податки і збори на території Острозької міської територіальної громади».

Позивачем 08.08.2024 на адресу відповідача надіслано претензію від 08.08.2024 № 3928/01-15-24 з проханням сплатити грошові кошти за фактичне користування земельними ділянками без правових підстав, які були безпідставно збережені, на яку відповідь не надано, а кошти на рахунок міської ради не надходили.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із стягненням безпідставно збережених грошових коштів за користування земельними ділянками без правовстановлюючих документів, регулювання яких здійснюється ЗК України, ПК України, ЦК України, Закон України «Про оцінку земель» тощо.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

За умовами ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Верховний Суд неодноразово викладав правову позицію, згідно з якою для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень ст. 1212 - 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно насамперед з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави.

Отже, встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у цій справі.

Щодо фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача, то суд зазначає таке.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі №922/2060/20 вказав, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондиційними (подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і №922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №922/2413/19).

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України (такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі №925/230/17).

Судом з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна установлено, що цілісний майновий комплекс, розташовані по вул. Заводській, с. Оженин, Рівненський район, Рівненська область, належить на праві приватної власності відповідачу з 2015 року.

Отже, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, відповідач як власник такого майна став фактичним користувачем спірних земельних ділянок, на якій розташовані ці об`єкти, тому з відповідної дати у відповідача виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельними ділянками (укласти відповідний договір та оформити речові права на земельну ділянку), а також обов`язок сплачувати за користування земельними ділянками, на яких розташовано майно.

Відповідач не заперечує того, що він є власником нерухомого майна і, відповідно, користується земельними ділянками, на яких воно розташоване.

Зокрема, як установлено судом із фактичних обставин справи, земельна ділянка з кадастровим номером :10:008:0034 зареєстрована за відповідачем 31.07.2024 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2024, земельні ділянки з кадастровими номерами 35:10:008:0035, :10:008:0036 зареєстровані за відповідачем 31.07.2024 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2024. Земельна ділянка з кадастровим номером :10:008:0038 площею 53,1479 га, на якій знаходиться майновий комплекс, належний відповідачу на праві власності, до цього часу ні в оренді, ні у власності відповідача не перебуває.

Щодо площ земельних ділянок, то суд зазначає таке.

Згідно з матеріалами справи, відповідач заперечує площу земельних ділянок, стосовно яких позивачем проведено розрахунок безпідставно збережених грошових коштів, обґрунтовуючи це фактичним користуванням, яке склалося у відповідача на цей час, зокрема через консервацію виробництва, а також площею нерухомого майна, яке знаходиться на спірних земельних ділянках.

Заразом відповідач у листах № 11 від 11.10.2022, № 19 від 26.09.2022, № 21 від 08.10.2024, № 21 від 18.06.2024, № 22 від 06.08.2024, № 23 від 14.08.2024 просив затвердити виготовлені проєкти землеустрою, експертні грошові оцінки, а також надати дозвіл на викуп земельних ділянок, зазначивши земельні ділянки у тих розмірах, на підставі яких позивач здійснив розрахунок.

У вказаних листах відповідача не йшлося про наміри набуття землі через аукціон, оскільки відповідно до ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, зокрема знаходження на них нерухомого майна.

При цьому суд зазначає, що спірні земельні ділянки є сформованими, оскільки мають кадастровий номер та є об`єктами цивільних прав, клопотання щодо їх викупу до міської ради надходили з конкретизацією їх розмірів, які, як зазначалося, відповідають розмірам, зазначеним позивачем у позовній заяві. Доказів звернення відповідача до міської ради з метою поділу земельних ділянок, відмови від їх частини чи про надання їх в меншому розмірі та прийняття радою відповідних рішень у матеріалах справи немає.

Дії відповідача свідчать про те, що він скористувався правом викупу земельних ділянок з кадастровими номерами :10:008:0034, 35:10:008:0035, :10:008:0036 у визначених розмірах саме через перебування на них нерухомого майна, що належить йому на праві власності.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :10:008:0038 площею 53,1479 га, то за затвердженням технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідач звернувся у серпні 2024 року, у зв`язку з чим рішенням позивача від 30.08.2024 № 1735 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 53,1479 га за межами с. Оженин.

Судом також установлено, що на вказаній земельній ділянці знаходяться, зокрема кагатні поля, об`єкти нерухомого майна, резервні поля для дефіката.

У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що усі об`єкти, які знаходиться на вказаній земельній ділянці, є необхідними для провадження господарської діяльності.

Тобто наразі відповідач не використовує спірні земельні ділянки у повному обсязі, однак визнає їх розмір необхідним для провадження господарської діяльності, заразом тимчасове невикористання земельних ділянок не є підставою для зміни розміру плати за землю.

Ураховуючи викладене, судом установлено, що на земельних ділянках, щодо яких виник спір, знаходяться об`єкти нерухомого майна, належні відповідачу на праві власності; відповідач, звертаючись до позивача із заявами, спрямованими на оформлення правовстановлюючих документів, визначав саме ті розміри земельних ділянок, про які йдеться в позовній заяві; три з чотирьох земельних ділянок перебувають у власності відповідача, а отже, ставити під сумнів необґрунтованість розрахунку з огляду на розмір земельних ділянок (відсутність необхідності у відповідача на теперішній момент у вказаних площах) виглядає щонайменше дивним.

Отже, як установлено судом, відповідач, маючи право на отримання у власність земельних ділянок, щодо яких виник спір, безпосередньо висловив своє бажання щодо їх розміру (який співпадає із тим, що зазначений у позовній заяві), відтак він є пов`язаним своїм рішенням і не вправі його змінити. Спроба відповідача поставити під сумнів зазначений ним розмір суперечить його попередній поведінці і може призвести до припинення права викупу земельної ділянки поза конкурсом у тому розмірі, про який йшлося в його заявах (вказане стосується лише земельної ділянки з кадастровим номером :10:008:0038, площею 53,1479 га, оскільки решта земельних ділянок уже перебуває у власності відповідача, їх розмір відповідає тому, про який він просив).

Згідно з усталеною судовою практикою добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Застосування вказаної доктрини відбулося на рівні практики Верховного Суду, причому без обмежень певною сферою.

Ураховуючи викладене, спір виник щодо земельних ділянок земельних ділянках з кадастровими номерами :10:008:0034 площею 0,18 га, :10:008:0035 площею 3,91 га, :10:008:0036 площею 1,76 га, :10:008:0038 площею 53,1479 га.

Щодо періоду користування земельними ділянками комунальної власності без належної правової підстави, то суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 3 ЗК України унормовано, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

27.05.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин».

Названим Законом України розділ X «Перехідні положення» ЗК України доповнено п. 24 такого змісту: « 24. З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Також підп. 20 п. 4 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» внесено зміни до ст. 83 ЗК України, зокрема, частину другу цієї статті доповнено пунктом «в» такого змісту: у комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Судом установлено, що право власності на спірні земельні ділянки було зареєстроване за державою з моменту їх формування як об`єктів цивільно-правових прав, у 2016 році, відтак право власності у позивача на земельні ділянки з кадастровими номерами :10:008:0036 площею 1,76 га, :10:008:0038 площею 53,1479 га виникло з 29.09.2021, а на земельні ділянки з кадастровими номерами :10:008:0034 площею 0,18 га, :10:008:0035 площею 3,91 га виникло з 30.09.2021.

Щодо суми, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки), то суд зазначає таке.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 ст. 93 і ст. 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено ст. 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підп. 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Отже, законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Водночас згідно зі ст. 122 - 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі".

Згідно з п. 288.5 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 289.1, 289.2 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за певною формулою.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим ніж установлено положеннями підп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок встановлено Законом України "Про оцінку земель".

За ч. 5 ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Статтею 13 Закону України "Про оцінку земель" встановлено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

За змістом ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Порядок затвердження технічної документації з оцінки земель визначений ст. 23 Закону України "Про оцінку земель". Частинами першою, третьою та четвертою цієї статті передбачено, що технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації. Ви тяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до п. 271.2 ст. 271 ПК України.

Пунктом 271.2 ст. 271 ПК України встановлено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою. Зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем (така правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22).

У постанові Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 646/4738/19 сформовано висновок, що за відсутності витягу з нормативно грошової оцінки у певний період щодо спірної земельної ділянки, за умови наявності у матеріалах справи інших документів, які підтверджують розмір нормативно грошової оцінки, встановлений, зокрема, відповідними органами місцевого самоврядування щодо спірної земельної ділянки, суд вправі ухвалити судове рішення у справі з урахуванням цих документів. У такому випадку рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого можна встановити нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, є належним доказом у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц дійшла висновку, що обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17.

Верховний Суд у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18 неодноразово зазначав, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку (вартість земельної ділянки), а інформація (дані), визначена у цьому витязі, є обов`язковою під час проведення розрахунку (визначення) орендної плати, суми, яку мав отримати власник земельної ділянки за звичайних умов.

За правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 9.05/1680/20, постанові судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20, постановах Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19, від 14.09.2022 у справі № 904/4933/15, від 01.03.2023 у справі № 751/1543/19, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно- грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Судом установлено, що нормативно-грошова оцінка земельних ділянок площею 53,1479 га з кадастровим номером :10:008:0038 згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.02.2024 становить 104 880 605,85 грн; площею 3,9100 га з кадастровим номером :10:008:0035 згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.02.2024 7 715 887,07 грн; площею 1,7600 га з кадастровим номером :10:008:0036, згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.02.2024 3 473 135,65 грн; площею 0,1800 га з кадастровим номером :10:008:0034, згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 20.02.2024 355 207,52 грн.

Заразом, як установлено судом, нормативно грошова оцінка спірних земельних ділянок затверджена рішенням позивача від 26.05.2023 № 1065, згідно з яким нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 53,1479 га з кадастровим номером :10:008:0038 становить 99 791 252,00 грн; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 3,9100 га з кадастровим номером :10:008:0035 7 341 472,00 грн; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 1,7600 га з кадастровим номером :10:008:0036 3 304 601,00 грн; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1800 га з кадастровим номером :10:008:0034 337 971,00 грн.

Відтак, з урахуванням приписів п. 271.2 ст. 271 ПК України, вказані нормативно-грошові оцінки можуть бути застосовані, починаючи з січня 2024 року.

Усупереч наведеному позивач здійснив розрахунок безпідставно збережених коштів з вересня 2021 року, однак розміру нормативно-грошових оцінок спірних земельних ділянок за період з вересня 2021 по січень 2024 року суду не надав.

Ураховуючи викладене, суд, здійснивши перерахунок розміру безпідставно збережених коштів за період за 2024 рік, установив, що їхній розмір становить 1 560 469,58 грн (розрахунок додається).

Окрім того, відповідачем за період з 01.01.2024 по 01.08.2024 спалено земельний податок в розмірі 20 087,78 грн, що підтверджується банківськими інструкціями та звітом про рух коштів на рахунках з 01.01.2024 по 05.09.2024, а отже, розмір безпідставно збережених коштів становить 1 540 381,80 грн (1 560 469,58 грн - 20 087,78 грн).

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а отже, про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, які складаються зі судового збору в розмірі 74 648,24 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено частково, відтак судовий збір в розмірі 23 103,63 грн покладається на відповідача, а решта на позивача.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 91,123, 126, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Острозької міської ради Рівненської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Острозький цукровий завод" про стягнення 4 976 549,66 грн задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Острозький цукровий завод" (35821, Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, 31, ідентифікаційний код 32578323) на користь Острозької міської ради Рівненської області (35800, Рівненська область, м. Острог, вул. Героїв Майдану, 4, ідентифікаційний код 05391005) 1 540 381,80 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Острозький цукровий завод" (35821, Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, 31, ідентифікаційний код 32578323) на користь Острозької міської ради Рівненської області (35800, Рівненська область, м. Острог, вул. Героїв Майдану, 4, ідентифікаційний код 05391005) 23 103,63 грн судового збору.

Позивач: Острозька міська рада Рівненської області (35800, Рівненська область, м. Острог, вул. Героїв Майдану, 4, ідентифікаційний код 05391005).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Острозький цукровий завод" (35821, Рівненська область, Рівненський район, с. Оженин, вул. Заводська, 31, ідентифікаційний код 32578323).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 17.02.2025.

Суддя О.Андрійчук