номер провадження справи 7/6/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 Справа № 908/3297/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Лєскіної Ірини Євгенівни, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без (повідомлення) виклику представників сторін справу № 908/3297/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ЮКОЙЛ» (місцезнаходження: 09100, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Пулюя Івана, буд. 48-А; поштова адреса: 69014, вул. Базова, буд. 3-А, м. Запоріжжя, ідентифікаційний код юридичної особи в )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м.Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ідентифікаційний код юридичної особи в )

про стягнення 97 053, 41 грн

Процесуальні дії у справі.

До Господарського суду Запорізької області 19.12.2024 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ЮКОЙЛ» (далі ТОВ «СП ЮКОЙЛ») про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (надалі ПАТ «Запоріжжяобленерго») заборгованості в розмірі 97 053,41 грн, яка складається з: 92 534,40 грн основного боргу, 910,17 грн 3% річних та 3 608,84 грн інфляційних втрат.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19.12.2024, здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/3297/24 та визначено до розгляду судді Федько О.А.

Відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.12.2024 №908/3297/24 суддею Федько О.А. заявлено самовідвід від розгляду справи №908/3297/24 за позовом ТОВ «СП ЮКОЙЛ» до ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» про стягнення 97 053,41 грн.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2024 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Лєскіній І.Є.

Ухвалою суду від 26.12.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №908/3297/24, яке суд ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Установлено відповідачеві строк для надання суду відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивач та відповідач мають зареєстровані електронні кабінети в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІКС та отримали ухвалу суду в електронному вигляді 26.12.2024.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, граничним строком розгляду цієї справи судом є 24.02.2025.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

20.02.2025 судом ухвалено рішення у справі.

Стислий виклад позицій учасників страви.

Позивач ТОВ «СП ЮКОЙЛ» звернувся до Господарського суду Запорізької області з вимогою про стягнення з відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованості в розмірі 97 053,41 грн, яка складається з: 92534,40 грн основного боргу, 910,17 грн 3% річних та 3608,84 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем зобов`язання за договором про закупівлю товарів № 540524 від 27.05.2024. На виконання умов договору та згідно зі специфікацією (додаток № 1 до договору № 540524 від 27.05.2024), на підставі письмового замовлення ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 07.06.2024 № 004-04/138 позивач 10.06.2024 поставив товар за видатковою накладною № 022305 від 10.06.2024 на суму 92 534,40 грн, а відповідач (покупець), у свою чергу, прийняв поставлений товар, але не оплатив його вартість в узгоджені сторонами строки, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 612, 625, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Використовуючи надане процесуальним законом право, відповідач у встановлений судом строк надав відзив (документ сформований в системі «Електронний суд» 08.01.2025, зареєстрований в канцелярії Господарського суду Запорізької області 08.01.2025), який судом прийнято до розгляду.

У відзиві ПАТ «Запоріжжяобленерго» не заперечило обставин виникнення заборгованості та наявності станом на час звернення позивача до суду основного боргу в сумі 92534,40 грн. Просило у випадку задоволення позову розстрочити виконання судового рішення на дев`ять місяців, посилаючись на наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення, а саме: наявність значної дебіторської заборгованості споживачів, ознак критичної неплатоспроможності відповідача, податкового боргу в розмірі 922727 тис. грн., належність ПАТ «Запоріжжяобленерго» до переліку об`єктів, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Стверджує про наявність можливості виконання рішення суду у випадку надання розстрочення.

Позивач заперечень з приводу заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення суду не надав.

Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують.

Між позивачем ТОВ «СП ЮКОЙЛ» (постачальник) та ПАТ «Запоріжжяобленерго» (покупець) 27.05.2024 укладено договір про закупівлю товарів № 540524, згідно з яким (п. 1.1) постачальник зобов`язався передати покупцеві у власність товар, зазначений у специфікації до договору (додаток 1), а покупець прийняти та оплатити товар. У специфікації вказано, що предметом договору є олива гідравлічна YUKO ВМГ3 17,5 кг, каністра 20 л ПЕ, у кількості 1025 л. Ціна договору склала 77490,00 грн, ПДВ 20% 15498,00 грн, всього з ПДВ 92988,00 грн.

Загальний строк поставки товару до 30.11.2024. Письмова заявка подається покупцем у паперовому вигляді, підписана уповноваженим представником та скріплена печаткою (п.5.1).

Постачальник зобов`язується поставити заявлену партію товару протягом десяти календарних днів з моменту подання письмової заявки покупцем. Датою поставки заявленої партії є дата підписання покупцем видаткової накладної (акту приймання-передачі товару) постачальника на поставку товару (п.5.2).

Поставка товару здійснюється за рахунок та транспортом постачальника. Місце поставки товару (по заявці) склад ПАТ «Запоріжжяобленерго» за адресою: м. Запоріжжя (адреса складу визначається покупцем в заявці на поставку товару) (п.5.3).

За умови реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, яка складена відповідно до вимог законодавства, діючого на дату її складання, та умов договору, покупець здійснює розрахунок за кожну замовлену партію товару протягом сорока календарних днів після підписання покупцем видаткової накладної (акту приймання-передачі товару) постачальника на поставку товару (п.4.1).

Оригінал договору та додатків до нього наявні в матеріалах справи.

У подальшому, уповноваженим (відповідно до додатку 2 до договору поставки №540524 від 27.05.2024) представником ПАТ «Запоріжжяобленерго» на адресу ТОВ «СП ЮКОЙЛ» направлено заявку № 004-04/138 від 07.06.2024 на поставку товару, у кількості та якості, визначених умовами договору, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Володимира Грищенка, 25.

Відповідно до видаткової накладної № 022305 від 10.06.2024 постачальником поставлено, а покупцем прийнято товар олива гідравлічна YUKO ВМГ3 17,5 кг, каністра 20 л ПЕ, у кількості 1020 л на загальну суму 92534,40 грн, в тому числі ПДВ у сумі 15422,40 грн.

Постачальником ТОВ «СП ЮКОЙЛ» виставлено рахунок на оплату поставленого товару на загальну суму 92534,40 грн.

Однак, поставлений товар у строк, визначений умовами договору, покупцем оплачений не був, у зв`язку з чим 10.10.2024 на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» позивачем направлено вимогу в порядку ст. 530 ЦК України № 40-4/18-09/00607, яка отримана 14.10.2024.

Відповідь на претензію не надходила.

Установлені обставини також визнані відповідачем.

Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення. Висновки суду.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, якій кореспондує ч.1 ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

За приписами ч.1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

У порушення наведених вище вимог законодавства та положень договору № 540524 від 27.05.2024, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений позивачем товар не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 92534,40 грн.

Пунктами 9.1 та 9.2 договору № 540524 від 27.05.2024 передбачено, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів і консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку.

Станом на час прийняття рішення судом у справі доказів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання за договором № 540524 про закупівлю товарів від 27.05.2024 в частині оплати поставленого позивачем товару до суду надано не було, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 92534,40 грн підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 3608,84 грн та 3% річних у розмірі 910,17 грн.

Пунктом 7.1 договору № 540524 від 27.05.2024 встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 910,17 грн, суд зазначає, що він не суперечить вимогам чинного законодавства та є арифметично вірним. Отже в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню

Разом з цим, за результатами перевірки розрахунку інфляційних втрат у розмірі 3608,84 грн суд зазначає таке.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

Наданий розрахунок втрат від інфляції перевірено за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», встановлено, що сума втрат від інфляції нарахована позивачем невірно.

Позивач зазначає, що поставлений товар з урахуванням положень 4.1 договору повинен був бути оплачений у строк до 21.07.2024 включно. Відтак, прострочення виконання боржника має місце з 22.07.2024. Розрахунок інфляційних втрат здійснено за період липень-жовтень 2024 року.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19 сформулювала позицію щодо нарахування та сплати боржником інфляційних втрат за неповний місяць.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних втрат. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

Суд із використанням інформаційно-пошукової системи «Законодавство» здійснив розрахунок інфляційних втрат, урахувавши позицію Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19, викладену в постанові від 20.11.2020, за період серпень-жовтень 2024 року. Сума інфляційних втрат за вказаний період, відповідно до даних названої системи, становить 3652,30 грн.

Разом з цим, оскільки позивачем помилково визначено інший період, однак, заявлена сума до стягнення становить 3608,84 грн, з огляду на відсутність можливості виходу судом за межі позовних вимог стягненню підлягає заявлена в позові сума, а саме 3608,84 грн.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати.

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір у сумі 3028,0 грн покладається на відповідача.

Висновки суду щодо розстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині судового рішення також вказується про надання розстрочки виконання рішення.

Стаття 129 Конституції України та ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Конституційний Суд України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість розстрочення або відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Із системного аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для розстрочки, відстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Питання про задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника і для стягувача.

Отже, питання щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік» та фінансову звітність в Україні встановлено, що фінансова звітність - це звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Фінансовий стан підприємства це показник його фінансової конкурентоспроможності щодо виконання своїх зобов`язань.

Обґрунтовуючи наявність обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, відповідач зазначає таке.

Станом на 01.12.2024 дебіторська заборгованість споживачів перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» складає 3 029 680 тис. грн, з якої переважна частина це заборгованість державних підприємств: ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» 811 205 тис.грн, ДП «Кремнійполімер» 172 020 тис.грн, ЗДП «Радіоприлад» 30 233 тис.грн, АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» 9 282 тис.грн, ДПЗД «Укрінтеренерго» 39 157 тис.грн, а також постачальник електроенергії для населення в Запорізькій області - ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» 525 385 тис.грн. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2019 ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» включено до «Переліку об`єктів великої приватизації державної власності», що стало підставою зупинення виконавчих дій відносно нього.

За 2022 рік ПАТ «Запоріжжяобленерго» отримало збитки у розмірі 204,75 млн. грн. За 9 місяців 2024 року отримало збитки у розмірі 168,43 млн. грн. Відповідно до річних Звітів про фінансовий стан (Звіт про сукупний дохід) (ф.2), показник прибутку (чистого фінансового результату) ПАТ «Запоріжжяобленерго» значно зменшився з 272 672 тис.грн у 2021 році до 1 187 тис.грн у 2023 році, отже зменшення складає 99%. За період 2021 2023 років обсяг реалізованої продукції (товарів, послуг) зменшився на 42%, головним чином за рахунок основного виду діяльності розподілу електроенергії. За період 2022-2024 рік середньооблiкова кiлькiсть штатних працiвникiв зменшилася на 2462 осіб (з 4834 осіб до 2372 осіб), що становить 51%.

Зі змісту проведеного ФОП Новак Ігорем Олексійовичем «Аналізу фінансово господарської діяльності ПАТ «Запоріжжяобленерго» за результатами 2022-2023 років» убачається, що вищезазначене негативно вплинуло на фінансовий стан товариства та призвело до того, що за результатами 2022-2023 років, на кінець 2023 року на 1 тис. грн поточних зобов`язань і забезпечень ПАТ «Запоріжжяобленерго» припадає 0,8 тис.грн поточних активів, що свідчить про неможливість своєчасного погашення вимог кредиторів у термін до 1 (одного) року. За останній рік коефіцієнт покриття мав тенденцію до погіршення та зменшився на кінець періоду на 0,03 що є негативним фактором та підтвердженням, що підприємство не має достатньо оборотних активів для погашення своїх поточних зобов`язань.

Наведене підтверджує наявність у ПАТ «Запоріжжяобленерго» ознак критичної неплатоспроможності.

Також відповідач посилається на наявність податкового боргу в розмірі 922 737 тис.грн та кредиторської заборгованості перед ДП «Енергоринок», яка становить 680 166 тис.грн.

Зазначає, що постановою про арешт коштів боржника від 05.07.2023 року у виконавчому провадженні ВП №55890429 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПАТ «Запоріжжяобленерго», у межах суми стягнення на користь ДП «Енергоринок» у розмірі 747 132 828,12 грн.; постановою про арешт коштів боржника від 23.04.2024 року у виконавчому провадженні ВП №74799068 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПАТ «Запоріжжяобленерго», у межах суми стягнення на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» у розмірі 242 156 731,34 грн.; постановою про арешт коштів боржника від 25.11.2024 року у виконавчому провадженні ВП №76630282 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ПАТ «Запоріжжяобленерго», у межах суми стягнення на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» у розмірі 444 755 705,24 грн.

Указує, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» є підприємством критичної інфраструктури, що підтверджується постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» та наказом Міністерства енергетики України від 10.10.2024 № 394. Отже, стабільна та безперебійна робота ПАТ «Запоріжжяобленерго» є вкрай важливою для життєдіяльності всього регіону - Запорізької області, особливо з урахуванням постійних ворожих атак на об`єкти критичної інфраструктури, в тому числі належні відповідачу.

Обґрунтовуючи можливість реального виконання судового рішення у випадку надання розстрочки зазначає, що на заплановані надходження у 2025 році від ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» у розмірі 122 421 907,34 грн; від АТ «Запорізький завод феросплавів» у розмірі 27 328 295,88 грн; прибуток на регуляторну базу активів для ПАТ «Запоріжжяобленерго» в розмірі 124 562 тис. грн.

Просить розстрочити виконання судового рішення на дев`ять місяців.

Отже, на цей час вбачається не можливість з боку боржника щодо виконання рішення суду по цій справі одним платежем, та тяжкі наслідки для підприємства критичної інфраструктури у випадку накладення додаткових фінансових обтяжень. Разом з тим, існує реальна можливість виконання рішення у випадку надання розстрочки.

При цьому суд враховує наведені відповідачем об`єктивні обставини, що можуть істотно ускладнити виконання рішення суду та наявність підстави для надання відстрочки, зокрема: скрутний фінансовий стан ПАТ «Запоріжжяобленерго»; наявність великого податкового боргу; збільшення дебіторської заборгованості споживачів електричної енергії щодо яких неможливо вжити заходи припинення, обмеження електропостачання (екологічна, аварійна, технологічна броня) або введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (провадження у справі про банкрутство); значна кредиторська заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» перед ДП «Енергоринок», ПрАТ «НЕК «Укренерго».

Беручи до уваги викладені вище обставини, додані до заяви докази, зокрема: звіти про фінансові результати за 2023, 2024 роки, що демонструють збитковість товариства; віднесення відповідача до переліку підприємств критичної інфраструктури; постанови державних виконавців про арешт коштів на рахунках відповідача; постанови державних виконавців про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях, в яких відповідач є стягувачем; довідки про відсутність залишків коштів на поточних рахунках відповідача, суд задовольняє заяву відповідача частково та надає розстрочку виконання рішення суду у даній справі на 3 місяці.

Суд враховує, що негайне виконання рішення у даній справі і стягнення з відповідача всіх грошових коштів, стягнутих рішенням суду у даній справі, ставить під загрозу фінансування заходів із забезпечення сталої та безпечної роботи об`єктів електроенергетики чим загрожує безпеці держави та населенню України.

Керуючись ст.ст. 129, 238, 239, 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (юридична адреса: вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ЮКОЙЛ» (місцезнаходження: 09100, Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Пулюя Івана, буд. 48-А; поштова адреса: 69014,м. Запоріжжя, вул. Базова, буд. 3-А, ідентифікаційний код юридичної особи в ) 97 053 (дев`яносто сім тисяч п`ятдесят три) гривні 41 копійку заборгованості, що складається з: 92 534 (дев`яноста двох тисяч п`ятисот тридцяти чотирьох) гривень 40 копійок основного боргу, 910 (дев`ятисот десяти) гривень 17 копійок 3% річних та 3 608 (трьох тисяч шестисот восьми) гривень 84 копійок інфляційних втрат, розстрочивши виконання рішення в цій частині на 3 (три) місяці зі сплатою щомісячно рівними частинами:

- 32351 (тридцять дві тисячі триста п`ятдесят одна) гривня 14 коп. до 17.03.2025;

- 32351 (тридцять дві тисячі триста п`ятдесят одна) гривня 14 коп. до 17.04.2025;

- 32351 (тридцять дві тисячі триста п`ятдесят одна) гривня 13 коп. до 17.05.2025;

та 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 20.02.2025.

Суддя І.Є. Лєскіна