ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"18" лютого 2025 р. Справа№ 922/3505/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Гончарова С.А.

Мальченко А.О.

розглянувши апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2025

у справі № 922/3505/24 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМЕЙЛ -2012"

до 1. Державної служби України з безпеки на транспорті

2. Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про стягнення 19 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі № 922/3505/24 позов задоволено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМЕЙЛ -2012" 17 000,00 грн штрафу, 1 700,00 грн виконавчого збору, а також 300,00 грн витрат виконавчого провадження. Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМЕЙЛ -2012" судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 922/3505/24; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служба України з безпеки на транспорті на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі № 922/3505/24 до надходження справи з суду першої інстанції.

30.01.2025 супровідним листом № 922/3505/24/506/25 від 28.01.2025 матеріали справи № 922/3505/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі № 922/3505/24 залишено без руху. Вказано на необхідність усунути недоліки апеляційної скарги та надати суду належні докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі № 922/3505/24 у встановленому порядку та розмірі.

17.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано клопотання про відстрочення сплати судового збору до часу розгляду апеляційної скарги по суті.

Як визначено частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України "Про судовий збір". З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях в силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому в даному випадку немає підстав для розгляду питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом не наведено жодних обставин, які були б визначені частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" як підстава для відстрочення сплати судового збору.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про відстрочку сплати судового збору до розгляду апеляційної скарги по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки апеляційної скарги та надати суду належні докази сплати судового збору у сумі 3 633, 60 грн за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі № 922/3505/24 у встановленому порядку.

Керуючись статтями 174, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2025 у справі № 922/3505/24 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

2. Попередити скаржника, що при невиконанні вимог даної ухвали у зазначений строк суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає її скаржнику.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді С.А. Гончаров

А.О. Мальченко