ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" лютого 2025 р. м. Житомир Справа № 906/377/24
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Кравець С.Г.
секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника Об`єднання
співвласників багатоквартирного будинку "МОНОЛІТ 13/2" від 09.02.2025 про ухвалення
додаткового рішення щодо стягнення з позивача на користь ОСББ "Моноліт 13/2" витрат на
правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільне підприємство "Актіс"
до Житомирської міської радиза участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Об`єднання співвласників
багатоквартирного будинку "МОНОЛІТ 13/2"
про визнання права власності за набувальною давністю,
У провадженні Господарського суду Житомирської області перебувала справа №906/377/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільне підприємство "АКТІС" до Житомирської міської ради за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МОНОЛІТ 13/2" в якій позивач просив суд визнати за ними право власності за набувальною давністю на нежитлове приміщення, площею 14,8 кв.м. на технічному поверсі будинку, розташованого по вул. Івана Мазепи, 13/2 у м. Житомирі.
Рішенням суду від 04.02.2025 у задоволенні позову відмовлено.

У судовому засіданні 04.02.2025 представник ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" - адвокат Рудик В.Р. просив суд вирішувати питання про стягнення витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення у даній справі, зазначивши, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

10.02.2025 через систему "Електронний суд" від представника ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" надійшла заява від 09.02.2025 з додатками щодо стягнення з позивача на користь третьої особи 48 000,00грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 10.02.2025 заяву представника ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" від 09.02.2025 прийнято до розгляду та призначено судове засідання для її розгляду на 20.02.2025 без виклику сторін. Роз`яснено ТОВ СП "Актіс" право подати в строк до 17.02.2025 письмові пояснення/заперечення на заяву ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" від 09.02.2025 про ухвалення додаткового рішення.

17.02.2025 через систему "Електронний суд" від представника ТОВ СП "Актіс" надійшли заперечення від 17.02.2025 на заяву ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" від 09.02.2025 про ухвалення додаткового рішення, у яких позивач просить суд відмовити у прийнятті додаткового рішення, витрати на професійну правничу допомогу залишити за ОСББ "МОНОЛІТ 13/2".

Учасники справи про час та місце розгляду заяви третьої особи про ухвалення додаткового рішення повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку (т.2, а.с.177-179).

Розглянувши заяву представника третьої особи - ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" від 09.02.2025 про ухвалення додаткового рішення та дослідивши надані представником в її обґрунтування докази, господарський суд приймає до уваги таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.13 ст.129 ГПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Оскільки, третя особа в процесі розгляду справи заперечувала проти задоволення позовних вимог і судом було відмовлено позивачу у задоволенні позову, суд вважає правомірним звернення ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача - ТОВ СП "АКТІС".

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У підготовчому засіданні 18.11.2024, тобто, до закінчення судових дебатів, представник ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" - адвокат Рудик В.Р. заявляв про стягнення третьою особою витрат на правничу допомогу, що підтверджується протоколом судового засідання (т.2, а.с.89), а у судовому засіданні 04.02.2025 просив суд вирішувати питання про стягнення витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення у даній справі, зазначивши, що відповідні докази на їх підтвердження будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із вирішенням спору у відповідному судовому рішенні. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, за умови, зокрема, неможливості своєчасно подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин, але за умови подачі відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Однак така заява має бути чітко сформульована та належно обґрунтована. Процесуальний закон не визначає конкретну процесуальну стадію на якій має бути зроблена заява, але встановлює граничний строк звернення із такою заявою - до закінчення судових дебатів (схожі висновки наведені у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21).

Як уже зазначалось, представником третьої особи зроблено заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи подані представником у 5-ти денний строк після ухвалення рішення суду.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 ч.1 ст.1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що правову допомогу ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" надавали:

- адвокат Рудик В.Р., повноваження та обсяг прав якого підтверджуються ордером на надання правничої допомоги серії АМ №1100924 від 23.09.2024, виданим адвокатським бюро "Віталія Рудика "Юстеко" (т.1, а.с.157) та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001279 від 28.01.2022 (т.1, а.с.167);

- адвокат Рудик Д.В., повноваження та обсяг прав якої підтверджуються ордером на надання правничої допомоги серії АМ №1102698 від 08.10.2024, виданим адвокатським бюро "Віталія Рудика "Юстеко" (т.1, а.с.187) та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001321 від 03.07.2024 (т.1, а.с.188).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

19.09.2024 між ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" (далі - клієнт) та адвокатським бюро "Віталія Рудика "Юстеко" (далі - адвокатське бюро) укладено Договір про надання правничої допомоги №66/24 (т.2, а.с.167-171), згідно з п.1.1 якого, адвокатське бюро зобов`язується надавати клієнту правову допомогу, пов`язану із представництвом та захистом інтересів клієнта. Клієнт зобов`язується сплатити за надану йому правову допомогу.

Правнича допомога за цим договором включає вчинення адвокатським бюро усіх необхідних юридично значимих дій та надання юридичних послуг, які необхідні для захисту інтересів клієнта (п.1.2 договору).

За змістом п.п. 1.3, 1.4 договору, перелік юридичних послуг визначений у п.1.2 договору не є вичерпним. Адвокатське бюро може надати клієнту будь-яку іншу юридичну послугу, прямо не визначену у п.1.2 договору, якщо це необхідно для ефективного захисту інтересів клієнта. Сторони погодили, що конкретні юридичні послуги, їх вартість, порядок оплати та строки виконання визначаються сторонами у додаткових угодах до договору.

За надання юридичних послуг (правничої допомоги) за цим договором клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар у розмірі, визначеному у додаткових угодах до цього договору та/або актах приймання-передачі чи рахунках, а також компенсує супутні витрати. Сукупний розмір гонорару та супутніх витрат, які підлягають компенсації, адвокатське бюро визначає в акті прийому-передачі (п.п.4.1, 4.3 договору).

19.09.2024 між ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" (далі-клієнт) та адвокатським бюро "Віталія Рудика "Юстеко" підписано Додаткову угоду №1 (т.2, а.с.172) до Договору про надання правничої допомоги №66/24 від 19.09.2024.

Згідно з п.1.1 якої, на виконання Договору про надання правничої допомоги №66/24 від 19.09.2024, сторони домовились, що виконавець надає послуги з представництва інтересів клієнта у судах у ході розгляду справи №906/377/24.

Пунктом 2.1 додаткової угоди передбачено, що за надання юридичних послуг за цією додатковою угодою №1 клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар (аванс) у розмірі:

2.1.1 за опрацювання матеріалів, наданих клієнтом, вивчення таких документів та формування правничої позиції, а також підготовку пояснень, заяв, клопотань у ході розгляду справи судом першої інстанції клієнт сплачує 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

2.1.2 вартість участі адвоката у судовому засіданні у суді першої інстанції:

- безпосередньо у суді - 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок за кожне судове засідання;

- у режимі відеоконференції - 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок за кожне судове засідання;

Сукупний розмір гонорару та супутніх витрат, які підлягають компенсації, адвокатське бюро визначає в акті прийому-передачі (п.2.3 додаткової угоди).

Згідно з актами приймання-передачі послуг №1-08/10/24 від 08.10.2024; №1-11/12/24 від 11.12.2024; №1-17/01/25 від 17.01.2025 та №1-04/02/25 від 04.02.2025 на підставі Договору про надання правничої допомоги №66/24 від 19.09.2024 та Додаткової угоди №1 від 19.09.2024 клієнт сплачує:

- за опрацювання матеріалів, наданих клієнтом, вивчення таких документів та формування правничої позиції, підготовку пояснень у справі №906/377/24, а також за участь адвоката бюро у судовому засіданні 08.10.2024 у Господарському суді Житомирської області загальна вартість послуг складає - 24 000,00грн;

- за участь адвоката бюро у судових засіданнях 31.10.2024, 11.11.2024, 18.11.2024, 11.12.2024 у Господарському суді Житомирської області загальна вартість послуг складає - 16 000,00грн (4 000,00грн за 1 засідання);

- за участь адвоката бюро у судовому засіданні 17.01.2025 у Господарському суді Житомирської області загальна вартість послуг складає - 4 000,00грн;

- за участь адвоката бюро у судовому засіданні 04.02.2025 у Господарському суді Житомирської області загальна вартість послуг складає - 4 000,00грн (т.2, а.с.173 - на звороті -174).

Оплата третьою особою послуг адвоката за надання професійної правничої допомоги у справі №906/377/24 на загальну суму 48 000,00грн підтверджується інформаційними повідомленнями про зарахування коштів №881 від 05.02.2025, №882 від 05.02.2025, №878 від 17.01.2025, №867 від 13.12.2024, №846 від 17.10.2024 (т.2, а.с.162-166).

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

У ч.2. ст.126 ГПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

ТОВ СП "АКТІС" у запереченнях від 17.02.2025 вказує, що заява про ухвалення додаткового рішення надійшла на шостий день після ухвалення рішення, третьою особою не було подано попереднього розрахунку суми судових витрат разом з першою заявою по суті спору. Вважає заявлені витрати на правничу допомогу неспівмірними із складністю справи, наданими адвокатом послугами та часом, витраченим на виконання таких робіт. Вказує, що у актах приймання-передачі послуг відсутній детальний опис робіт із зазначенням витраченого на них часу, а також те, що третя особа зловживала процесуальними правами та затягувала розгляд даної справи.

Щодо даних стверджень, господарський суд враховує вищенаведене, а також таке.

04.02.2025 Господарським судом Житомирської області ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. У даному засіданні представник ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" - адвокат Рудик В.Р. просив суд вирішувати питання про стягнення витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення у даній справі, зазначивши, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

Заява ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" про ухвалення судового рішення з доказами понесення витрат була сформована та подана до господарського суду у системі "Електронний суд" 09.02.2025 (неділя - вихідний день), а 10.02.2025 (понеділок) була зареєстрована діловодною службою суду. При цьому суд зауважує, що відповідно до ч.4 ст.116 ГПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Отже, третя особа дотрималася вимог ч.8 ст.129 ГПК України та подала докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відтак, доводи ТОВ СП "АКТІС" щодо про пропуску ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" строку на їх подачу, не знайшли свого підтвердження.

Згідно з частинами 1,2 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників.

Аналіз ч.2 ст.124 ГПК України свідчить про те, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 124 ГПК України, яка є тотожною за змістом частині другій статті 134 ЦПК України, містяться у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 922/676/21, від 18 січня 2022 року у справі № 910/2679/21, від 21 червня 2022 року у справі № 908/574/20, від 29 вересня 2022 року у справі № 910/3055/20.

У даному випадку, господарський суд вважає за необхідне зауважити, що представником третьої особи - адвокатом Рудиком В.Р. до завершення судових дебатів було усно заявлено про подання ним доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу та в подальшому, у встановлений ГПК України строк, подано відповідну заяву разом з доказами її направлення іншій стороні, що відповідає вимогам ч.8 ст.129 ГПК України.

Водночас, неподання ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат не позбавило ТОВ СП "Актіс" можливості підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, чим останній і скористався шляхом подання письмових заперечень.

Доводи СП ТОВ "Актіс" про те, що третьою особою не надано детальний опис робіт із зазначенням витраченого на них часу, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як зазначалося вище, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, у даному випадку адвокатським бюро визначено фіксований розмір гонорару.

ТОВ СП "Актіс" у запереченнях від 17.02.2025 вважає заявлені ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" витрати на правничу допомогу неспівмірними із складністю справи, наданими адвокатом послугами та часом, витраченим на виконання таких робіт.

Водночас, згідно ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Таким чином, подані позивачем документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі за рахунок відповідача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідні докази згідно ст.86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно ст.74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст.75-79 ГПК України.

Розглянувши заяву ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" від 09.02.2025 про ухвалення додаткового рішення та оцінивши додані до неї документи у сукупності з матеріалами справи в цілому, суд дійшов висновку, що заявлені третьою особою витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 000,00грн не відповідають критеріям обґрунтованості й розумності їхнього розміру, не є співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" заявлено до стягнення з ТОВ СП "Актіс", зокрема, 20 000,00грн за опрацювання адвокатом матеріалів, наданих клієнтом, вивчення таких документів, формування правничої позиції та підготовку пояснень у справі №906/377/24.

При цьому суд враховує, що справа №906/377/24 складається з 2-х томів. У ході розгляду справи представником третьої особи ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" - адвокатом Рудиком В.Р. було подано: заяву від 23.09.2024 про надання доступу до матеріалів справи; пояснення від 08.10.2024 щодо позову; клопотання від 31.10.2024 про долучення доказів; клопотання від 11.11.2024 про долучення доказів та повернення позовної заяви позивачу, а також клопотання від 16.01.2025 про долучення доказів. З огляду на те, що основний зміст тексту поданих третьою особою пояснень/клопотань не є об`ємним (об`ємними є лише копії документів, які є додатками до них, така технічна робота не потребує спеціальних знань в галузі права) представнику зі статусом адвоката, який має відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід, не потребувалось значного часу для їх підготовки і опрацювання. Тому, господарський суд прийшов до висновку, що за опрацювання матеріалів справи, вивчення таких документів, формування правової позиції та підготовку пояснень у справі №906/377/24 обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з ТОВ СП "Актіс" є сума 13 000,00грн витрат на правничу допомогу.

ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" визначено розмір гонорару по 4 000,00грн за кожне судове засідання, що у підсумку складає 28 000,00грн (7 судових засідань х 4 000,00грн), які заявник просить стягнути з ТОВ СП "Актіс".

При цьому суд враховує, що підставою для відкладення підготовчого засідання 08.10.2024 стала необхідність надання часу сторонам ознайомитися з письмовими поясненнями ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" від 08.10.2024, які були подані третьою особою безпосередньо у день судового засідання. Підготовче засідання 31.10.2024 було відкладене, у зв`язку з тим, що представником третьої особи заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, з метою подання доказів, а також зазначено, що 31.10.2024 через систему "Електронний суд" ними було подано клопотання, яке станом на час проведення судового засідання до суду не надійшло. У судовому засіданні 11.11.2024 оголошувалась перерва до 18.11.2024 з метою надання позивачу можливості підготувати пояснення та докази щодо доводів представника третьої особи, озвучених в судовому засіданні та викладених у клопотанні третьої особи від 11.11.2024, яке знову ж таки надійшло до суду у день судового засідання. У судовому засіданні 17.01.2025 представником третьої особи заявлено клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні, у зв`язку з чим при розгляді справи по суті судом оголошено перерву до 04.02.2025.

Суд також враховує, що судові засідання у справі тривали: 08.10.2024 (37хв.), 31.10.2024 (27хв.), 11.11.2024 (1 год. 07хв.), 18.11.2024 (14 хв.), 11.12.2024 (45хв), 17.01.2025 (1 год. 33хв.) та 04.02.2025 (2 год. 55хв.). Тому, переконання суду, розмір гонорару по 4 000,00грн за судові засідання, є завищеним і необґрунтованим, адже судові засідання зокрема, 31.10.2024 (27хв.), 18.11.2024 (14 хв.) були нетривалими по часу.

Проаналізувавши наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що обґрунтованими та такими, які підлягають стягненню з ТОВ СП "Актіс" є витрати за участь адвокатів ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" у всіх судових засіданнях у даній справі в загальній сумі 12 000,00грн.

Таким чином, беручи до уваги принципи справедливості й верховенства права, співмірності й розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, вищевстановлені обставини щодо неспівмірності заявлених витрат, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою сумою витрат ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" на отримання правничої допомоги є 25 000,00грн, які підлягають стягненню з ТОВ СП "Актіс". Витрати на оплату послуг адвоката в частині стягнення 23 000,00грн господарським судом покладаються на третю особу.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МОНОЛІТ 13/2" від 09.02.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача на користь ОСББ "Моноліт 13/2" витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю спільне підприємство "Актіс" (10008, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Велика Бердичівська, будинок 9; ідентифікаційний код 13549472) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МОНОЛІТ 13/2" (10002, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Івана Мазепи, будинок 13/2; ідентифікаційний код 40921986): 25 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти вимог заяви представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МОНОЛІТ 13/2" від 09.02.2025 - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено: 21.02.25

Суддя Кравець С.Г.

Направити:

1 - позивачу () та представнику Васильченку М.М. - Електронний Суд,

2 - відповідачу () та представнику Григорчук Н.І. - Електронний Суд,

3 - третій особі - ОСББ "МОНОЛІТ 13/2" () та представнику Рудику В.Р.- Електронний Суд.