ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 914/2460/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства "Ідея Банк", вул. Валова, 11, м. Львів, 79008,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Наворенського Богдана Олеговича, АДРЕСА_1 ,

про стягнення боргу за кредитним договором у сумі 116187,10 грн з яких: 66877,13 грн - сума простроченого боргу, 0,11 грн - строкові проценти, 9,86 грн - прострочені проценти, 49300 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту

встановив: Акціонерне товариство "Ідея Банк" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Наворенського Богдана Олеговича про стягнення боргу за кредитним договором у сумі 116187,1 грн з яких: 66877,13 грн - сума простроченого боргу, 0,11 грн - строкові проценти, 9,86 грн - прострочені проценти, 49300 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.10.2024 матеріали справи №914/2460/24 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 справу №914/2460/24 передано на розгляд судді Неверовської Л. М.

Господарським судом Івано-франківської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати заяву з відповідним обґрунтуванням своїх заперечень (ухвала про відкриття провадження у справі від 12.11.2024).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлена відповідачу фізичній особі-підприємцю Наворенського Богдана Олеговича, за адресою місцезнаходження згідно даних ЄДРЮОФОПГО: АДРЕСА_1 .

Зазначена кореспонденція повернута до суду АТ "Укрпошта". На конверті прикріплено довідки ф.20, в якій зазначено підставу повернення - за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначками "Судова повістка", "Повістка ТЦК" або реєстрованого поштового відправлення з позначкою "Адміністративна послуга" такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Виходячи зі змісту положень статей 120, 242 ГПК України та Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДРЮОФОПГФ прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах, передбачена стаття 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі №904/2584/19).

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

З огляду на вказане, відповідачі належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі.

Враховуючи, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем фізичною особою-підприємцем Наворенським Богданом Олеговичем зобов`язань щодо сплати суми простроченого боргу, строкових процентів, прострочених процентів та простроченої плати за обслуговування кредиту згідно умов кредитного договору №КБ03.00106.009659744 від 12.08.2022, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 116187,1 грн з яких: 66877,13 грн - сума простроченого боргу, 0,11 грн - строкові проценти, 9,86 грн - прострочені проценти, 49300 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи будь-яких заперечень на позов не подав.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

12.08.2022 між Акціонерним товариством "Ідея Банк" (як кредитором) та фізичною особою-підприємцем Наворенським Богданом Олеговичем (як позичальником) укладено кредитний договір №КБ03.00106.009659744.

За змістом вказаного договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти (надалі кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених даним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним (п.1.1).

Банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір та валюта кредиту - 100000 грн; ціль кредиту - поповнення обігових коштів; процентна ставка - фіксована, 0,01%; комісія за видачу кредитних коштів - 1,1% від суми кредиту; комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 2,9% від суми кредиту; термін повернення кредиту - по 26.08.2024 (включно); порядок видачі кредиту - перерахунок коштів на поточний рахунок позичальника; графік повернення кредиту - додаток №1 до договору кредиту (п.2.1).

Кредит видається на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання (п.2.4).

Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку позичальника (п.2.5).

Позичальник сплачує банку вказані у п.2.1 комісії в наступному порядку: комісія за видачу кредитних коштів утримується банком з суми кредиту в день видачі кредитних коштів; комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, вказаних у графіку щомісячних платежів, який наведений в додатку № 1 до даного договору (далі - "графік"). Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту (п.3.1).

Проценти нараховуються два рази на місяць за методом "факт/факт" (п.3.2). Базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом (п.3.3). Графік платежів позичальника за договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною договору кредиту. Нарахування процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за договором кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором або законом (п.3.4).

Банк вправі припинити нарахування за договором, включаючи проценти, неустойки (штрафу, пені) з моменту звернення до позичальника із вимогою про дострокове виконання кредитних зобов`язань (п.3.5).

Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором (п.4.1).

Позичальник повертає кредит разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/ числа кожного місяця, згідно з графіком (п.4.2).

Банк, у передбачених цим договором випадках, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника в порядку визначеному цим договором (п.4.11).

Банк має право, зокрема, вимагати дострокового повернення кредиту у наступних випадках:

- наявності обставин, які свідчать про те, що наданий позичальникові кредит не буде повернуто у строки, визначені кредитним договором;

- надання для здійснення платежів документів, що не відповідають вимогам законодавства та встановленим в банку правилам;

- надання позичальником для отримання кредиту документів/ інформації, що виявились недостовірними;

- невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених цим договором;

наявності арешту грошових коштів позичальника на його поточних рахунках в банку;

- нецільового використання кредиту або його частини;

- невиконання грошових зобов`язань за договором;

порушення проти позичальника справи про банкрутство або прийняття рішення про його припинення/ліквідацію;

- у випадку незгоди зі зміною процентної ставки на умовах цього договору.

При цьому датою, з якої у банку виникає право вимагати у позичальника погашення заборгованості за цим договором в повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли банку стало відомо про хоча б один з зазначених у п.5.2.5 цього договору фактів.

Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання позичальника достроково повернути кредитору всю заборгованість за цим договором згідно п.5.2.5 цього договору, тягне за собою виконання всіх передбачених цим договором платіжних зобов`язань позичальника в строк або термін, що зазначений у відповідній вимозі банку, яка направляється позичальнику в порядку, передбаченому п.12.1 цього договору. У випадку порушення позичальником встановленого у відповідній вимозі строку або терміну для погашення всієї заборгованості за цим договором, кінцевий термін погашення кредиту вважається таким, що настав та позичальник зобов`язаний не пізніше наступного банківського дня після закінчення такого строку або терміну, зазначеного у відповідній вимозі, погасити кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі, встановлені цим договором (п.5.2.5).

У додатку № 1 до договору кредиту сторони погодили графік повернення кредиту, із зазначенням дат погашення боргу та сум, які підлягають сплаті (в матеріалах справи).

На виконання взятих на себе за договором зобов`язань, банком належним чином виконано свої зобов`язання за договором, надано позичальнику кредит у розмірі обумовленому кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами, наявними в матеріалах справи.

Однак, відповідачем належним чином не виконано зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного внесення платежів.

Враховуючи порушення позичальником умов кредитного договору, банком направлено відповідачу вимогу вих.№12.4.2/КБ03.00106.009659744 від 09.07.2024 про дострокове погашення заборгованості в 30-денний термін від дня надіслання вимоги. Однак, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Станом на 30.08.2024 загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №КБ03.00106.009659744 від 12.08.2022 становить 66877,13 грн - сума простроченого боргу, 0,11 грн - строкові проценти, 9,86 грн - прострочені проценти, 49300 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту.

Враховуючи, що заборгованість за кредитом не погашена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновок суду.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управленою стороною.

В силу вимог ст. 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На виконання умов кредитного договору позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти в розмірі 100000 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором по сплаті відсотків належним чином не виконував протягом періоду користування наданим кредитом, що призвело до виникнення заборгованості. Внаслідок вказаного, позивачем правомірно заявлено вимогу про дострокове виконання зобов`язань.

Наявність заборгованості відповідача за кредитним договором №КБ03.00106.009659744 від 12.08.2022 підтверджується матеріалами справи та становить 66877,13 грн - сума простроченого боргу, 0,11 грн - строкові проценти, 9,86 грн - прострочені проценти, 49300 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування наявності заборгованості чи її розміру.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

За приписами статей 76, 77, 78 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до норм ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не надав доказів належного виконання взятих на себе зобов`язань, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-77, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов Акціонерного товариства "Ідея Банк" до фізичної особи-підприємця Наворенського Богдана Олеговича про стягнення боргу у сумі 116187,10 грн - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Наворенського Богдана Олеговича, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк", вул. Валова, 11, м. Львів, 79008 (ідентифікаційний код 19390819) 66877 (шістдесят шість тисяч вісімсот сімдесят сім) грн 13 коп. суми простроченого боргу, 11 коп. строкових процентів, 9 (дев`ять) грн 86 коп. прострочених процентів, 49300 (сорок дев`ять тисяч триста) грн простроченої плати за обслуговування кредиту, 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.02.2025.

Суддя Неверовська Л. М.