СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Харків Справа № 922/5377/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В., суддя Пуль О.А.

за участі секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№2950 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2024 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Жиляєвим Є.М., повне рішення складено 22.11.2024) у справі №922/5377/23

за позовом ОСОБА_1 , м. Харків,

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 6Г», м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Харківська міська рада, м.Харків,

про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 385616,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року позивачка - ОСОБА_1 , звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Г", в якому просила суд: визнати рішення про створення ОСББ "Драгоманова 6Г" нелегітимним; визнати недійсним створення відповідача; визнати незаконною діяльність даного ОСББ; зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні майном по квартирі АДРЕСА_1 , шляхом проведення ремонтних робіт з ліквідації руйнування, спричиненого влученням російського снаряда у будинок; стягнути з відповідача завдану моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 41860 грн.

В подальшому, на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення без руху від 26.12.2023, позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви та збільшення позовних вимог (вх. № 19/24 від 01.01.2024), в якій ОСОБА_1 зазначила, що ціна позову становить 433233,66 грн та складається із:

1) суми моральної шкоди в розмірі 41860,00 грн з обґрунтуванням наявності такої шкоди, а саме: завданої їй відповідачем шляхом вчинення дій, що порушують чинне законодавство, ображаючи її честь, гідність, ділову репутацію, неможливості соціальної адаптації із суспільством та неможливості користування майном, яке їй належить на праві приватної власності в повному обсязі, що призвело до ускладнення стану її здоров`я та підтверджується наданням їй статусу особи із інвалідністю 1 групи з ураженням опорно-рухової здатності та повною втратою працездатності згідно довідки МСЕК від 15.11.2023; завдану відповідачем моральну шкоду оцінює у розмірі 20 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб затверджених згідно законодавства на 2023 рік (2093,00 грн * 20 = 41860,00 грн);

2) суми нарахованих відповідачем зобов`язань зі сплати платежів за послуги 5757,66 грн з помісячним розрахунком, які за твердженням позивача не підтверджені та не обґрунтовані відповідачем, а тому просить суд зобов`язати відповідача зробити обґрунтований, згідно чинного законодавства (постанова КМУ від 05.06.2019 №482 про порядок здійснення перерахунку вартості послуги з управління багатоквартирним будинком за період її ненадання, надання невідповідної якості) перерахунок сум на утримання об`єкту, який знаходиться у спільній власності співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , нарахованих у вигляді зобов`язання зі сплати послуг по квартирі АДРЕСА_3 за період з жовтня 2021 року до грудня 2023 року;

3) суми упущеної вигоди в розмірі 385616,00 грн, яка складається із розміру витрат на придбання майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 з обґрунтуванням підстав наявності у позивача права власності на нерухоме майно. В цій частині позивач стверджує, що понесені нею витрати призвели до неотримання доходу, що в розумінні права є упущеною вигодою, де винною особою є відповідач, який своїми діями перешкоджає їй у праві користування майном, яке знаходиться в приватній власності позивача.

Також, у заяві про усунення недоліків позивач вказує про незаконність рішення про створення ОСББ «Драгоманова 6Г» та просить: визнати недійсним протокол зборів співвласників від 15.08.2021; усунути допущені порушення в процесі створення та діяльності ОСББ (зокрема, зобов`язати відповідача внести зміни до статуту з метою приведення його у відповідність до чинного законодавства та виправити помилки шляхом постановки на облік, надання звітності, сплати зборів і платежів за належністю у Немишлянський район м.Харкова); визнати недійсним правочином укладання відповідачем договору із компанією зазначеною в якості компанії, яка надає послуги з управління багатоквартирного будинку, а саме із компанією ТОВ «СВ-СЕРВІС»; зобов`язати відповідача усунити перешкоди у користуванні майном (квартири АДРЕСА_3 ) шляхом ліквідації пошкоджень у будинку внаслідок російської агресії, оскільки обов`язки утримання будинку у належному технічному стані для можливості повноцінно користуватися майном, яке належить на праві приватної власності та майном у спільній власності багатоквартирного будинку, покладено саме на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/5377/23 до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В подальшому, позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог (вх.№3280 від 05.02.2024), в якій просив суд, у тому числі: визнати недійсними збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_4 , від 15.08.2021; скасувати вимоги відповідача щодо сплати позивачкою зобов`язання щодо сплати внесків на утримання будинку у сумі 5757,66 грн та відмовити відповідачу у праві подальшого надання позивачці вимог щодо сплати коштів на утримання будинку по квартирі АДРЕСА_1 , починаючи із 01 січня 2024 року до виконання ним взятого на себе зобов`язання по утриманню будинку згідно норм чинного законодавства та усунення перешкод у користуванні позивачкою майном (квартирою).

Водночас, розглянувши вказану заяву, місцевий господарський суд зазначив, що подана позивачкою заява за своєю правовою природою є заявою про зміну предмету позову, прийняв її до розгляду та продовжив розгляд справи з її урахуванням, про що постановлено ухвалу від 15.02.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2024 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Харківську міську раду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 прийнято зустрічну позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 6Г» до ОСОБА_1 та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (вх.№6756), про зобов`язання вчинити певні дії, до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №922/5377/23.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.03.2024 справу №922/5377/23 за первісним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 6Г», третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Харківська міська рада, про усунення перешкод у користуванні майном та за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 6Г» до ОСОБА_1 та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, про зобов`язання вчинити певні дії, передано за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 провадження у справі №922/5377/23 за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 6Г» до ОСОБА_1 та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, про зобов`язання вчинити певні дії, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, закрито.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2024, матеріали справи №922/5377/23 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 6Г», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Харківської міської ради, про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 427476, 00 грн передано за виключною підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.05.2024 у справі №922/5377/23 заяву судді Аюпової Р.М. про самовідвід по справі №922/5377/23 задоволено, справу №922/5377/23 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями, для розгляду справи №922/5377/23 призначено суддю Жиляєва Є.М., про що заступником керівника апарату суду складено та підписано Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.05.2024 прийнято справу №922/5377/23 до свого провадження, призначено справу №922/5377/23 до розгляду на стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 04.06.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.06.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Господарського суду Харківської області 13.06.2024 позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 6Г», 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Харківська міська рада, про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 385616,00 грн залишено без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.06.2024 у справі №922/5377/23 скасовано, справу №922/5377/23 постановлено передати на розгляд Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2024 призначено справу № 922/5377/23 до розгляду на стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 01.10.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.10.2024, а протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 у справі № 922/5377/24 в судовому засіданні оголошено перерву до 12.11.2024.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.11.2024 у справі №922/5377/23 у позові ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Вказане рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що звертаючись з позовом до суду позивач жодним чином не довів належними та допустимими доказами наявності порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача (в чому вони проявились); не зазначив яким чином у разі задоволення поданого позову буде відновлено порушене право останнього, відновлення якого, не буде зачіпати прав інших співмешканців; жодних доказів, як обґрунтувань порушення будь-яких прав позивача, як власника квартири матеріали справи не містять; відтак, за висновками суду першої інстанції, заявлені позовні вимоги не спрямовані як на відновлення порушених або оспорюваних прав позивача, так і не спрямовані на можливе запобігання порушення прав позивача, оскільки жодних як доказів, так і обґрунтувань означеного, матеріали справи не містять, як і не містять обставин щодо неможливості реалізації позивачем своїх прав, як власником квартири; оскільки позивачем не доведено наявності суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2024 у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги скаржника у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачка посилається, зокрема, на таке:

- неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження і оцінки, неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин;

- невірно встановлено предмет позову та позовні вимоги, тому що позивач - ОСОБА_1 , не вимагає стягнення грошових коштів із відповідача у сумі 5757,66 грн, натомість у позовній заяві зазначено виключно про те, що вищезазначена сума грошових коштів позивачем не сплачувалась на користь відповідача і позивач просить суд відмовити відповідачу у праві вимоги сплати зазначеної суми грошових коштів до проведення перерахунку складових частин витрат, які закладені у кошторис витрат та надання обґрунтування складення кошторису витрат та документів, що підтверджують зазначені витрати;

- порушення порядку розподілу судових витрат після здійснення розгляду справи судом по суті спору, оскільки в резолютивній частині судового рішення зазначено, що судовий збір підлягає стягненню з позивача - що є прямим порушенням чинного законодавства України, так як при винесенні судового рішення із відмовою у позовних вимогах сума судового збору не підлягає стягненню із відповідача;

- не розглянуто заяву позивача про виключення із числа учасників справи - третьої особи - Харківської міської ради - та у оскаржуваному судовому рішенні відсутні докази підтвердження здійснення судом розгляду наданої позивачем заяви взагалі при здійсненні судом розгляду справи по суті спору;

- в оскаржуваному судовому рішенні не зазначено підстави з яких судом було винесено судове рішення про відкладення розгляду справи - оголошення перерви у судовому засіданні під час здійснення розгляду справи судом по суті предмету спору 22.10.2024, що призвело до умисного безпідставного затягування судом строків розгляду справи по суті позовних вимог, що є безумовним порушенням судом принципів розумності та своєчасності здійснення розгляду справи по суті спору, також в порушення норм матеріального права та норм процесуального права після судового засідання 12.11.2024 судове рішення суддею не складалося, не підписувалося і не надсилалось до системи електронного суду до 22.11.2024;

- судом не здійснено розгляд усіх наявних документів наданих позивачем та відповідачем у справі до суду, оскільки в оскаржуваному судовому рішенні прямо зазначено про розгляд судом декількох документів - позовної заяви та відзиву на позовну заяву відповідача, наведено стислий зміст цих документів. Підтвердженням викладеного також є факт того, що судом невірно встановлено предмет позову та обставини справи, а саме щодо пошкодження квартири позивача під час влучення російських снарядів у будинок, проте позивачка вказує, що такі пошкодження не є предметом позовної заяви у даній справі та наголошує, що предметом даної позовної заяви є усунення перешкод у користуванні майном, а саме: усунення недоліків у проведених будівельних роботах у будинку (а не у її приватній квартирі) та утримання будинку в належному стані - обов`язок відповідача, до якого пред`явлено вимоги шляхом подання позовної заяви до суду - справа 922/5377/23;

- судом на власний розсуд без будь-якого обґрунтування зазначено про відсутність надання позивачем доказів в обґрунтування предмету та підстав надання позовної заяви взагалі, що не відповідає дійсності та є доказом недослідження судом документів наданих позивачем у даній справі. На думку позивачки, судом безпідставно відмовлено у задоволенні позову виключно з використанням загальних фраз, проте суддя не є фахівцем в іншій галузі, окрім права, а тому нерозуміння ним наслідків нелегітимності створення ОСББ із подальшою фінансово-господарською діяльністю цієї особи та не залучення до участі у справі спеціалістів у даній галузі для вирішення цього питання - є прямим порушенням норм матеріального права та норм процесуального права при здійсненні судом розгляду справи по суті спору, тому відмова у задоволенні позовних вимог у повному обсязі безпідставна та незаконна. Також вказує на те, що у судовому рішенні відсутні висновки щодо питання нелегітимності створення ОСББ «Драгоманова 6Г»;

- окрім цього, в апеляційній скарзі позивачка зазначила, що 01.12.2024 нею складено заяву до органів Національної поліції України щодо вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_2 , як посадовою особою - керівником ОСББ «Драгоманова 6Г», який внаслідок вчинення протиправних дій незаконно організував створення юридичної особи ОСББ «Драгоманова 6Г», заволодів активами цієї юридичної особи, надавав недостовірну фінансову звітність до органів ДПС України, органів Пенсійного фонду України, органів державної статистики.

Позивачка також просить прийняти до розгляду подану апеляційну скаргу у справі №922/5377/23, розгляд справи здійснювати без її особистої присутності, про стан та результати розгляду справи інформувати засобами системи електронного суду або на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх.№2950 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2024 у справі №922/5377/23; призначено справу до розгляду на 06 лютого 2025 року о 12:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду; встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу - до 09.01.2025, з доказами їх надсилання учасникам справи, для подання заяв, клопотань, тощо - до 09.01.2025.

30.12.2024 до суду апеляційної інстанції від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Драгоманова 6Г» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 16607 від 30.12.2024), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні вимог апелянта (позивача по справі) у повному обсязі.

В обґрунтування своєї правої позиції посилається, зокрема, на те, що судом першої інстанції враховано всі аргументи сторін та обставини справи, а заявлені позивачем вимоги не передбачені способами захисту права, які зафіксовані в нормах чинного законодавства України. Відповідач зазначає, що позивач по суті не вказала в жодному документі, який саме спосіб захисту права обирає, та що мається на увазі під вимогою «відмовити відповідачу у праві вимоги сплати зазначеної суми грошових коштів»; також позивач вимагає у відповідача зробити перерахунок коштів на утримання будинку, мотивуючи це якимись перешкоджаннями, хоча не заявляє, в чому саме ці перешкоджання полягають.

За твердженням відповідача, за час функціонування ОСББ позивач жодного разу не сплатила внески на утримання будинку, її заборгованість згідно довідки, наданої відповідачем, ще на момент 14 лютого 2024 року складала 5969,82 грн, проте з боку ОСББ не заявляються до позивача вимоги про стягнення коштів.

Також вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо розподілу судового збору у резолютивній частині рішення, оскільки вказана частина судового рішення не містить жодних висновків стосовно судового збору. Окрім того, вважає, що чинним законодавством взагалі не передбачена процедура виключення зі справи третьої особи, тому це питання не вирішувалось.

Процес розгляду чи призупинення, перенесення - не мають бути предметом перегляду в апеляційній інстанції, адже по суті аналізується правильність, законність та обґрунтованість винесеного рішення, а не процес проведення судових дій.

Також, за твердженням відповідача, посилаючись на незаконне створення ОСББ позивач не надав жодних доказів на підтвердження наведеного, натомість відповідач надав суду першої інстанції пакет документів щодо процесу та результату створення ОСББ, виконаного відповідно до норм закону; ОСББ функціонує у відповідності із Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»; жоден з аргументів чи вимог позивача не містив підстав, які б свідчили про якесь перешкоджання відповідачем у користування майном позивача, оскільки відповідач не має безпосереднього відношення та доступу до майна позивача, тому жодним чином не перешкоджає їй користуватися цим майном, що виключає підстави для відшкодування моральної шкоди.

02.01.2025 до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (вх. №35), в якому позивачка просить прийняти відповідь на відзив відповідача на апеляційну скаргу та враховувати при розгляді справи по суті спірних правовідносин, відмовити відповідачу у повному обсязі у задоволенні вимог щодо залишення рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2024 у справі 922/5377/24 без змін, а апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши відповідь на відзив на апеляційну скаргу (вх.№35 від 02.01.2025), зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 161 ГПК при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Заявами по суті справи в суді апеляційної інстанції є апеляційна скарга, відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини п`ятої статті 161 ГПК суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Враховуючи те, що в суді апеляційної інстанції не передбачено подання сторонами відповіді на відзив на апеляційну скаргу, а апеляційний суд не визнавав необхідним одержавити від учасників справи, в тому числі й від скаржника, додаткові пояснення стосовно окремих питань, відповідно сторони мали можливість викласти свої пояснення у заявах по суті справи, передбачених для стадії апеляційного оскарження, а тому суд апеляційної інстанції не враховує відповідь на відзив на апеляційну скаргу, подану позивачем.

В судовому засіданні 06.02.2025 представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені відповідною ухвалою суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

Отже, під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до приписів пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 статті 273 цього Кодексу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до усталеної правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах 19.03.2024 у справі № 910/3016/23, від 08.11.2023 у справі № 922/854/23, від 01.12.2022 у справі № 910/14025/20 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

За таких обставин, оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною першою статтею 42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Матеріалами справи установлено, що 15.08.2021 відбулися установчі збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Г", з порядком денним:

1. Створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розгляд та затвердження його назви.

2. Затвердження Статуту об`єднання.

3. Вибори Правління та Голови правління Об`єднання.

4. Вибори Ревізійної комісії Об`єднання.

5. Надання повноважень щодо підписання протоколу та інших документів установчих зборів Об`єднання, статуту Об`єднання для державної реєстрації Об`єднання уповноваженій особі.

6. Обрання форми управління Об`єднання.

7. Обрання управляючої компанії.

8. Вирішення питання щодо доцільності обслуговування внутрішньобудинкових мереж КП "Харківводоканал", КП "ХТС", та доцільності використання пожежної сигналізації (за наявності).

9. Інше.

Рішення з вищенаведених питань, у тому числі щодо створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників та затвердження його назви "Драгоманова 6Г", затвердження Статуту об`єднання, обрання Правління та Голови правління об`єднання, обрання форми управління об`єднання та управляючої компанії ТОВ «Управляюча компанія «СВ-СЕРВІС», прийнято за результатами проведення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, про що складено відповідний протокол від 15.08.2021 з таблицею підрахунку голосів (т.с. 1 а.с. 43-45).

Як вбачається з протоколу установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку від 15.08.2021 за місцезнаходженням м. Харків, вул. Драгоманова, буд. 6Г, загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку 252 осіб; загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку 9279,20 кв.м, що становить 100 % від загальної площі квартир та нежитлових приміщень будинку. Усіх співвласників було 100 % проінформовано про проведення установчих зборів шляхом відправлення поштового повідомлення рекомендованим листом. У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 145 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 5386,69 кв.м, що становить 58,09 % від загальної площі квартир та нежитлових приміщень будинку.

Як стверджує відповідач, повідомлення щодо проведення зборів було здійснено шляхом надсилання листів Укрпоштою на адресу кожної квартири (більше 200 листів), на підтвердження чого до матеріалів справи додано копію протоколу зборів ініціативної групи та перелік поштових відправлень Укрпошти на 213 рекомендованих листів.

Відповідно до Статуту ОСББ «Драгоманова 6Г», метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (т.с. 1 а.с. 18).

Відповідно до виписки з ЄДРПОУ про реєстрацію ОСББ «Драгоманова 6Г» - вказане ОСББ існує з 15 вересня 2021 року.

До матеріалів справи додано копію договору від 01.10.2021 № Др-6Г/01/10/2021 з надання послуг утримання та обслуговування будинку, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «СВ-СЕРВІС» (), який є платником єдиного податку), далі за текстом виконавець, та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «ДРАГОМАНОВА 6Г» () в особі Голови правління - Тамакулова Ігоря Володимировича, що діє на підставі Статуту, далі за текстом замовник, за умовами якого виконавець зобов`язався надавати послуги з утримання та обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкової території Замовника, визначені у п.п.2.2 та п.п.2.5 цього договору, а замовник зобов`язався приймати і оплачувати вказані вище послуги у порядку який встановлений цим договором.

Так, із обставин справи слідує, що влітку 2022 року у будинок було влучання військового снаряду, що завдало пошкоджень даху та будівлі, про що комісією, за участі працівників Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, Управління комунального господарства та благоустрою Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, Управління житлового господарства Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, адміністрації Немишлянського району з питань житлово-комунального господарства, управління житлового господарства адміністрації Немишлянського району, КСП "Харківгорліфт", КП "ХРБП", дільниці Немишлянського району Управління з ТО ВБС Комплексу "Харківводовідведення" Комунального підприємства "Харківводоканал", Слобідської та Немишлянської філії Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", ВЗНС по Немишлянському району ХМТГ ХРУ ГУ ДСНС України у Харківській області, складено відповідний акт (т.с. 1 а.с. 83-85).

За результатами комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерацій, розташованого по вулиці Драгоманова 6-Г, що було проведено 15.08.2022, затверджено акт комісійного обстеження. Відповідно до акту комісійного обстеження ймовірними причинами пошкодження зазначено руйнування внаслідок потрапляння снаряду в будівлю та вибухової хвилі, технічний стан визначений як незадовільний; наявні значні пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій.

Як стверджує позивач, через руйнування даху будинку до квартири позивача на 4 поверсі (будинок 9-поверховий) дісталася вода, що спричинило наслідком пошкодження ремонту в квартирі.

В свою чергу, відповідач зазначив про те, що ОСББ через органи місцевого самоврядування вживало заходів для відновлення стану будинку. Так, на підтвердження виконання відновлювальних робіт у будинку до матеріалів справи додано копію договору від 30.05.2023 № 400, укладеного між Управлінням з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (далі - замовник) та Приватним акціонерним товариством «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД - 1» (далі - підрядник), за умовами якого підрядник зобов`язався у 2023 році виконати замовнику роботи, зазначені в договірній ціні, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи: найменування робіт - аварійно-відновлювальні роботи (капітальний ремонт) багатоквартирного житлового будинку ОСББ «Драгоманова 6Г» по вул. Драгоманова, 6Г в м. Харків (45453000-7 - капітальний ремонт і реставрація). Цей договір укладено відповідно до Програми підтримки житлово-будівельних кооперативів, об`єднань співвласників та управителів багатоквартирних будинків у місті Харкові на 2022-2027 рр., затвердженої рішенням 12 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 10.08.2022 № 276/22.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що в порушення чинного законодавства позивача особисто не повідомляли за 10 днів до проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку ні перших установчих та ніяких взагалі зборів (які і не відбувалися у дійсності), ні шляхом вручення повідомлення під особистий підпис ініціатором проведення зборів та, ні надсиланням рекомендованого листа засобами поштового зв`язку, позивач є особою з інвалідністю з ураженням опорно-рухової здатності та ніяких пропозицій від відповідача або взагалі можливості дистанційної участі у проведенні зборів не надходило від відповідача, та навіть установчі збори щодо створення ОСББ не проводились в дійсності, позивач мешкає в своїй квартирі і як свідчать надані позивачу на електронну адресу керівником відповідача копії протоколу зборів співвласників від 15.08.2021, копії бюлетеня, копії статуту ОСББ та інших документів не надано, та надані документи складені з порушеннями вимог щодо їх складання, тому вони не мають юридичної сили, збори не могли проводитись шляхом безпосередньої участі перелічених учасників у термін -15.08.2021 по 31.08.2021. Також, позивач посилається на відсутність посилань про проведення зборів дистанційно і статутом це не передбачено, жодного підпису учасників зборів по голосуванню по кожному питанню та й будь-яких інших підписів взагалі немає, бюлетень для підпису згідно закону міг використовуватися лише при відсутності учасника безпосередньо при голосуванні та його дистанційної участі та збори не проводились дистанційно, бюлетень один і теж без будь-яких підписів, обов`язки відповідача у статуті не зазначені ніяким чином, що є порушенням у розумінні права - односторонній правочин яким передбачено обов`язки та відповідальність тільки співвласника та не передбачено обов`язки виконавчих органів щодо надання послуг, що унеможливлює настання відповідальності за ненадання послуг або надання їх невідповідної якості, також у статуті зазначені права відповідача щодо самостійного відключення співвласника від користування послугами електропостачання, централізованого водопостачання та централізованого опалення у разі несплати співвласником послуг на утримання багатоквартирного будинку, замість звернення до суду з цього питання, також реєстрація відповідача та постановка на облік здійснена взагалі у Московському районі м.Харкова замість Немишлянського району м.Харкова, де власне і розташований сам будинок.

Так, позивачем у позові вказано про те, що вищевказане порушення виникло при реєстрації з підстави зазначення відповідачем поштового індексу 61026 замість 61175, тому фактично будинок знаходиться у Немишлянському районі, а необхідні збори і платежі і звітність відповідач здійснює не за належністю, а у Московський район де ним здійснено постановку на облік платника внаслідок власної помилки при реєстрації, яку так і не виправлено, хоча про це позивачка повідомляла керівнику відповідача та вносила пропозиції щодо проведення зборів співвласників стосовно виправлення зазначених помилок, проте у проведенні яких позивачу було відмовлено.

У зв`язку з вищенаведеним, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить суд визнати рішення про створення ОСББ «Драгоманова 6Г» нелегітимним та визнати незаконною діяльність даного ОСББ.

Крім того, позивачем у позові зазначено про те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 та 26.06.2022 внаслідок російської агресії у будинок влучили снаряди, що спричинило пошкодження у будинку в цілому та у квартирі позивача також, в результаті листування з Харківською міською радою з цього питання на електронну адресу позивача був направлений акт обстеження будинку комісією, яке проводилось в присутності керівника відповідача та в якому підпис керівника відповідача відсутній та даний керівник не знав дати влучення російського снаряда у будинок, так як в акті зазначено зі слів керівника відповідача, що це сталося приблизно 17.06.2022, що не відповідає дійсності, оскільки позивачем 26.06.2022 зроблено виклик слідчої групи національної поліції України для обстеження і фіксації пошкодження майна в квартирі внаслідок влучення російського снаряда у будинок, якими складено протокол огляду з детальним переліком пошкодження майна в квартирі і який знаходиться у ВП 2 Немишлянський район ХРУП 2 ГУНП в Харківській області. Надалі, позивачем зазначено, що були проведені якісь будівельні роботи з ліквідації пошкодження у будинку внаслідок російської агресії, але пошкодження не усунені та 05.11.2023 позивачем складена заява до вказаного вище підрозділу національної поліції, таким саме чином з детальним поясненням і фіксацією факту скопичення води та стікання її по стелі і стінах, що перешкоджає можливості користуватися позивачем своїм майном у повному обсязі, оскільки на стелі проведено труби опалення та електрична проводка, то накопичення води та зайвої вологи та стікання її по стінах унеможливлює користування позивачем електричною енергією, проведення ремонту, призводить до появи плісняви, що руйнує стелю, стіни, підлогу, має наслідком погіршення стану здоров`я, ускладнюючи захворювання суглобів позивача та саме у цей період була надана і послуга із централізованого опалення та змінилися погодні умови шляхом збільшення випадів снігу та дощу.

Враховуючи наведене, позивачем у позові наголошено про те, що обов`язки з утримання будинку у належному технічному стані для можливості повноцінно користуватися майном, яке належить позивачу на праві приватної власності та майном у спільній власності багатоквартирного будинку, покладено саме на відповідача. З ким укладено договори з цього питання позивачу підтвердження не надано, можливості отримання інформації з цього питання теж немає, оскільки керівник відповідача в односторонньому порядку від спілкування відмовився та ніяких дій і заходів щодо досудового врегулювання спору та вирішення цього питання відповідач не вживає навіть після отримання копії позовної заяви до суду.

У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні майном по квартирі 95 у будинку 6Г по вул. Драгоманова, шляхом проведення ремонтних робіт з ліквідації руйнування, спричиненого влученням російського снаряда у будинок.

Також, звертаючись з позовом до суду, останній зазначає, що із суми моральної шкоди завданої відповідачем позивачу шляхом вчинення дій які порушують чинне законодавство ображаючи честь, гідність та ділову репутацію позивача, неможливості соціальної адаптації із суспільством та неможливості користування майном, яке належить на праві приватної власності позивачу в повному обсязі та вчинення таких дій призвело до ускладнення стану здоров`я позивача, на підтвердження чого позивач посилається на надання статусу особи із інвалідністю 1 групи з ураженням опорно-рухової здатності та повною втратою працездатності згідно довідки МСЕК від 15.11.2023, враховуючи наведене, згідно вимог позивача ціна позову становить 433233,66 грн та складається із:

1) із суми моральної шкоди в розмірі 41860,00 грн з обґрунтуванням наявності такої шкоди;

2) із суми нарахованих відповідачем зобов`язань зі сплати платежів за послуги 5757,66 грн з помісячним розрахунком;

3) із суми упущеної вигоди в розмірі 385616,00 грн, яка складається із розміру витрат на придбання майна у вигляді квартири з обґрунтуванням підстав наявності у позивача права власності на нерухоме майно.

Щодо суми упущеної вигоди (втраченої користі) в розмірі 385616,00 грн, яка складається із розміру витрат позивача на придбання майна у вигляді квартири 95 у будинку 6Г по вулиці Драгоманова м.Харків, понесені позивачем витрати призвели до неотримання доходу, що в розумінні права є упущеною вигодою, де винною особою є відповідач, який своїми діями перешкоджає позивачу у праві користування майном, яке знаходиться у приватній власності позивача, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму упущеної вигоди в розмірі 385616,00 грн.

Отже, позивач вказує про незаконність рішення про створення ОСББ «Драгоманова 6Г», просить усунути допущені порушення в процесі створення та діяльності ОСББ, зобов`язати відповідача зробити перерахунок плати на утримання будинку за період з жовтня 2021 року по грудень 2023 року, усунути перешкоди у користуванні майном шляхом ліквідації пошкоджень у будинку внаслідок російської агресії, стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди в розмірі 41860,00 грн, упущену вигоду в розмірі 385616,00 грн, скасувати вимоги відповідача щодо сплати позивачкою зобов`язання щодо сплати внесків на утримання будинку у сумі 5757,66 грн та відмовити відповідачу у праві подальшого надання позивачці вимог щодо сплати коштів на утримання будинку по квартирі, починаючи із 01 січня 2024 року до виконання ним взятого на себе зобов`язання по утриманню будинку згідно норм чинного законодавства та усунення перешкод у користуванні позивачкою майном.

Відповідач проти позову заперечив повністю, у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що 15.08.2021 відбулися установчі збори ОСББ «Драгоманова 6Г», які повністю були проведені відповідно до норм закону та про проведення зборів були повідомлені всі власники квартир. Повідомлення було зроблено шляхом надсилання листів Укрпоштою на адресу кожної квартири, було розіслано більше 200 листів.

Так, відповідачем наголошено про те, що Протокол зборів ініціативної групи та перелік поштових відправлень Укрпошти на 213 рекомендованих листів додаються до відзиву. Після проведення голосування було оголошено результати, надано всі документи реєстратору та зареєстровано ОСББ «Драгоманова 6Г» відповідно до закону. ОСББ почало свою роботу відповідно до закону, воно дбає про будинок, займається обслуговуванням та підтримкою справного функціонування внутрішньо будинкових систем та мереж, в тому числі у воєнний час. Позивач вимагає відповідача зробити перерахунок коштів на утримання будинку, мотивуючи це якимись перешкоджаннями, хоча не заявляє, в чому саме ці перешкоджання полягають. Відповідно до виписки з ЄДРПОУ про реєстрацію ОСББ «Драгоманова 6Г» - вказане ОСББ існує з 15.09.2021. За час функціонування ОСББ позивач жодного разу не сплатила внески на утримання будинку та заборгованість позивача, згідно довідки, наданої відповідачем складає 5969,82 грн. При цьому, відповідачем зазначено у відзиві про те, що ОСББ функціонує та виконує обслуговування будинку навіть у найтяжчі часи воєнного стану та небезпеки. Влітку 2022 року у будинок було влучання військового снаряду, що завдало пошкоджень даху та будівлі. Безпосередньо квартира позивача під час влучання не постраждала: двері, вікна, стіни не були зруйновані чи пошкоджені. Через руйнування даху будинку до квартири позивача на 4 поверсі (будинок 9-поверховий) дісталася вода, що спричинило наслідком пошкодження ремонту в квартирі. Відповідач зі свого боку ніяким чином не був винний у потраплянні ворожого снаряду у будинок. Навпаки - ОСББ поклало всі свої сили на те, щоб відновити стан будинку. Через місцеву владу ОСББ здійснені були заходи, щоб будинок було відновлено. У будинку зроблено роботи на 6 мільйонів гривень. Зараз ці роботи на фінальній стадії, проходять перевірку ліфти та робляться кінцеві моменти. Відповідно до порядків, передбачених у державі, щодо звернень за виплатами на пошкоджене житло, чи за іншими видами виплат - за всіма цими видами державної допомоги звертатися має сам власник житла. Отже, на переконання відповідача, ОСББ жодним чином не відповідальне за приватну квартиру позивача, а роботи по будинку були проведені просто колосальні. Відповідач зазначає про те, що Позивач вимагає надати якийсь контракт чи трудовий договір Голови правління ОСББ Тамакулова І.В., але такого документу не існує. Голова ОСББ здійснює свою діяльність на підставі Статуту, обирається у складі правління установчими чи загальними зборами, а потім правління зі свого складу обирає безпосередньо Голову правління. Жодних контрактів в такій процедурі не передбачено. А всі права та обов`язки Голови правління містяться в Статуті та відповідному законі. Отже, відповідачем у відзиві зазначено про те, що жоден з аргументів чи вимог позивача не містив підстав, які б свідчили про якесь перешкоджання відповідачем у користування майном позивача. Відповідач не має безпосереднього відношення та доступу до майна позивача, тому жодним чином не перешкоджає їй користуватися її майном, у зв`язку з чим, відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, оскільки відповідач жодним чином не має відношення чи вини у душевних стражданнях позивача та відповідач жодними діями не чинив та не чинить жодних перешкод позивачеві. Отже, на переконання відповідача позовні вимоги позивача не доведені та безпідставні.

12.11.2024 місцевим господарським судом постановлено оскаржуване судове рішення про відмову у задоволенні позову повністю з підстав, зазначених вище.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Згідно з частиною 6 статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України визначено, що, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу, і такі способи мають бути доступними й ефективними.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Враховуючи викладене вище, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 року поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У мотивувальній частині наведеного рішення Конституційний Суд України зазначив, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", як правило, не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Отже, з огляду на наведені положення законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 74 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

До господарського суду має право звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто в контексті цієї норми має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Виключно суб`єктивний характер заінтересованості як переконаності в необхідності судового захисту суб`єктивного матеріального права чи законного інтересу може підтверджуватися при зверненні до суду лише посиланням на таку необхідність самої заінтересованої особи. Саме тому суд не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви з тих лише підстав, що не вбачається порушення матеріального права чи законного інтересу позивача, або заявник без належних підстав звернувся до суду в інтересах іншої особи.

Відтак на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Суд звертає увагу на те, що завданням правосуддя є захист охоронюваних законом прав та інтересів осіб.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003).

Наслідком прийняття судового рішення має бути реальне поновлення прав та/або інтересів особи, які були порушені.

Отже, установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 525/505/16-ц, від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20).

Спір у даній справі пов`язаний, зокрема, з визнанням недійсними рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Г", з підстав порушення процедури скликання установчих зборів, порядку голосування на них.

Положеннями статті 385 Цивільного кодексу України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Частиною другою статті 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

За приписами статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (частина 4 статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Отже, Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Статтею 110 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа ліквідується: 1) за рішенням її учасників, суб`єкта управління державної або комунальної власності або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; 2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; 3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Загальний порядок ліквідації юридичної особи визначений у статті 111 ЦК України.

Статтею 28 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об`єднання (асоціація) вважається припиненим з дня внесення про це відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Об`єднання ліквідується у разі: придбання однією особою всіх приміщень у багатоквартирному будинку; прийняття співвласниками рішення про ліквідацію об`єднання; ухвалення судом рішення про ліквідацію об`єднання. У разі ліквідації об`єднання кошти, що залишилися після задоволення вимог кредиторів, розподіляються між усіма співвласниками пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, що перебувають у їхній власності. При цьому здійснюється залік заборгованості кожного співвласника перед об`єднанням відповідно до статуту цього об`єднання. Якщо співвласник має борг перед цим об`єднанням, сума якого перевищує суму його частки в майні, і відмовляється сплатити цей борг, спір вирішується у судовому порядку.

Отже, ліквідація юридичної особи - це встановлена законом процедура, результатом якої є припинення діяльності юридичної особи.

Як юридична особа об`єднання співвласників багатоквартирного будинку може припинити діяльність в порядку, передбаченому законом, зокрема, шляхом ліквідації.

Визнання недійсним рішення установчих зборів про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та визнання недійсним статуту юридичної особи за рішенням суду не тягне за собою ліквідацію юридичної особи та не призводить до припинення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, визнання недійсним рішення установчих зборів про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та визнання недійсним статуту юридичної особи, яка існує тривалий час і за період свого існування набула відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів співвласника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, який звертається з таким позовом, втім свідчить про втручання суду в діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке втрачає юридичну підставу створення та статутний документ, який визначає обсяг правил, що регулюють правовий стан юридичної особи, відносини, пов`язані з внутрішнім управлінням, стосунки з іншими організаціями чи громадянами, що свідчить про порушення інтересів як об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, так і інших його співвласників, що є недопустимим.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.07.2024 у справі № 924/822/23, від 16.07.2024 у справі № 922/2992/23.

Належним способом захисту у разі, коли були допущені порушення при створенні юридичної особи, які не можна усунути, є позов учасника юридичної особи або органу державної влади про ліквідацію юридичної особи (пункт 2 частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України).

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 910/2396/20, від 13.12.2023 у справі № 925/430/22.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (п. 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (п. 54), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (п. 76)).

У постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/8311/20 зазначено, що інтереси окремого власника можуть не збігатися з інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, уникати зайвого втручання в питання створення і діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, які вирішуються виключно установчими або загальними зборами співвласників.

Позовна вимога щодо визнання недійсними рішень установчих зборів юридичної особи (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), яка створена у відповідному порядку на захист інтересів співвласників будинку, існує та здійснює свою діяльність певний період часу, за період свого існування набувши відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів позивача. Швидше за все такий позов буде свідчити про втручання суду в діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, порушення інтересів інших його співвласників, волевиявлення яких було спрямовано саме на створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, затвердження його статуту, обрання його органів тощо, порушуватиме принцип пропорційності - справедливої рівноваги (балансу) між інтересами усіх співвласників і інтересами позивача, що є недопустимим (такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 31.08.2021у справі № 925/753/20, від 07.09.2022 у справі № 910/8311/20, від 06.07.2022 у справі № 910/2396/20, від 07.09.2022 у справі № 910/8311/20, від 16.02.2023 у справі № 918/130/22, від 13.12.2023 у справі № 925/430/22, від 07.11.2023 у справі № 916/3574/21).

Як було встановлено вище в цій постанові, за результатами проведення оспорюваних установчих зборів прийняті такі рішення: створення ОСББ, затвердження його назви та статуту ОСББ, вибори правління ОСББ, вибори ревізійної комісії ОСББ, уповноваження особи підписати статут, підготувати та підписати протокол цих зборів та інші документи, необхідні для державної реєстрації ОСББ.

Тобто, всі рішення, які були прийняті 15.08.2021 на установчих зборах співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням м. Харків, вул. Драгоманова, буд. 6Г, безпосередньо стосуються питань створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Г" як юридичної особи.

Судом також встановлено, що 15.09.2021 проведено державну реєстрацію ОСББ "Драгоманова 6Г", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань внесено відповідний запис за № 001089966.

Судова колегія враховує, що співвласники багатоквартирного будинку в разі незгоди з такою формою управління багатоквартирним будинком, як об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, не позбавлені можливості на загальних зборах прийняти рішення про ліквідацію об`єднання.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 917/559/21, від 07.11.2023 у справі № 916/3574/21 та від 28.05.2024 у справі № 911/1095/22.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача щодо неповідомлення його про проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку 15.08.2021, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

В той же час, суд звертає увагу позивача на те, що Верховний Суд у постанові від 20.04.2023 по справі № 914/2547/21 зазначив, що розглядаючи спір про визнання недійсними рішень загальних зборів з підстав порушень, допущених під час скликання та проведення загальних зборів, суд повинен встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів позивача. Також суд повинен у кожному конкретному випадку оцінити характер порушення, враховуючи баланс інтересів як позивача, так й інших співвласників ОСББ. Інтереси окремого власника можуть не збігатися з інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, вирішуючи питання щодо визнання недійсними рішення загальних зборів, суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого ОСББ, уникати зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, які вирішуються загальними зборами співвласників.

Звертаючись із позовом про припинення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, позивач повинен довести, які саме порушення були допущені при створенні об`єднання, чи є вони такими, що їх неможливо усунути, яким саме чином створення та діяльність об`єднання порушують права чи законні інтереси позивача, як учасника об`єднання, зазначити, яке його право та у який спосіб може бути відновлене унаслідок задоволення позову, обґрунтувати співмірність балансу своїх прав, законних інтересів та прав і законних інтересів інших співвласників багатоквартирного будинку, які не вимагають припинення об`єднання.

Натомість суд повинен у кожному конкретному випадку оцінити характер порушення, його наслідки, враховуючи баланс інтересів як позивача, так і інших співвласників.

Крім того, обрання позивачем такого способу захисту його прав, який спрямований не на вирішення спору з його опонентом, а на ліквідацію самого опонента, порушує межі здійснення прав визначені статтею 13 ЦК України, а також порушує принцип пропорційності, що визначається як загальний принцип права, який спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав повинні бути істотними, а засоби їх досягнення - обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 917/559/21, від 28.05.2024 у справі № 911/1095/22, від 04.11.2024 у справі № 916/4114/23.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що зважаючи на те, що визнання недійсним рішення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Драгоманова 6Г", яке оформлене протоколом від 15.08.2021, про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке існує тривалий час і за період свого існування набуло відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав та законних інтересів позивача та обрання позивачем неналежного способу захисту, що є наслідком відмови у позові саме з цих підстав незалежно від інших встановлених судами обставин, суд не розглядає доводи, які в цілому стосуються дослідження та вирішення заявлених позовних вимог по суті, з огляду на те, що у даному випадку виключається необхідність надання судом оцінки будь-яким іншим аргументам скаржника, так і необхідність подальшого дослідження підстав для визнання недійсним спірного рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням м. Харків, вул. Драгоманова, буд. 6Г про створення ОСББ "Драгоманова 6Г", що оформлене протоколом від 15.08.2021.

З наведених підстав також не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсним створення відповідача, визнання незаконною діяльності даного ОСББ, визнання недійсними протоколу зборів співвласників від 15.08.2021 та визнання недійсними зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Харків, вул. Драгоманова, 6Г, від 15.08.2021.

Щодо вимог позивача про необхідність усунути допущені порушення в процесі створення та діяльності ОСББ (зокрема, зобов`язати відповідача внести зміни до статуту з метою приведення його у відповідність до чинного законодавства та виправити помилки шляхом постановки на облік, надання звітності, сплати зборів і платежів за належністю у Немишлянський район м.Харкова), колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення цих вимог з огляду на таке.

Відповідно до розділу VII Статуту ОСББ передбачено порядок внесення змін до Статуту об`єднання. Так, внесення змін до Статуту об`єднання здійснюється виключно за рішенням загальних зборів. Якщо інше не визначено рішенням загальних зборів, ініціатор загальних зборів (правління або ініціативна група) надає кожному співвласнику текст пропонованих змін до Статуту об`єднання не пізніше ніж за 14 днів до проведення загальних зборів. Зміни до Статуту об`єднання підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством для державної реєстрації юридичних осіб.

В даному випадку позивачем не доведено порушення його прав рішенням, що було прийнято 15.08.2021 на установчих зборах співвласників багатоквартирного будинку м. Харків, вул. Драгоманова, буд. 6Г, в тому числі щодо затвердження Статуту ОСББ, а тому враховуючи баланс інтересів усіх співвласників та самого ОСББ, необхідно уникати зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, які відповідно до положень Статуту вирішуються виключно загальними зборами співвласників.

Окрім того, зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів. Іншими словами зміст позовних вимог - це максимально чітко і зрозуміло сформовані визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу у прохальній частині позову (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 22.02.2024 у справі №990/150/23).

Отже, прохальна частина позовної заяви повинна містити конкретні позовні вимоги до відповідача.

Проте, в даному випадку позивачем не конкретизовано позовні вимоги в цій частині, що унеможливлює дослідження їх судом на предмет відповідності положенням чинного законодавства та наявності підстав для задоволення таких вимог. До того ж, таке абстрактне формулювання позовних вимог позбавляє відповідача надати свої заперечення з цього приводу, що не узгоджується з принципом змагальності судового процесу.

Також не підлягають задоволенню заявлені позивачем вимоги щодо визнання недійсним правочину укладання відповідачем договору із компанією зазначеною в якості компанії, яка надає послуги з управління багатоквартирного будинку, а саме із компанією ТОВ «Управляюча компанія «СВ-СЕРВІС», з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою до іншої сторони чи сторін правочину; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення того, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, у чому полягає його порушення, і в залежності від цього у який ефективний спосіб порушене право може бути захищено.

Правові наслідки недійсності правочинів визначені у статті 216 Цивільного кодексу України. Загальним майновим наслідком недійсності правочину є реституція, положення щодо застосування якої закріплені в абзаці 2 частини першої статті 216 Цивільного кодексу України, згідно з яким у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (аналогічний висновок Верховного Суду викладений в пунктах 64 і 65 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

За змістом частин першої, третьої, четвертої статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 48 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2024 року у справі № 924/334/22).

Однак, суд не може за власною ініціативою залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (така правова позиція Верховного Суду викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 910/7122/17, а також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2024 року у справі № 924/334/22).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки Верховного Суду сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17.

Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (пункт 8.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20).

Верховний Суд у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 дійшов висновків про те, що: 1) вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав; 2) якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійсним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави або за клопотанням сторони спору здійснює заміну відповідача на належного або залучає співвідповідача (пункти 57, 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19). Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2024 року у справі № 924/334/22.

Верховний Суд неодноразово викладав висновки щодо необхідності визначення усіх сторін оспорюваного правочину як належних відповідачів при вирішенні спору за позовом заінтересованої особи, яка не є стороною такого правочину, зокрема, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 670/23/18, від 14 квітня 2021 року у справі № 552/3469/18, від 01 липня 2021 року у справі № 542/546/19-ц та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 917/2041/20, від 26 вересня 2023 року у справі № 910/2392/22.

Отже, особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Зокрема, у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №670/23/18, від 10.09.2021 у справі №909/207/20).

Пред`явлення позовної вимоги до неналежного складу відповідачів є самостійною підставою для відмови в позові в цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні майном (квартирою) у будинку шляхом проведення ремонтних робіт з ліквідації руйнування, спричиненого влученням російського снаряда у цей будинок, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Такий спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника (титульного володільця), які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Відповідно до положень статті 391 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Отже, позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з негаторним позовом, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/91/20.

Верховний Суд також зазначає, що підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Подібні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17 та від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 викладено висновок про те, що одна з умов застосування як віндикаційного, так і негаторного позову - відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів.

Наведені правові позиції Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду свідчать про те, що позивачем за негаторним позовом може бути власник, у якого знаходиться майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися таким майном. Водночас умовою застосування негаторного позову є відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими способами.

За наслідками розгляду даного спору апеляційним судом в межах повноважень, наданих йому процесуальним законодавством, з наявних у матеріалах справи документів не встановлено, що відповідачем вчиняються триваючі протиправні перешкоди у реалізації позивачем повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Факт пошкодження його майна (квартири) внаслідок влучання військового снаряду в будинок, що завдало пошкоджень даху та будівлі, не дають правових підстав вважати, що права позивача порушено саме відповідачем та останнім вчиняються дії, що порушують право власності чи законного володіння позивача, що виключає підстави для задоволення даного позову в частині що стосується негаторного позову.

Щодо вимог позивача про скасування вимог відповідача щодо сплати позивачкою зобов`язання щодо сплати внесків на утримання будинку у сумі 5757,66 грн та про відмову відповідачу у праві подальшого надання позивачці вимог щодо сплати коштів на утримання будинку по квартирі 95 по вул. Драгоманова, 6Г, починаючи із 01 січня 2024 року до виконання ним взятого на себе зобов`язання по утриманню будинку згідно норм чинного законодавства та усунення перешкод у користуванні позивачкою майном (квартирою), то вказані вимоги за своїм обґрунтуванням фактично є похідними від вимог про визнання незаконним створення та діяльності ОСББ, а також про усунення перешкод відповідачем у користуванні майном (квартирою) позивачем, а відтак не підлягають задоволенню з підстав не доведення позивачем їх обґрунтованості, про що зазначено вище.

Щодо заявленої позивачем моральної шкоди та упущеної вигоди.

Так, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, та відшкодування моральної (немайнової) шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів (пункти 8, 9 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, за загальним правилом компенсація моральної шкоди також здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Також, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного з елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20.

Звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на позивача обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

Позивачу слід довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18 та від 31.10.2023 у справі № 910/3317/21.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

Проте, на підставі оцінки доказів та доводів позивача, судом встановлено недоведеність таких складових цивільно-правової відповідальності, як: (1) заподіяння шкоди та її розміру, (2) неправомірності дій або бездіяльності відповідача, (3) причинно-наслідкового зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача та заподіянням шкоди.

При цьому, в якості розрахунку суми упущеної вигоди позивачем визначено суму, яка дорівнює вартості придбання квартири у будинку, проте не надано обґрунтувань стосовно того в чому саме полягає упущена вигода з огляду на подальше перебування такої квартири у власності та розпорядженні позивача.

Тобто, позивачем не доведено наявності усього складу цивільного правопорушення як необхідної передумови для настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач обрала неналежний спосіб судового захисту, оскільки заявила одночасно взаємовиключні вимоги, а саме такі як усунення перешкод у користуванні майном по квартирі шляхом проведення ремонтних робіт з ліквідації руйнування, спричиненого влученням російського снаряда у будинок, тобто позов заявлений власником цього майна, та водночас заявлено вимогу про відшкодування упущеної вигоди у розмірі вартості цієї квартири; крім того, частина позовних вимог спрямована на визнання незаконним (нелегітимним) створення та діяльність ОСББ, та водночас до нього заявлені інші вимоги про усунення перешкод у користуванні майном, стягнення моральної шкоди та упущеної вимоги.

Отже, звертаючись з позовом до суду, позивач жодним чином не довів належними та допустимими доказами наявності порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача (в чому вони проявились).

Таким чином, заявлені позовні вимоги не спрямовані як на відновлення порушених або оспорюваних прав позивача, так і не спрямовані на можливе запобігання порушення прав позивача, оскільки жодних як доказів, так і обґрунтувань означеного, матеріали справи не містять, як і не містять обставин щодо неможливості реалізації позивачем своїх прав, як власником квартири.

У постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 910/15262/18 та від 03.03.2020 року у справі № 910/6091/19 зазначено, що відсутність порушення прав та інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено наявності суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, з огляду на положення ст.ст.74-80, 86 ГПК України та норми законодавства, які застосовуються у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про залишення судом першої інстанції клопотання позивача про виключення третьої особи зі складу учасників справи, колегія суддів зазначає, що ГПК України не передбачено розгляду питання та процедури виключення третьої особи із складу учасників справи за заявою учасників справи. Позивачем також ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі не зазначено конкретних норм чинного законодавства України, які регулюють порядок виключення з числа учасників справи в господарському процесі.

Щодо інших доводів апелянта про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права в частині відкладення розгляду справи, зазначення в резолютивній частині рішення висновків щодо розподілу судового збору, колегія суддів відхиляє такі доводи з підстав їх необґрунтованості та зазначає, що наведені апелянтом дії суду не призвели до неправильного вирішення справи, та, з урахуванням встановлених обставин, не є підставою для скасування судового рішення.

Колегія суддів також зазначає, що рішення суду першої інстанції переглядалось судом апеляційної інстанції, який має право щодо перегляду справи, ураховуючи статті 269, 275 ГПК України. Відтак доступ до правосуддя скаржника не було обмежено, сторона була почута в межах її доводів, з урахуванням принципу змагальності.

Наведене свідчить, що доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування в оскаржуваній частині.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2024 у справі №922/5377/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.02.2025.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.А. Пуль