ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.02.2025 Справа№914/348/25

За заявою:Товариства з обмеженою від по від аль ні стю «Дубрава», м. Львів
до:Товариства з обмеженою від по від аль ні стю «Різо Трейд», м. Львів
про:забезпечення позову до його подання
Суддя Крупник Р.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубрава» (надалі Заявник, ТОВ «Дубрава») звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до його подання.

У вказаній заяві ТОВ «Дубрава» просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 316`623,85 грн., що знаходяться на всіх розрахункових (поточних) рахунках ТОВ «Різо Трейд».

В обґрунтування заяви посилається на те, що між сторонами існують договірні відносини на підставі Договору купівлі-продажу №080222/1 від 08.02.2022. На виконання цього договору заявник протягом 2024 року продав ТОВ «Різо Трейд» товару на загальну суму 2`028`062,08 грн., однак останній не здійснив повну та своєчасну оплату. У зв`язку із цим, у нього утворився борг у розмірі 316`623,85 грн., для стягнення якого ТОВ «Дубрава» звертатиметься в судовому порядку.

Як зазначає заявник, у період з 01.01.2025 по дату подання заяви ТОВ «Різо Трейд» призупинило будь-яке погашення заборгованості та не замовляло товар. У той же ж час, кінцевим бенефеціарним власником ТОВ «Різо Трейд» є ОСОБА_1 , яка одночасно є кінцевим бенефеціарним власником ТОВ «Ромус-Поліграф», з яким ТОВ «Дубрава» має укладений договір на поставку продукції, аналогічної тій, що і за Договором №080222/1 від 08.02.2022. Окрім цього, з рішення Львівського окружного апеляційного суду у справі №380/28515/23 заявнику стало відомо, що ТОВ «Різо Трейд» має укладений договір на поставку аналогічних товарів з ТОВ «Компанія «Офісмакс Україна», яке перебуває у договірних відносинах з ТОВ «Дубрава».

На переконання заявника, непроведення оплати за договором при одночасному його придбанні через пов`язаних та третіх осіб свідчить про недобросовісність ТОВ «Різо Трейд», у зв`язку із чим наявна об`єктивна необхідність у вжитті заходів забезпечення позову. У разі невжиття таких заходів, існує ризик перерахування чи зняття коштів із банківських рахунків з метою уникнення виконання грошових зобов`язань, що може істотно ускладнити ефективний захист і поновлення прав заявника.

Дослідивши зміст поданої заяви, а також долучених до неї доказів, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Зважаючи на те, що місцезнаходженням ТОВ «Різо Трейд», до якого заявник має намір пред`явити позов, є місто Львів, то заява про забезпечення позову підсудна Господарському суду Львівської області.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У заяві про забезпечення позову ТОВ «Дубрава» просить накласти арешт на грошові кошти у розмірі 316`623,85 грн., що знаходяться на всіх розрахункових (поточних) рахунках ТОВ «Різо Трейд».

Згідно із твердженнями заявника вказана сума становить розмір заборгованості ТОВ «Різо Трейд» за Договором купівлі-продажу №080222/1 від 08.02.2022. У подальшому, ТОВ «Дубрава» звертатиметься до суду із позовом про стягнення цих грошових коштів.

З огляду на це, суд доходить висновку, що заходи забезпечення, про вжиття яких просить заявник, пов`язані із предметом позову, який ТОВ «Дубрава» має намір подати до суду.

Слід зазначити, що під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст заяви про забезпечення позову, суд констатує, що заявником не доведено, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Насамперед слід зазначити, що заявником доведено факт існування між сторонами господарських відносин із купівлі-продажу товару. Так, до заяви про забезпечення позову долучено Договір купівлі-продажу №080222/1 від 08.02.2022, згідно із яким ТОВ «Дубрава» виступає у статусі продавця, а ТОВ «Різо Трейд» у статусі покупця.

У той же ж час, до суду не подано доказів, які б свідчили як про виконання сторонами умов цього Договору, так і виникнення між ними спору та існування у ТОВ «Різо Трейд» заборгованості у розмірі 316`623,85 грн. за цим договором. Зокрема, заявником не було подано жодних первинних документів, зокрема видаткових накладних, які б засвідчували факт продажу товару ТОВ «Різо Трейд», як і не надано доказів проведення покупцем часткових оплат за договором (враховуючи, що він стверджує про продаж товару на суму 2`028`062,08 грн. та існування у покупця боргу у меншому розмірі).

На підтвердження обґрунтованості доводів заяви про забезпечення позову заявник, окрім №080222/1 від 08.02.2022, долучив лише Реєстр документів «Реалізація товарів і послуг» за 2024 рік, Реєстр банківських документів за 2024 рік, Акти звірки взаємних розрахунків за 3 квартал 2024 року та за період з 16.01.2024 16.01.2025, а також оборотно-сальдову відомість по рахунку 361 за 2024 рік.

Однак, у ході їх дослідження судом встановлено, що такі не можуть братися до уваги з наступних причин:

- Реєстр документів «Реалізація товарів і послуг» за 2024 рік, Реєстр банківських документів за 2024 рік не є належними та допустимими доказами, позаяк на них відсутні підписи відповідальних осіб, не вказано ідентифікаційних даних таких осіб, хоча для цього відведено окремі графи. Окрім цього, згадані реєстри не є первинними документами та виготовлені позивачем в односторонньому порядку;

- Акт звірки взаємних розрахунків за період: 16.01.2024 16.01.2025 підписаний тільки позивачем. Відсутність на ньому підпису представника відповідача або ж його печатки унеможливлює оцінку відображених у акті даних як достовірних та беззаперечних;

- Акт звірки взаємних розрахунків за період 3 квартал 2024 року. Хоча цей документ і підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками останніх, однак він не може братися до уваги, позаяк він не відображає актуальний стан взаєморозрахунків сторін. До того ж, сам по собі акт звірки взаємних розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом; акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема на підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб (правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.01.2025 у справі №903/811/23);

- оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 за 2024 рік не є належним та допустимим доказом заборгованості ТОВ «Різо Трейд», адже виготовлена заявником в односторонньому порядку, а відтак може зазнавати змін в інтересах лише однієї сторони договору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б переконливо вказували на виконання заявником та невиконання ТОВ «Різо Трейд» умов Договору купівлі-продажу №080222/1 від 08.02.2022 та виникнення у останнього у зв`язку із цим заборгованості у розмірі 316`623,85 грн.

Зважаючи на це, суд позбавлений можливості встановити реальні підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти. Відтак, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд також виходить із того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заявник не навів жодних обґрунтованих доводів з приводу того, що у ТОВ «Різо Трейд» можуть зникнути, зменшитись грошові кошти до та після подання позову про стягнення із нього 316`623,85 грн. Зокрема, ним не надано доказів існування відкритих виконавчих проваджень відносно ТОВ «Різо Трейд» або інших обставин, які б вказували на існування ризику неможливості сплати заборгованості покупцем.

Заявник також стверджує, що непроведення покупцем оплати за договором при одночасному його придбанні через пов`язаних осіб (ТОВ «Ромус-Поліграф») та третіх осіб (ТОВ «Компанія «Офісмакс Україна»), з якими у заявника існують договірні відносини, свідчить про недобросовісність ТОВ «Різо Трейд».

Відповідні твердження не беруться до уваги судом, позаяк такі ґрунтуються на власних припущених заявника та не підтверджені у встановленому процесуальним законом порядку.

Будь-яких інших обставин, на підставі яких суд міг би дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, ТОВ «Дубрава» наведено не було.

Частинами 1, 6 статті 140 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на все викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ТОВ «Дубрава» про забезпечення позову до його подання слід відмовити.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою від по від аль ні стю «Дубрава» про забезпечення позову до його подання у справі №914/348/25 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 254-259 ГПК України.

Веб-адреса сторінка суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Крупник Р.В.