ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.02.2025 Справа № 904/5487/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К", смт Слобожанське Дніпровський район Дніпропетровська область

про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро", село Зоряне Синельниківський район Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К", смт Слобожанське Дніпровський район Дніпропетровська область

про визнання договору поставки недійсним (неукладеним)

Суддя Кеся Н.Б.

Секретар судового засідання Мороз В.В.

Представники сторін в судове засідання не з`явились

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" (далі-Позивач) 16.12.2024 року через "Електронний суд" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К" (далі-Відповідач), в якому просить суд визнати Договір поставки №01/02-2 від 01.02.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К", недійсним з дати його укладення - з 01.02.2022 року.

В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що у Договорі поставки не зазначено конкретну номенклатуру, кількість Товару, що постачається. Тобто, предмет Договору чітко не визначено в тексті Договору поставки. Тому предмет Договору підлягає визначенню та уточненню в додаткових угодах до Договору та/або Специфікаціях. Додаткові угоди та/або специфікації до Договору поставки не складалися. Таким чином, предмет договору поставки чітко не визначений ані в Договорі поставки, ані в будь-яких інших документах.

За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №3415 від 13.12.2024.

28.01.2025 ухвалою суд позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К" залишив без розгляду.

03.02.2025 через систему "Електронний суд" представник Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К" звернувся із заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

04.02.2025 ухвалою суд призначив судове засідання для розподілення судових витрат на правничу допомогу на 13.02.2025 о 11:30 год.

Представники сторін в судове засідання 13.02.2025 не з`явились, про дату та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (арк.с. 95-96).

11.02.2025 Заявник через систему "Електронний суд" подав клопотання (арк.с. 97), в якому просить суд розгляд даної заяви розглянути без участі Відповідача та його представника.

Тож, розглянувши заяву щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2021 у справі №550/936/18 зазначила, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується зазвичай при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду. Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

У разі, якщо закінчено судове провадження (тобто, закрито провадження у справі/залишено позов без розгляду/вирішено спір по суті), і судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд у порядку статті 244 ГПК України має право за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення до основного рішення у справі (ухвали про закриття провадження у справі; ухвали про залишення позову без розгляду; рішення/постанови за результатом розгляду справи по суті), яким закінчено провадження у справі.

Cудові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 49 постанови від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Стаття 123 ГПК України визначає види судових витрат, до яких належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 123 ГПК України).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Cтаття 129 ГПК України регламентує загальні правила розподілу судових витрат.

Положення статей 126, 129 ГПК України є універсальними у правовідносинах при розподілі витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката, за результатами розгляду справи, що підтверджується сталою практикою Верховного Суду.

Разом з тим, у статті 130 ГПК України "Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду" закріплений розподіл судових витрат, зокрема у разі закриття провадження у справі.

Згідно з частиною п`ятою статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, при застосуванні частини п`ятої статті 130 ГПК України судом має бути встановлена наявність/відсутність саме необґрунтованих дій позивача. Такі критерії встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку доведення стороною та встановлення судом необґрунтованості дій позивача.

Відтак відповідно до приписів частини п`ятої статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема:- чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; - чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; - чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; - чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Близька за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20.

Суд враховує, що ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак відповідно до висновків Верховного Суду (викладених у постановах від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі № 910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі № 922/2017/17) очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, частина п`ята статті 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що Позивач пред`явив позов, але жодного разу до суду не з`явився, про причини неявки не повідомляв, про слухання справи без нього не клопотав. Таким чином Позивач ініціював судовий процес, змусивши Відповідача понести витрати на правничу допомогу для захисту своїх інтересів в суді, але від підтримання свого позову в суді Позивач ухилився.

Таким чином, оскільки причиною залишення позову без розгляду стала процесуальна бездіяльність Позивача, причини якої останнім не обгрунтовані, витрати Відповідача на адвоката підлягають відшкодуванню за рахунок Позивача.

Витрати Відповідача підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (арк.с. 98), Договором про надання правової допомоги від 05.11.2024 року між Адвокатським об`єднанням "АДЕЛЕКС" (далі-Адвокатське об`єднання та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К" (арк.с. 89-92), актом приймання-передачі наданих послуг №2 до Договору про надання правової допомоги б/н від 05.11.2024 року (арк.с. 88).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що витрати Відповідача на адвоката підтверджені документально, пов`язані із веденням цієї справи, а їх неспівмірність не спростована Позивачем, суд вбачає підстави для покладення цих витрат на Позивача у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" (52910, Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Зоряне, вул.Центральна, будинок 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул.Кримська, буд. 22, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 (десять тисяч грн 00 коп.) грн, про що видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання - 14.02.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк у порядку, встановленому статтями 254-259 ГПК України.

Суддя Н.Б. Кеся