ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"17" лютого 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5663/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КІМ» (67772, Одеська обл., місто Білгород-Дністровський, селище міського типу Затока, вул. Лазурна, буд. 9)

про стягнення 22 903, 94 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі АТ «Укрзалізниця», позивач) звернулося з позовом, сформованим в системі «Електронний суд» 26.12.2024 (вх. № 5807/24 від 26.12.2024) з урахуванням заяви про усунення недоліків, сформованої в системі «Електронний суд» 08.01.2025 (вх. № 547/25 від 08.01.2025), про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КІМ» (далі ТОВ «КІМ», відповідач) на користь АТ «Українська залізниця» 22 903, 94 грн, з яких 21 199, 91 грн - основна заборгованість за договором, 1038, 29 грн пеня, 118, 93 грн - три проценти річних, 546, 81 грн - інфляційні втрати; покладення судових витрат на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Позивачем надано заяву, сформовану в системі «Електронний суд» 08.02.2025 (вх. № 4438/25 від 10.02.2025), про сплату заборгованості, в якій повідомлено, що засновник ТОВ «КІМ» сплатив на користь АТ «Українська залізниця» заборгованість у розмірі 22 903, 94 грн. згідно договору від 26.11.2020 № ОД/НКМ-20-418д-НЮ, що підтверджує платіжна інструкція від 07.02.2025 № 1.91749629.1 код документа 8369-0565-6806-8713.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про закриття провадження у справі виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №13/51-04, постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі №916/3006/23).

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову необхідно відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої позиції (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).

З урахуванням наведеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Отже, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору існував на момент виникнення останнього, але припинив існування в процесі розгляду справи на час (до) ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 також виснувала, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо). Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2025 у справі № 916/1507/21.

Судом встановлено, що позивач звернувся з позовом про стягнення 21 199, 91 грн основного боргу за договором від 26.11.2020 про компенсацію сплати земельного податку сторонніми особами за користування землею акціонерного товариства «Українська залізниця» на ділянках, що не мають кадастрових номерів, а також просив стягнути з відповідача пеню в сумі 1038, 29 грн, три проценти річних 118, 93 грн, інфляційні втрати 546, 81 грн., що загалом становить 22 903, 94 грн.

До заяви про сплату заборгованості позивачем додано платіжну інструкцію № 1.91749629.1 від 07.02.2025, згідно якої було здійснено сплату в сумі 22 903, 94 грн.; призначення платежу «компенсація земельного податку згідно договору № ОД/НКМ-20- 418дНЮ від 26.11.2020 за 2023 та 2024 роки.

Таким чином, відповідачем після звернення з позовом повністю сплачено позивачеві суму заборгованості у розмірі 22 903, 94 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією від № 1.91749629.1 від 07.02.2025.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність (станом на час винесення цієї ухвали) спірного матеріального правовідношення між сторонами та, як наслідок, про наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 916/5663/24 з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України через відсутність предмету спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ч. 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у т.ч. в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, повернення судового збору з бюджету по справі № 916/5663/24 буде розглянуто судом у разі надходження відповідного клопотання позивача.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі № 916/5663/24 за позовною заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КІМ» про стягнення 22 903, 94 грн.

Ухвала набирає законної сили 17 лютого 2025 року з моменту її підписання у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя О.О. Мусієнко