РІШЕННЯ

м. Київ

17.02.2025Справа № 910/15106/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу №910/15106/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» про стягнення грошових коштів

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач просить суд стягнути заборгованість за договором на приймання додаткової кількості дощових і снігових вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м. Києва.

1.2. Відповідач проти задоволення позову заперечує.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Заявою №3178 від 01.03.2016 Державне підприємство «Державне управління комплексного забезпечення» виявило намір на укладення з Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», перейменованим у Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», угоди на приймання додаткового об`єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію за адресою: м. Київ, вул. Малинська, 4-А.

2.2. Розрахунок визначення обсягів додаткового об`єму стічних вод здійснюється за формулою Wg = 0,2(10hgYF), що відображена у заяві №3178 від 01.03.2016 про укладення угоди на приймання додаткового об`єму стічних вод у частині зазначення характеристики зливної каналізації абонента, яка у даному випадку - роздільна. Відповідна формула застосовується на підставі п. 14 Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 01.12.2017 № 316.

2.3. 14.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», перейменованим у Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як постачальником, та Державним підприємством «Державне управління комплексного забезпечення», як абонентом, укладено Договір від № 148Р на приймання додаткової кількості дощових і снігових вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м. Києва через зливо приймачі та люки каналізаційних колодязів (далі Договір) за умовами п. 1.1 якого постачальник надає абоненту послуги з приймання додаткового об`єму стічних вод від об`єкта абонента за адресою: м. Київ, вул. Малинська, 4А, які потрапляють до комунальної каналізаційної мережі міста через зливо приймачі та люки каналізаційних колодязів в періоди дощів та сніготанення, в порядку, передбаченому Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190; згідно із змінами до цих Правил користування, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та житловокомунального господарства України від 27.03.2012 № 131; Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації м. Києва від 12 жовтня 2011 року № 1879; Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19 лютого 2002 року № 37, які втратили чинність у зв`язку з запровадженням Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 № 316, та даними гідрометеослужби і паспорту водного господарства абонента.

2.4. Згідно з п. 2.1 Договору вартість послуг розраховується постачальником щомісячно (в інших випадках на квартал або рік) в залежності від об`ємів відведених стічних вод та на підставі тарифів на послуги з водовідведення, встановлених уповноваженими органами згідно з чинним законодавством України, і величини рівня атмосферних опадів за даними Гідрометцентру України. В разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

2.5. Згідно з п. 2.2 Договору оплата послуг здійснюється абонентом на підставі розрахункового документа, який постачальник направляє абоненту в електронному вигляді (дебетові повідомлення) або у паперовому вигляді (вимоги, доручення, рахунки тощо) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника щомісячно (в інших випадках один раз на квартал або рік), у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документа абоненту або до банківської установи абонента. В разі неотримання від постачальника поточного розрахункового документа, абонент самостійно отримує його у постачальника та здійснює оплату вартості наданих послуг не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітним періодом.

2.6. Відповідно до п. 3.2. Договору у разі порушення строків оплати послуг, абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Оплата абонентом пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному розмірі.

2.7. Згідно з п. 4.4. Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє протягом одного року. Договір вважається пролонгованим на наступний рік, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення.

2.8. Матеріали справи не містять доказів припинення Договору в порядку, визначеному п. 4.4. Договору, а тому, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

2.9. На виконання умов Договору, за період з 01.01.2022 по 31.07.2024 позивач надав відповідачу послуги приймання додаткової кількості дощових і снігових вод, на загальну суму у розмірі 37 127, 64 грн, що підтверджується реєстром дебетових повідомлень що надсилались відповідачу за реквізитами р/р UA2000602 та долученим до матеріалів позовної заяви розрахунком, а саме: повідомлення №170100044 від 17.01.2022 на суму 1 064, 82 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 22.01.2022 включно); № від 11.02.2022 на суму 1 669, 99 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 16.02.2022 включно); № від 10.03.2022 на суму 324, 92 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 15.03.2022 включно); від 12.04.2022 на суму 178, 61 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 17.04.2022 включно); № від 10.05.2022 на суму 792, 48 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 15.05.2022 включно); №086000068 від 08.06.2022 на суму 634, 78 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 13.06.2022 включно); № від 11.07.2022 на суму 788, 64 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 16.07.2022 включно); № від 09.08.2022 на суму 750, 67 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 14.08.2022 включно); № від 07.09.2022 на суму 1 147, 84 грн (оплата мала бути здійснена строк до 12.09.2022 включно); № від 07.10.2022 на суму 1 199, 17 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 12.10.2022); №5 від 09.11.2022 на суму 839, 98 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 14.11.2022); № від 09.12.2022 на суму 1 875, 62 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 14.12.2022 включно); № від 11.01.2023 на суму 1 869, 07 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 16.01.2023 включно); № від 09.02.2023 на суму 619, 85 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 14.02.2023 включно); № на суму 957, 01 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 13.03.2023 включно); № на суму 794, 33 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 11.04.2023 включно); № від 09.05.2023 на суму 1 917, 42 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 14.05.2023 включно); № від 07.06.2023 на суму 19, 06 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 12.06.2023 включно); № від 12.07.2023 на суму 1 655, 21 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 17.07.2023 включно); № від 08.08.2023 на суму 2 586, 34 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 13.08.2023 включно); № від 08.09.2023 на суму 361, 04 грн (оплата мала бути здійснена у строк 13.09.2023 включно); № від 10.10.2023 на суму 150, 17 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 15.10.2023 включно); №5 від 08.11.2023 на суму 1 248, 52 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 13.11.2023 включно); № від 08.12.2023 на суму 1 868, 08 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 13.12.2023 включно); №3 від 09.01.2024 на суму 2 090, 63 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 14.01.2024 включно); №7 від 08.02.2024 на суму 1 538, 32 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 14.02.2024 включно); № від 07.03.2024 на суму 1 538, 32 грн (оплата мала бути здійснена у строк до 13.03.2024 включно); 1 045, 18 грн за послуги отримані у квітні 2024 року (враховуючи відсутність дебетового повідомлення та обов`язок споживача самостійного отримання рахунку не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітним періодом, оплата мала бути здійснена у строк до 05.05.2024 включно); 1 486, 13 грн за послуги отримані у травні 2024 року (враховуючи відсутність дебетового повідомлення та обов`язок споживача самостійного отримання рахунку не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітним періодом, оплата мала бути здійснена у строк до 05.06.2024 включно); 290, 80 грн за послуги отримані у червні 2024 року (враховуючи відсутність дебетового повідомлення та обов`язок споживача самостійного отримання рахунку не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітним періодом, оплата мала бути здійснена у строк до 05.07.2024 включно).

2.10. За твердженням позивача, відповідачем сплачено 10 000, 00 грн за отримані послуги та наявна переплата станом на 01.01.2022 у розмірі 4, 23 грн. Отже, борг відповідача за період з 01.01.2022 по 31.07.2024 становить 27 123,41 грн з розрахунку 37 127,64 грн - 10 000, 00 грн - 4, 23 грн.

2.11. Спір у справі виник внаслідок несплати відповідачем в повному обсязі послуг з приймання додаткової кількості дощових і снігових вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м. Києва.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову в даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 27 123, 41 грн основного боргу, 2 322, 21 грн пені, 860, 64 грн 3% річних та 2 769, 00 грн інфляційних втрат.

3.2. Юридичними підставами позову є стаття 230 Господарського кодексу України, стаття 526, 527, 625 Цивільного кодексу України.

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині оплати отриманих послуг з приймання додаткової кількості дощових і снігових вод.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши, що (1) спірним є питання щодо формування тарифів, оскільки зазначеним Порядком затверджено саме правило формування тарифів, а не правило їх застосування / використання при здійсненні розрахунків в частині застосування взаєморозрахунків сторін встановлених чинних тарифів, Порядком формування яких затверджено саме правило формування тарифів, а не правило їх застосування / використання при здійсненні відповідних розрахунків позивачем (2) при найменших опадах стоїть вода без всякого руху та стоку як це має бути за словами позивача до комунальної каналізаційної мережі міста через зливо приймачі та люки каналізаційних колодязів в періоди дощів та сніготанення. Каналізаційна мережа та зливо приймачі а також люки каналізаційних колодязів майже не прочищаються та постійно забиті, через що вода стоїть та дуже повільно стікає до каналізаційної мережі.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи порушені відповідачем умови укладеного Договору? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту права обраних позивачем?

- Чи правильно виконані розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ УМОВ ДОГОВОРУ.

7.1. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

7.2. Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

7.3. З положень ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

7.4. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

7.5. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

7.6. Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

7.7. Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

7.8. Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2016 між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як абонентом, укладено договір на приймання додаткової кількості дощових і снігових вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м. Києва через зливо приймачі та люки каналізаційних колодязів.

7.9. За приписами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

7.10. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

7.11. У пункті 2.2 Договору сторони визначили, що оплата послуг здійснюється абонентом на підставі розрахункового документа, який постачальник направляє абоненту в електронному вигляді (дебетові повідомлення) або у паперовому вигляді (вимоги, доручення, рахунки тощо) шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника щомісячно (в інших випадках один раз на квартал або рік), у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документа абоненту або до банківської установи абонента. В разі неотримання від постачальника поточного розрахункового документа, абонент самостійно отримує його у постачальника та здійснює оплату вартості наданих послуг не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітним періодом.

7.12. Згідно зі статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

7.13. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодекс України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

7.14. Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

7.15. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

7.16. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору за період з 01.01.2022 по 31.07.2024 позивачем відповідачу надано послуги на приймання додаткової кількості дощових і снігових вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м. Києва через зливо приймачі та люки каналізаційних колодязів на суму 27 123,41 грн (з урахуванням часткової оплати 10 000, 00 грн та переплати станом на 01.01.2022 у розмірі 4, 23 грн), що підтверджується виставленими позивачем для оплати реєстрами дебітових повідомлень та розрахунком, і що не спростовано відповідачем.

7.17. Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати послуг у строк та в розмірі визначеному умовами Договору, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 27 123,41 грн.

7.18. Суд відзначає що своїми конклюдентними діями шляхом часткової оплати 04.05.2023 послуг на суму 10 000, 00 грн відповідач визнав факт надання йому таких послуг за спірний період. Відповідачем 04.05.2023 було проведено часткову оплату на суму 10 000,00 грн з призначення платежу «Оплата за водовідведення зг. рах № від 06.04.23» (додаток № 5 до позовної заяви), у розмірі, що перевищує здійснене виставлення за відповідний розрахунковий період, що безумовно свідчить про визнання ним факту споживання таких послуг та факту отримання дебетових повідомлень (розрахункових документів).

7.19. Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

7.20. Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

7.21. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

7.22. У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

7.23. Враховуючи вищезазначені обставини справи та положення законодавства, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 27 123,41 грн основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Будь-яких доказів на спростування позовних вимог відповідачем не подано.

7.24. Так, відповідач вважає спірним питання щодо формування тарифів, стверджуючи, що Порядком затверджено саме правило формування тарифів, а не правило їх застосування/ використання. При цьому, відповідачем залишено поза увагою, що саме заявою про укладення угоди на приймання додаткового об`єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію за адресою: вул. Малинська, 4-А, в якій відповідач просив проводити нарахування стічних вод згідно даних таблиці, наявні формули для розрахунку вартості стічних вод, що потравляють до мережі водовідведення.

7.25. 01.12.2017 було прийнято Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 01.12.2017 № 316 (далі - Порядок).

7.26. Відповідно до п. 2 розд. І Порядку цей Порядок поширюється на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність з централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод) (далі - виконавці), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які використовують воду (у тому числі питну) для виробництва товарів та надання послуг та скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у очисні споруди системи централізованого водовідведення виконавця (далі - споживачі).

7.27. Пунктом 14 розд. ІІ Порядку передбачено, що середньомісячний об`єм стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів (дощу і танення снігу та льоду) і сніготанення та неорганізовано потрапляє до систем централізованого водовідведення виконавця комунальної послуги, визначається з урахуванням площі стоку атмосферних опадів і сніготанення з території, що займає споживач, або її частини, з якої фактично має місце неорганізоване потрапляння таких стічних вод.

7.28. Додаткова кількість стічних вод, що надходить до систем централізованого водовідведення виробника у період дощів та сніготаненням через люки колодязів централізованого водовідведення та приймачі зливової системи централізованого водовідведення на території споживача розраховується за формулами: при загальносплавній системі водовідведення - Wg = 10hgYF 10 - перевідний коефіцієнт до єдиної системи вимірювання F та hg; Hg - кількість опадів за звітний місяць, мм, визначається за метеорологічними даними; Y - загальний коефіцієнт стоку, що враховує кількість стічних вод (шар або об`єм), який може надходити до систем централізованого водовідведення за певний період часу (місяць), від усіх атмосферних опадів, що випали за цей період; F - загальна площа території споживача, га. при роздільній системі водовідведення - Wg = 0,2(10hgYF).

7.29. При цьому вартість наданих послуг визначається на підставі тарифів на послуги з водовідведення, що встановлюються уповноваженим органом згідно з чинним законодавством України (п. 2.1 Договору).

7.30. Таким чином, розрахунок об`ємів та вартості наданих відповідачу послуг з відведення додаткового об`єму стічних вод в періоди дощів та сніготанення здійснено в встановленому чинним законодавством та умовами договору порядку.

7.31. Доводи відповідача що при найменших опадах стоїть вода без всякого руху суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки не підтверджені жодними доказами.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ПЕНІ, 3% РІЧНИХ ТА ІНФЛЯЦІЙНИХ ВТРАТ.

8.1. У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання з оплати послуг позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 2 322, 21 грн пені, розрахованої щодо кожного розрахункового періоду окремо.

8.2. Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

8.3. Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

8.4. Відповідно до п. 3.2. Договору у разі порушення строків оплати послуг, абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Оплата абонентом пені не звільняє останнього від оплати несплаченого рахунку в повному розмірі.

8.5. З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

8.6. Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача пені.

8.7. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

8.8. Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

8.9. Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у інформаційно-пошуковій системі «Ліга:Закон» в межах визначеного позивачем періоду її нарахування та з урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, суд дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення пені підлягає частковому задоволенню про стягнення 1 787,46 грн. У задоволенні решти вимог про стягнення пені суд відмовляє, оскільки пеня нарахована поза межами шестимісячного періоду.

8.10 Окрім того, відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.11. Як встановлено матеріалами справи, відповідачем порушено зобов`язання з оплати вартості поставленого позивачем товару в частині дотримання строку проведення кінцевого розрахунку.

8.12. Зазначене в силу наведених вище норм законодавства, є підставами для застосування до відповідача нарахувань згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

8.13. У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання з оплати товару позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 860,64 грн 3% річних та 2 769,00 грн інфляційних втрат, розрахованих щодо кожного розрахункового періоду окремо.

8.14. Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

8.15. У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%. Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

8.16. Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

8.17. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

8.18. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

8.19. Показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих).

8.20. Перевіривши розрахунок позивача щодо 3% річних та інфляційних нарахувань, суд зазначає про правильність такого розрахунку, а тому підлягає до стягнення з відповідача 860, 64 грн 3% річних та 2 769, 00 грн інфляційних втрат.

8.21. При цьому, суд зазначає, що саме на позивачеві лежить процесуальний тягар доведення суду підстав, розміру, строку обчислення боргу шляхом надання суду деталізованого розрахунку усіх заявлених позивачем сум.

8.22. Водночас, відповідач вправі надати відповідні заперечення щодо позовних вимог та здійснити контррозрахунок таких сум.

8.23. Як розрахунок позивача, так і контррозрахунок відповідача повинні бути аргументованими, щоб суд, аналізуючи відповідні докази та аргументи учасників справи, виконував функцію здійснення правосуддя, а не змушений би був, в іншому випадку, виконувати обчислення, тобто здійснювати дії, покладені законом на учасників справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №910/1265/17.

8.24. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання контррозрахунку заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості. Наведений позивачем розрахунок, правильність якого перевірена судом, не спростований відповідачем будь-якими доказами. Встановлені матеріалами справи обставини прострочення виконання зобов`язання із своєчасного розрахунку за отримані послуги є підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій та нарахувань згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України у наведеному вище розмірі.

9. СУДОВІ ВИТРАТИ.

9.1. Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

9.2. Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 383, 23 грн покладаються на відповідача, а решта (39, 17 грн) залишається за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Державне управління комплексного забезпечення» (03164, місто Київ, вул. Малинська, будинок 4-А, корпус Лабораторний 01-4, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, місто Київ, вул. Лейпцизька, будинок 1-А, ) 27 123, 41 основного боргу, 1 787, 46 грн пені, 860, 64 грн 3% річних, 2 769, 00 інфляційних втрат та 2 383, 23 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.02.2025.

Суддя Ігор Курдельчук