ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/3388/24

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Епітранс» м. Біла Церква Київської області,

про стягнення 138 486,80 грн.,

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна», м. Київ (далі по тексту АТ «СК «Країна») через систему «Електронний суд» 16.12.2024 звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Епітранс», м. Біла Церква Київської області (далі по тексту ТОВ «Епітранс»), в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 138 486,80 грн. в порядку регресу.

Позов обґрунтований тим, що 09.01.2024 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу VDL AMBASSADOR 200, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який є водієм ТОВ «Епітранс», та транспортних засобів RENAULT, д.н.з НОМЕР_2 та HYUNDAI д.н.з НОМЕР_3 .

Постановами Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.04.2024 у справі №951/1016/24 та Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2024 у справі №750/578/24, водія ТОВ «Епітранс» ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП та встановлено факт самовільного залишення водієм місця ДТП.

Позивач вважає, що ТОВ «Епітранс» як власник та страхувальник автобуса VDL AMBASSADOR 200, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі положень ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язане відшкодувати АТ «СК «Країна» виплачене страхове відшкодування потерпілим у ДТП особам, у зв`язку з чим звертається з даними вимогами до суду.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 3 028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Київської області 20.12.2024 відкрито провадження у справі №911/3388/24 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача ТОВ «Епітранс» невідкладно здійснити реєстрацію електронного кабінету юридичної особи ТОВ «Епітранс» () в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, про що письмово повідомити суд.

Вказану копію ухвали від 20.12.2024 про відкриття провадження у справі, відповідно до вимог процесуального закону, було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням №045 на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №045, відповідач копію ухвали від 20.12.2024 отримав 20.01.2025.

Гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву сплив 04.02.2025.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 19.02.2025 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши позов АТ «СК «Країна» до ТОВ «Епітранс» про стягнення 138 486,80 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд

УСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», яка кореспондується із положеннями статті 352 ГК України страхування це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Частиною першою статті 979 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Відповідно до Положення «Про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2021 №673 (в редакції, чинній на момент укладення спірного полісу)

внутрішній договір страхування - договір (електронний договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діє виключно на території України;

страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору і затверджується Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ).

01.10.2023 між АТ «СК «Країна» (страховик) та ТОВ «Епітранс» (страхувальник) був укладений поліс №АР/6256620 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Поліс).

Відповідно до умов Полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль VDL AMBASSADOR 200, 2008 року випуску, vin-номер НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Строк дії полісу визначено з 04.10.2023 до 03.04.2024.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є внутрішнім договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №909/948/18.

Відповідно до постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.04.2024 у справі №751/1016/24, яка залишена без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.05.2024:

09.01.2024 о 18:30 в м. Чернігові по просп. Перемоги, 84, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VDL Ambassador 200, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись з просп. Миру в бік вул. Реміснича, виконуючи маневр перестроювання, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, після чого транспортний засіб Renault Megane продовжив рух та скоїв наїзд на стоячий транспортний засіб Hyundai IX35, д.н.з. НОМЕР_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків, осіб постраждалих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2024 у справі №750/578/24, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 15.04.2024, встановлено, що 09.01.2024 о 18:30 в м. Чернігові пр. Перемоги, 84, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VDL Ambassador 200, д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, а саме скоєння зіткнення з транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , залишив місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.10 «а», «в» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Суд постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вищезазначеними постановами також встановлено, що ОСОБА_1 працює водієм у ТОВ «Епітранс».

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Офіційне тлумачення зазначеної норми Основного Закону надав Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999, № 1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)".

У зазначеному Рішенні вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Станом на дату події 09.01.2024 діяв Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (у відповідній редакції, що діяла з 01.01.2024).

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 39 ч.1 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства.

Частиною 1 статті 980 ЦК України встановлено, що предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку на підставі чинного полісу №АР/6256620 у позивача як страховика виник обов`язок замість страхувальника ТОВ «Епітранс» відшкодувати завдану потерпілим особам шкоду.

І. Суд встановив, що страхувальник ТОВ «Епітранс» направив АТ «СК «Країна» повідомлення про ДТП за вх.№453/24 від 11.01.2024, в якому повідомив, що за участю забезпеченого транспортного засобу VDL Ambassador 200, д.н.з. НОМЕР_1 , відбулось ДТП 09.01.2024, яке було предметом розгляду у справах №750/578/24 та №751/1016/24.

Із вказаного повідомлення вбачається, що страхувальник підтверджує, що під час вчинення ДТП водієм забезпеченого транспортного засобу був ОСОБА_1

ІІ. 12.01.2024 за вх.№538/24 від потерпілої особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) АТ «СК «Країна» отримала повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 09.01.2024 за участю забезпеченого в АТ «СК «Країна» транспортного засобу VDL Ambassador 200, д.н.з. НОМЕР_1 .

29.05.2024 ОСОБА_2 направив до АТ «СК «Країна» заяву на виплату страхового відшкодування, яка отримана страховиком за вх. №6511/24. До вказаної заяви додано

копію посвідчення водія ОСОБА_2 ;

свідоцтво НОМЕР_6 про реєстрацію транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно з яким, ОСОБА_2 є власником даного транспортного засобу;

акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 15.01.2024,

фото пошкоджень.

Заявою за вх.№6510/24 від 29.05.2024 ОСОБА_2 погодив розмір страхового відшкодування з боку АТ «СК «Країна» у розмірі 111 903,96 грн.

За фактом пошкодження транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП від 09.01.2024, за участю забезпеченого в АТ «СК «Країна» за полісом №33-01/АР/6256620 від 01.10.2023 транспортного засобу VDL Ambassador 200, д.н.з. НОМЕР_1 , АТ «СК «Країна» склала страховий Акт №33-01/73190/3.2.29 від 19.08.2024.

Сума страхового відшкодування у розмірі 108 703,96 грн. (з урахуванням франшизи за полісом у розмірі 3 200 грн.) була сплачена ОСОБА_2 19.08.2024 за платіжною інструкцією №22267.

ІІІ. 12.01.2024 за вх.№535/24 від потерпілої особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_7 ) АТ «СК «Країна» отримала повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 09.01.2024 за участю забезпеченого в АТ «СК «Країна» транспортного засобу VDL Ambassador 200, д.н.з. НОМЕР_1 .

29.05.2024 ОСОБА_3 направив до АТ «СК «Країна» заяву на виплату страхового відшкодування, яка отримана страховиком за вх. №6517/24. До вказаної заяви додано

копію посвідчення водія ОСОБА_3 ;

свідоцтво НОМЕР_8 про реєстрацію транспортного засобу Hyundai IX35, д.н.з. НОМЕР_9 , згідно з яким, ОСОБА_3 є власником даного транспортного засобу;

акти огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 15.01.2024 та від 18.01.2024

фото пошкоджень,

ремонтна калькуляція №73162 від 01.02.2024 на суму 32 982,84 грн. з урахуванням зношення запчастин.

Заявою за вх.№6516/24 від 29.05.2024 ОСОБА_3 погодив розмір страхового відшкодування з боку АТ «СК «Країна» у розмірі 32 982,84 грн.

За фактом пошкодження транспортного засобу Hyundai IX35, д.н.з. НОМЕР_9 , внаслідок ДТП від 09.01.2024, за участю забезпеченого в АТ «СК «Країна» за полісом №33-01/АР/6256620 від 01.10.2023 транспортного засобу VDL Ambassador 200, д.н.з. НОМЕР_1 , АТ «СК «Країна» склала страховий Акт №33-01/73162/3.2.29 від 19.08.2024.

Сума страхового відшкодування у розмірі 29 782,84 грн. (з урахуванням франшизи за полісом у розмірі 3 200 грн.) була сплачена ОСОБА_3 20.08.2024 за платіжною інструкцією №2795.

Тобто, у ДТП 09.01.2024, вчиненому водієм забезпеченого полісом АТ «СК «Країна» транспортним засобом, завдано шкоди іншим транспортним засобам (Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 та Hyundai IX35, д.н.з. НОМЕР_9 , власником якого є ОСОБА_3 ) на загальну суму 143 886,80 грн. З урахуванням франшизи потерпілі особи отримали від АТ «СК «Країна» страхові відшкодування на загальну суму 138 486,80 грн. (108703,96 грн. плюс 29782,84 грн.).

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки, коли страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника. Зокрема таке право передбачено підпунктом в) пункту 38.1.1. частини 38.1 вказаної статті, відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З огляду на викладене, позивач підставно звернувся з регресним позовом до страхувальника за полісом та працедавця винного водія ТОВ «Епітранс».

Враховуючи, що

вину водія ОСОБА_1 у вчинені ДТП 09.01.2024 за участі забезпеченого транспортного засобу VDL Ambassador 200, д.н.з. НОМЕР_1 та завдання шкоди транспортним засобам Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , Hyundai IX35, д.н.з. НОМЕР_9 встановлено у постанові Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.04.2024 у справі №751/1016/24, яка залишена без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.05.2024,

факт залишення водієм ОСОБА_1 місця ДТП встановлений у постанові Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2024 у справі №750/578/24, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 15.04.2024;

АТ «СК «Країна» відшкодувала власникам пошкоджених транспортних засобів збитки у загальному розмірі 138 486,80 грн.,

страхувальником та власником забезпеченого транспортного засобу є ТОВ «Епітранс»,

водій ОСОБА_1 під час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Епітранс» та виконував свої трудові обов`язки,

суд дійшов висновку про те, що вимога АТ «СК «Країна» до відповідача ТОВ «Епітранс» про стягнення 138 486,80 грн. є обґрунтованою, доведеною належними письмовими доказами та належить до задоволення повністю.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов АТ «СК «Країна» повністю та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «Епітранс» 138 486,80 грн. основного боргу.

Враховуючи, що позовна заява була подана через систему «Електронний суд», судовий збір мав бути розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 згідно з ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та сплачений у сумі 2 442,40 грн.

У зв`язку із задоволенням позову, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу сплаченого судового збору у мінімальному встановленому законом розмірі 2 422,40 грн. повністю.

Суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права вирішити питання повернення надмірного сплаченого судового збору у спосіб звернення до суду з відповідним клопотанням відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епітранс» (09108, Київська область, м. Біла Церква, пр. Незалежності, буд. 135А, ідентифікаційний код 42007773)

на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А, ідентифікаційний код 20842474),

138 486,80 грн. (сто тридцять вісім тисяч чотириста вісімдесят шість гривень вісімдесят копійок) основного боргу,

2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх