ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

"19" лютого 2025 р.м.ОдесаСправа № 916/6/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Демченко Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Дурович А.А.

дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви (вх. ГСОО №6/25 від 01.01.2025) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

За участю представників сторін:

від заявника: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

УСТАНОВИВ:

01.01.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 06.01.2025 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишив без руху та надав час усунути недоліки заяви.

13.01.2025 ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків з відповідними додатками.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 20.01.2025 прийняв та призначив до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у підготовчому засіданні на 07.02.2025; визнав обов`язковою явку ОСОБА_1 у судове засідання; викликав її у судове засідання для надання пояснень щодо обставин неплатоспроможності.

Відповідно до довідки Господарського суду Одеської області про доставку електронного документа за від 21.01.2025 вих.№916/6/25/2782/25 ця ухвала суду була вручена ОСОБА_1 20.01.2025 о 22:16 год за допомогою системи ЄСІТС Електронний суд.

У судове засідання призначене на 07.02.2025 боржник не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Представник боржника в судовому засіданні просив суд відкласти розгляд заяви, у зв`язку із неможливістю бути присутньою у цьому судовому засіданні ОСОБА_1 .

Господарський суд Одеської області ухвалою від 07.02.2025 відклав підготовче засідання суду по розгляду заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на 19 лютого 2025 о 10:00.

Повторно визнав обов`язковою явку заявника ОСОБА_1 у судове засідання та викликав її у судове засідання для надання пояснень щодо обставин неплатоспроможності.

Вказана ухвала суду була вручена 11.02.2025 о 03:20 год заявнику за допомогою системи ЄСІТС Електронний суд, про що свідчать довідка Господарського суду Одеської області про доставку електронного документу за вих.№916/6/25/7202/25 від 11.02.2025.

Відповідно до абз. 2 п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно з ч. 7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Отже, ухвали Господарського суду Одеської області від 20.01.2025, від 07.02.2025 надіслані ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства, а тому остання була належним чином повідомлена про дату, час та місце судових засідань і обізнана про її виклик у судові засідання 07.02.2025 та 19.02.2025, а також її обов`язкову участь.

У судове засідання 19.02.2025 ОСОБА_1 вдруге не з`явилася.

19.02.2025 заявник через систему ЄСІТС Електронний суд подала клопотання про відкладення розгляду заяви на іншу дату, яке зареєстроване канцелярією 19.02.2025 о 09:57 год.

У клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що вона немає можливості бути особисто присутньою в судовому засіданні у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Разом з тим Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2024 рік містить відомості, згідно з якими вона проживає в Одеській області м. Одеса. Інших відомостей про її місце проживання/перебування боржник та/або її представник не надали.

Також заявник не скористалася можливістю проведення судових засідань, призначених на 07.02.2025 та 19.02.2025 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, подавши завчасно за п`ять днів заяву про таке, відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 197 ГПК України.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 акцентував, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

У судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, тому до боржника - фізичної особи за приписами Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства установлено спеціальні вимоги до його добросовісності, інше б суперечило засадам цивільного законодавства, зокрема таким, як добросовісність у здійсненні відповідного права та недопустимість зловживання правом (пункт 6 частини першої статт 3, частина третя статті 13 Цивільного кодексу України).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Отже, до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Заявник має демонструвати готовність та зацікавленість у розгляді його зави, добросовісно користуватися своїми правами, не зловживаючи при цьому своїми процесуальними правами та обов`язками.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 липня 1989 року у праві "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Зважаючи на викладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у затягуванні розгляду справи, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки.

Так, у рішенні у справі Цихановський проти України (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ Смірнова проти України (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), Карнаушенко проти України (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ураховуючи строки розгляду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачені п.1 ч.1 ст. 117 Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на неповажність причин систематичної неявки позивача у судове засідання, суд не вбачає підстав для відкладення підготовчого засідання.

Із системного аналізу ст. ст. 1, 8, 39, 116, 117, 119 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що завданням підготовчого засідання у процедурі неплатоспроможності, з урахуванням особливостей Книги ІV, є встановлення ознак неплатоспроможності або її загрози, відсутність перешкод для подальшого провадження неплатоспроможності, а також з`ясування особи боржника.

Як вбачається з приписів ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язку додавати копію документів, що посвідчують фізичну особу боржника, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможності не передбачено, на відміну від приписів ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, де законодавець передбачив обов`язок подати до суду установчі документи боржника - юридичної особи.

Отже, до інших питань, пов`язаних з розглядом заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, які мають вирішуватися на підготовчому засіданні, слід відносити питання щодо встановлення особистості заявника, який звернувся до суду із заявою про відкриття справи про його неплатоспроможність.

Суд зауважує, що з моменту відкриття справи про неплатоспроможність, правосуб`єктність боржника стає обмеженою, і такий стан зберігається протягом всієї процедури неплатоспроможності (боржник обмежений щодо розпорядження своїм майном, виїзду за кордон та інше).

Відповідно до приписів ч.ч. 7, 8 ст. 123, ст. 124, ч. 8 ст. 126 Кодексу України з процедур банкрутства право на процедуру неплатоспроможності та отримання відповідних пільг має лише добросовісний боржник (фізична особа).

Тобто, з моменту подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до суду, в особи, яка звернулась із відповідною заявою, виникають додаткові процесуальні обов`язки, незважаючи на наявність представника.

З наведеного вбачається, що оскільки у процедурі неплатоспроможності правосуб`єктність боржника стає обмеженою, суд зобов`язаний встановити особу боржника щодо якого в подальшому будуть накладені певні передбачені Кодексом України з процедур банкрутства обмеження.

Тобто, особиста явка боржника у судове засідання для з`ясування його особи та наміру, що останній дійсно бажає застосування до нього передбачених законодавством обмежень у процедурі неплатоспроможності та його можливості брати участь у процедурі, є обов`язковою. Задля уникнення зловживання іншими особами виникнення у боржника обмеження правосуб`єктності, суд має впевнитися, що саме ця особа бажає прийняти участь у справі про неплатоспроможність.

Суд наголошує, що право на судовий захист не є абсолютним, та судовому захисту не підлягає право, яким особа зловживає.

Встановлення особи боржника (заявника) та роз`яснення їй наслідків введення процедури реструктуризації є невід`ємною частиною розгляду заяви про відкриття провадження у підготовчому засіданні, з огляду на специфіку проведення відповідних судових процедур, які включають в себе, у тому числі допуск арбітражного керуючого до майна такої особи, з метою проведення інвентаризації та визначення його вартості.

Без з`ясування особистості боржника суд позбавлений можливості відкривати провадження у справі про неплатоспроможність.

З моменту подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до суду, в особи, яка звернулась із відповідною заявою, виникають додаткові процесуальні обов`язки.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена у постанові Південно-Західного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 по справі № 916/5216/23.

Як вбачається з матеріалів справи, на ОСОБА_1 ухвалами суду від 20.01.2025 та від 07.02.2025 було покладено обов`язок з`явитися у підготовче засідання. Так, у підготовчому засіданні суд, зокрема, встановлює особу заявника шляхом дослідження документа який посвідчує його особу (паспорт/посвідчення/закордонний паспорт тощо посвідчує особу лише його власника), досліджує оригінали документів, які стосуються заявника, як от ідентифікаційний номер, трудова книжка тощо.

У судовому засіданні 07.02.2025 приймав участь представник боржника ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що хоча представник і наділений відповідними правами щодо представництва ОСОБА_1 у підготовчому засіданні, проте, не може безумовно замінювати собою заявника, оскільки провадження у справі про неплатоспроможність відкривається (у разі наявності підстав) не щодо представника, а щодо самої фізичної особи. Заявник не звільняється від покладеного на неї обов`язку неухильно дотримуватись вимог суду та чинного законодавства.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (п. 7 ч. 3 ст. 2 ГПК України), а отже, заявник не звільняється від покладеного на нього обов`язку неухильно дотримуватись вимог суду та чинного законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Якщо нез`явлення позивача перешкоджає вирішенню спору (якщо розгляд справи за відсутності позивача неможливий), суд, не зважаючи на заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, позбавлений права розглянути справу по суті. У разі, якщо суд визнав явку позивача обов`язковою до подання позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, то суд, не зважаючи на це клопотання, зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Подібна позиції викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 по справі № 905/458/21.

Суд зазначає, що Кодекс не містить у собі положень, які б регулювали наслідки не вчинення боржником дій, які полягають у невиконанні покладених на нього обов`язків в частині явки у підготовче засідання та (або) не подання витребуваних доказів, а відтак, у даному випадку підлягають застосуванню положення ст.11 ГПК України.

Згідно із ч. 10 ст. 11 ГПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-591/11).

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 2, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, п. 4 ч.1 ст.226, ст.ст.232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання фізичної особи ОСОБА_1 від 19.02.2025 про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції - залишити без розгляду.

2. Заяву (вх. ГСОО №6/25 від 01.01.2025) фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 19 лютого 2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Копію ухвали надіслати до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд": арбітражному керуючому Харитонюку Є.В.; фізичній особі ОСОБА_1 .

Копію ухвали в електронному вигляді надіслати: Березівський відділ державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (); Головному управлінню ДПС в Одеській області ().

Суддя Т.І. Демченко