ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2025м. ХарківСправа № 922/4516/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Сидоренко О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" (61070, м. Харків, вул. Старова, 6) , 2. Фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )
про визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації та витребування майна
за участю представників:

позивача -

відповідача 1 -

відповідача 2 -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" та до Фізичної особи ОСОБА_2 , в якій просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770", що оформлено протоколом № 3 від 09.02.2017;

- визнати недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770", що затверджений загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" на підставі протоколу № 3 від 09.02.2017;

- визнати недійсним з моменту укладання Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" від 09.02.2017;

- скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів та зміну складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770", що зареєстрована 22.02.2017 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 2006613.

- витребувати на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) частку у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" (код ЄДРПОУ - 35954978) із володіння ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 29.01.2025 підготовче засідання призначено на 12 лютого 2025 року о 14:15.

Під час підготовчого засідання 05.02.2025 відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що ніколи частку у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" не купував, жодних договорів з цього приводу не укладав.

Згідно з ч.2 ст.46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч.2 ст. 191 ГПК України).

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст.185 ГПК України).

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.191 ГПК України).

Відповідно до ст. 219 ГПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд в підготовчому засіданні 05.02.2025 здійснив перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 14.02.2025 о 14:30.

У судове засідання 14.02.2025 з`явився представник позивача.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд установив такі обставини.

19.08.2008 ОСОБА_4 передав частину свого права власності у Товаристві з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770" (далі - Товариство, Відповідач 1) ОСОБА_5 (далі - Позивач) у розмірі 73,9% статутного капіталу, що складає 74'362,00 гривні.

19.08.2008 рішенням Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770", яке оформлено протоколом № 3 від 19.09.2008 було вирішено:

- розглянути заяву ОСОБА_4 від 19.09.2008, погодитись з передачею ОСОБА_4 частини свого права власності у ТОВ "ВІНЕР 770" третій особі ОСОБА_5 у розмірі 73,9% статутного капіталу, що складає 74'362 гривні;

- затвердити новий склад учасників ТОВ "ВІНЕР 770" у кількості двох осіб: громадянин ОСОБА_4 ; громадянин Ізраїлю ОСОБА_3 ;

- збільшити статутний капітал, у зв`язку із змінами у складі учасників перерозподілити частки у статутному капіталі товариства таким чином: учасник Товариства ОСОБА_4 , володіє часткою статутного капіталу у розмірі 26,1%, що складає 39 313 гривень; учасник товариства ОСОБА_3 , володіє часткою статутного капіатлу у розмірі 73,9%, що складає 111'312 гривень;

- внести зміни до статуту ТОВ "ВІНЕР 770", затвердивши його у новій редакції.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 08.10.2024 № 34 станом на 14.09.2010 Позивач був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770" із розміром частки 73,9% статутного капіталу Товариства.

14.09.2010 рішенням Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770", яке оформлено протоколом № 8 від 14.09.2010 було вирішено:

- розглянути заяву учасника Товариства ОСОБА_4 від 14.09.2019 про вихід з числа учасників, погодитись з передачею ОСОБА_4 свого права власності у ТОВ "ВІНЕР 770" у повному обсязі учаснику Товариства ОСОБА_3 у розмірі 26,1% статутного капіталу;

- у зв`язку з виходом ОСОБА_4 з числа учасників Товариства повернути йому майновий вклад - земельну ділянку площею 1.9050 га (кадастровий номер :01:000:0584), що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район Вересівська сільска рада, Цільове призначення земельної ділянки ведення особистого селянського господарства, опис меж. А_Б - землі загального користування (дорога); Б-В - землі гр. ОСОБА_6 ; В-Г - проектована дорога; Г-А - землі загального користування (канава), вартістю 47'625,00 гривень;

- у зв`язку з продажем частини майнового вкладу, що входив до статутного капіталу Товариства - частини приміщення магазину загальною площею 74,7 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 за балансовою вартістю 238'797,13 гривень без ПДВ та поверненням ОСОБА_4 його майнового вкладу земельної ділянки площею 1.9050 га, вартістю 47'625,00 гривень, зменшити статутний капітал Товариства на 286'422,13 гривень і затвердити його у розмірі 827'597,87 гривень. При цьому встановити наступне: Статутний капітал Товариства складає 827'597,87 гривень, що становить 100% статутного капіталу Товариства і складається із грошових коштів у сумі 53'000,00 гривень та майнового вкладу, а саме: приміщень магазину загальною площею 211,20 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ТОВ "ВІНЕР 770" на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності від 13.08.10 виданого на підставі рішення виконкому Житомирської міськради від 12.08.10 за № 601, зареєстрованого в КП "Житомирське ОМБТІ" Житомирської обласної ради 26.08.10 за реєстраційним номером 1052411, вартістю 774'597,87 гривень;

- затвердити новий склад учасників ТОВ "ВІНЕР 770" у кількості однієї особи: громадянин Ізраїлю ОСОБА_3 ;

- розподілити частки у статутному капіталі Товариства наступним чином: - учасник товариства ОСОБА_3 , володіє часткою статутного капіталу у розмірі 100%, що складає 827'597,87 гривень;

- внести зміни до статуту ТОВ "ВІНЕР 770", затвердивши його у вигляді окремого додатку.

09.02.2017 між фізичною особою - громадянином Ізраїль - ОСОБА_7 та фізичною особою - громадянином України - ОСОБА_8 укладено договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770".

09.02.2017 рішенням Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770", яке оформлено протоколом № 3 від 09.02.2017 було вирішено:

- виключити зі складу засновників фізичну особу - громадянина Ізраїлю - ОСОБА_1 , згідно договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства від 09.02.2017;

- включити в склад засновників фізичну особу - громадянина України - ОСОБА_8 , згідно договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства від 09.02.2017;

- внести та затвердити зміни до установчих документів у вигляді нової редакції статуту;

- звільнити з займаної посади ОСОБА_9 з 09.02.2017 за згодою сторін;

- з метою управління діяльністю товариства - призначити директора товариства ОСОБА_8 з 10.02.2017.

14.05.2017 між фізичною особою - громадянином України - ОСОБА_8 та фізичною особою - громадянином України - ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770".

14.05.2017 рішенням Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770", яке оформлено протоколом № 5 від 14.05.2017 було вирішено:

- виключити зі складу засновників фізичну особу - громадянина України - ОСОБА_8 , згідно договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства від 14.05.2017;

- включити в склад засновників фізичну особу - громадянина України - ОСОБА_2 , згідно договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства від 14.05.2017;

- внести та затвердити зміни до установчих документів у вигляді нової редакції статуту;

- звільнити з займаної посади ОСОБА_8 з 14.05.2017 року за згодою сторін;

- з метою управління діяльністю товариства - призначити директора товариства ОСОБА_2 з 15.05.2017.

10.03.2017 слідчим управлінням Головного правління Національної поліції в Житомирській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 10.03.2017.

21.06.2017 на допиті свідок ОСОБА_8 надав наступні покази у кримінальному провадженні № 0000037 від 10.03.2017 (копія протоколу допиту свідка від 21.06.2017 міститься в матеріалах справи): "...

З приводу укладання договору купівлі - продажу корпоративних прав ТОВ "ВІНЕР 770" код ЄДРПОУ - 35954978 пояснити нічого не можу, оскільки вказаний договір я ніколи не укладав, свої підписи на доданому документі не ставив, у господарських операціях даного товариства не брав участь. Жодних посадових осіб даного товариства не знаю, Власника ТОВ "ВІНЕР 770" ніколи не бачив та не знаю та з ним не знайомий. Прізвище ОСОБА_3 взагалі чую вперше. Про те, що я став власником вищезазначеного товариства, а в подальшому його продав дізнався вперше від працівників поліції.

Ще раз підтверджую, що корпоративні права ТОВ "ВІНЕР 770" я не купував та в подальшому не продавав".

08.09.2017 за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи складено висновок експерта №1/1589 у кримінальному провадженні №0000037 від 10.03.2017 (копія міститься в матеріалах справи) відповідно до якого експерт зробив наступний висновок:

"1. Підпис від імені ОСОБА_10 , який розміщений в графі: "Підписи присутніх: Вінер Йосеф" у протоколі № 3 загальних зборів учасників ТВО "ВІНЕР 770" від 09.02.2017, виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.

2. Підпис від імені ОСОБА_10 , який розміщений в графі "ПРОДАВЕЦЬ - фізична особа - громадянин Ізраїлю - ВІНЕР ЙОСЕФ, у договорі купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770" від 09.02.2017, виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою."

27.09.2017 за результатами проведення судово - почеркознавчої експертизи складено висновок експерта №1/1210 у кримінальному провадженні №м0000037 від 10.03.2017 (копія міститься в матеріалах справи) відповідно до якого експерт зробив наступний висновок:

"2. Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_8 , який розміщений на бланковому рядку навпроти прізвища ОСОБА_8 у протоколі № 3 загальних зборів учасників ТОВ "ВІНЕР 770" від 09.02.2017, виконаний не ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.

3. Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_8 , який розміщений на бланковому рядку напроти прізвища ОСОБА_8 останньої сторінки статуту ТОВ "ВІНЕР 770", затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "ВІНЕР 770" від 09.02.2017, виконаний не ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.

4. Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_8 , який розміщений на бланковому рядку напроти прізвища ОСОБА_8 в договорі купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770" від 09.02.2017, виконаний не ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.

5. Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_8 , який розміщений на бланковому рядку навпроти прізвища ОСОБА_8 у протоколі № 5 загальних зборів учасників ТОВ "ВІНЕР 770" від 14.05.2017, виконаний не ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.

6. Досліджуваний підпис від імені ОСОБА_8 , який розміщений на бланковому рядку напроти прізвища ОСОБА_8 в договорі купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770" від 14.05.2017, виконаний не ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою".

29.09.2017 за результатами проведення судової технічної експертизи документів складено висновок експерта № 1/1683 у кримінальному провадженні №0000037 від 10.03.2017 (копія міститься в матеріалах справи) відповідно до якого експерт зробив наступний висновок:

"2. Відбиток круглої печатки ТОВ "ВІНЕР 770" у протоколі № 3 загальних зборів учасників ТОВ "ВІНЕР 770" від 09.02.2017 виконаний не печаткою ТОВ "ВІНЕР 770", яка та зразки якої надані на дослідження.

3. Відбитки круглої печатки ТОВ "ВІНЕР 770" у договорі купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770" від 09.02.2017 виконані контактним способом з використанням печатки".

16.02.2018 листом № 04/3-559/7/1 Прокуратура Житомирської області повідомила про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному упровадженні №0000037 від 10.03.2017.

29.08.2024 Позивач на підставі клопотання від 29.08.2024 ознайомився із матеріалами кримінального провадження № 0000037 від 10.03.2017 та зробив відповідні копії.

Позивач зазначає, що він як єдиний учасник із розміром частки 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770" не приймав участі у загальних зборах учасників Товариства, яке оформлено протоколом № 3 від 09.02.2017, не голосував на цих зборах, не підписував протокол № 3 від 09.02.20217, а підпис його на протоколі є підробленим. Позивач не укладав Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770" від 09.02.2017, а підпис Позивача є підробленим. Позивач свого волевиявлення на продаж своєї частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770" не виявляв, як і не давав своєї згоди на передачу своєї частки будь - яким особам. Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770" суперечить вимогам статтям 203, 215 ЦК України та порушує права Позивача, як власник частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770" на управління корпоративним правами, що належали йому на праві приватної власності. Позивач був протиправно позбавлений права власності на частку у розмірі 100% статутного капіталу ТОВ "ВІНЕР 770".

Такі обставини, на думку Позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Вказана правова норма кореспондується з положеннями частини першої статті 626 ЦК України.

Правочином є найбільш розповсюджений юридичний факт, за допомогою якого набуваються, змінюються або припиняються права та обов`язки в учасників цивільних правовідносин.

Зміст договору як угоди домовленості (правочину) двох або більше сторін складає сукупність визначених на їхній розсуд сторін та погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права і обов`язки, що складають зміст договірного зобов`язання (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України)

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (частина третя статті 509 ЦК України, пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Частиною першою статті 627 ЦК України установлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 203, 215 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом і повинен бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи питання про недійсність правочину судам необхідно враховувати, що згідно зі статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, якими передбачено, зокрема, право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою до іншої сторони чи сторін правочину; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення того, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, у чому полягає його порушення, і в залежності від цього у який ефективний спосіб порушене право може бути захищено.

Статтею 216 ЦК України передбачено правові наслідки недійсності правочинів, а саме за недійсним правочином кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання такого правочину.

Загальним майновим наслідком недійсності правочину є реституція, яка в загальному вигляді передбачена абзацом другим частини першої статті 216 ЦК України.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину і хоча й не була титульним володільцем відчуженого майна, однак вважає своє право власності на це майно порушеним або вважає порушеним інше речове право на відчужене майно. Крім того, у розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Самі по собі дії осіб, зокрема щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права.

Вимоги особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України) та застосування реституції, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину. Інтерес іншої особи полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу. Якщо повернення майна його відчужувачу не відновлює права позивача, то судом може бути застосований іншій ефективний спосіб захисту порушеного права в рамках заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи, суд установив, що Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770" від 09.02.2017 укладено невідомими особами, підпис Позивача на цьому договорі є підробленим, що встановлено висновком експерта від 08.09.2017 № 1/1589.

Отже, Позивач свого волевиявлення на продаж своєї частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства не виявляв, як і не давав своєї згоди на передачу своєї частки будь - яким особам.

Враховуючи викладене, договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ВІНЕР 770" від 09.02.2017 суперечить вимогам статтям 203, 215 ЦК України та порушує права Позивача, як власника частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770" на управління корпоративним правами, що належали йому на праві приватної власності, у зв`язку з чим вказаний договір підлягає визнанню недійсним, а позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо інших позовних вимог, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 167 ГК України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до вимог закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже, відповідно до вимог статті 167 Господарського кодексу України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 10 Закону України "Про господарські товариства", яка кореспондується з приписами частин 1 та 2 статті 116 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному установчими зборами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі або цінних паперів. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Своє право брати участь в управлінні справами товариства учасники реалізують через загальні збори учасників товариства, які є вищим органом товариства (частина 1 статті 145 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин)).

Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів (частина 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин)).

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах (частина 5 статті 61 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин)).

Згідно з частиною 1 ст. 145 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" передбачено, що рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з`ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними (такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 02.09.2014 у справі №3-39гс14).

У справах з позовною вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, заявленою з підстав неповідомлення позивача, як учасника товариства, про проведення зборів, на яких прийняті спірні рішення, при вирішенні питання щодо порушення прав учасника товариства спірним рішенням необхідно з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, яке є складовою скликання зборів, а також щодо відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства, оскільки своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів, що містить вичерпну інформацію щодо проведення зборів, є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні (аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі №923/876/16 та постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі №914/1078/20).

Необхідність дослідження обставин щодо дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, відповідності змісту повідомлення вимогам закону та статуту товариства у подібних правовідносинах (про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з підстав неповідомлення позивача як учасника товариства про проведення зборів) при вирішенні питання про порушення прав позивача як учасника товариства на участь у загальних зборах та на участь в управлінні товариством підтверджена сталою судовою практикою, зокрема висновками Верховного Суду, що містяться у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі №910/807/17 та від 27 листопада 2018 року у справі №916/58/18.

Обраний особою, що скликає загальні збори учасників товариства, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направленням такого повідомлення (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №904/6983/17).

У випадку заперечення учасником факту повідомлення його з боку товариства про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі №910/807/17 та від 06 лютого 2020 року у справі №906/307/19).

Суд установив, що Позивач, як власник частки у розмірі 100% статного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770" не був присутній 09.02.2017 на загальних зборах учасник Товариства, не голосував, і не підписував рішення Загальних зборів учасників Товариства, яке оформлено протоколом № 3 від 09.02.2017, а підпис Позивача є на протоколі підробленим, що встановлено висновком експерта від 08.09.2017 № 1/1589.

Отже, загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770" на 09.02.2017 не скликались ні Позивачем, ні Відповідачем 1 та фактично не проводились.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770", що оформлено протоколом № 3 від 09.02.2017 та визнання недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770", що затверджений загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" на підставі протоколу № 3 від 09.02.2017.

За таких обставин, також підлягає скасуванню проведена 22.02.2017 державним реєстратором Гербера Н.Л., Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, номер запису 2006613, оскільки ці реєстраційні дії вчинені на підставі рішення Загальних зборів та договору, які визнані судом недійсними.

Щодо витребування частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНЕР 770", суд зазначає таке.

Встановлення добросовісності набуття майна покладається на набувача, який має довести, що він набув майно оплатно і, що він не знав і не міг знати про те, що воно придбане у особи, яка не мала права його відчужувати.

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

При цьому ст. 400 ЦК України вказує на обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Разом з тим ст. 330 ЦК України передбачає можливість добросовісному набувачеві набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів ст. 346 ЦК України). Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване в нього.

Стаття 388 ЦК України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Тобто, можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Під час розгляду справи ОСОБА_2 вказав, що ніколи частку в розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" не купував, жодних договорів з цього приводу не укладав, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Враховуючи викладене, позовна вимога про витребування на користь ОСОБА_1 частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" (код ЄДРПОУ - 35954978) із володіння ОСОБА_2 є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 910/4277/21 викладено правовий висновок, про те, що позовна вимога про визначення розміру статутного капіталу та стягнення (витребування з володіння) частки (частини частки) у статутному капіталі має вартісне грошове вираження щодо розміру статутного капіталу та щодо частки позивача. Така вимога є вимогою майнового характеру.

Отже, позовна заява містить 5 вимог: 4 вимоги немайнового характеру та 1 майнову вимогу про витребування частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" вартістю 827'597,87 гривень.

З огляду на викладене, Позивачем мало бути сплачено судовий збір (з урахуванням коефіцієнта за подання позову в електронній формі (0,8)) у сумі 9689,60 грн (3028 х 4 х 0,8) за 4 вимоги немайнового характеру та 9931,17 грн (827597,87 - 98,5% х 0,8) за вимогу майнового характеру. Загальна сума судового збору - 19'620,77 грн.

З огляду на визнання Відповідачем позову, беручи до уваги положення ч.1 ст. 130 ГПК України, з кожного з Відповідачів на користь Позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 4905,19 грн (50%). Решта 50% судового збору (9810,38 грн) підлягає поверненню на користь Позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 130, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770", що оформлено протоколом № 3 від 09.02.2017.

Визнати недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770", що затверджений загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" на підставі протоколу № 3 від 09.02.2017.

Визнати недійсним з моменту укладання Договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" від 09.02.2017.

Скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів та зміну складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770", що зареєстрована 22.02.2017 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 2006613.

Витребувати на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) частку у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" (код ЄДРПОУ - 35954978) із володіння ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" (61070, м.Харків, вул. Старова, 6; ідент. код 35954978) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 4905,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 4905,19 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Позивач: Вінер Йосеф (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінер 770" (61070, м.Харків, вул. Старова, 6; ідент. код 35954978).

Відповідач 2: ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 17.02.2025.

Суддя І.В. Трофімов