ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20.02.2025 Справа №19/178

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

розглянувши заяву №26/17-17.2-2847 від 10.02.2025 Міністерства енергетики України, м.Київ

про видачу виконавчого листа

у справі за позовом: Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ

до відповідача: Державного підприємства „Донбаський науково-дослідний та проектно-конструкторський вугільний інститут, м.Горлівка Донецької області

про стягнення заборгованості за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою у сумі 68400,00 грн, а також нарахованої пені в сумі 7457,20 грн до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України

В провадженні судді Господарського суду Донецької області Дучал Н.М. знаходилась справа за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства вугільної промисловості України, м. Київ до відповідача, Державного підприємства „Донбаський науково-дослідний та проектно-конструкторський вугільний інститут, м.Горлівка Донецької області про стягнення заборгованості за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою у сумі 68400,00грн, а також нарахованої пені в сумі 7457,20 грн до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 21.07.2009 у справі №19/178 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства „Донбаський науково-дослідний та проектно-конструкторський вугільний інститут, м.Горлівка Донецької області до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України 68400,00грн заборгованості за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою, 350,84 грн пені. У задоволенні залишку заявлених вимог відмовлено.

14.02.2025 на адресу Господарського суду Донецької області надійшла заява №26/17-17.2-2847 від 10.02.2025 Міністерства енергетики України, м.Київ про видачу виконавчого листа, за змістом якої заявник просить суд видати наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 21.07.2009 у справі №19/178 про стягнення з Державного підприємства „Донбаський науково-дослідний та проектно-конструкторський вугільний інститут, м.Горлівка Донецької області до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України 68400,00 грн заборгованості за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою, 350,84 грн пені.

В обґрунтування заяви Міністерство енергетики України зазначає, що 26.11.2024 під час опрацювання інформації для надання звіту Київській міській прокуратурі щодо стану виконання судових рішень у справах про повернення безвідсоткових бюджетних позик, наданих у 2005 році підприємствам та організаціям Міненерговугілля для погашення заборгованості з виплати заробітної плати, Міністерством енергетики України виявлено відсутність виконавчого листа у справі №19/178 міністерства. У зв`язку із цим, Міністерство енергетики України звернулось із листом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо надання інформації про перебування на виконанні, зокрема, виконавчого листа виданого на виконання рішення у справі №19/178. Із відповіді Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24.01.2025 №10490//20.3.2 вбачається, що згідно даних Системи, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу, виданого на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 21.07.2009 у справі №19/178 про стягнення з ДП «Донбаський науково-дослідний і проектно-конструкторський вугільний інститут» 68750,84грн заборгованості за безвідсотковою бюджетною позикою на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби та у приватних виконавців не перебуває та зареєстрованим не значиться.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Донецької області №02-01/27 від 14.02.2025, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Донецької області, затверджених протоколом зборів суддів №4 від 14.09.2016р. (зі змінами та доповненнями) та пункту 1.6 розділу ХХ «Прикінцеві положення» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.03.2018р. № 17, з урахуванням змін, внесених рішенням Ради суддів України №16 від 12.04.2018р., у зв`язку з відрахуванням зі штату судді Дучал Н.М., для розгляду вказаної заяви по справі №19/178 визначено суддю Курило Г.Є. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2025).

Матеріали справи №19/178 за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, Міністерства вугільної промисловості України, м.Київ до відповідача, Державного підприємства „Донбаський науково-дослідний та проектно-конструкторський вугільний інститут, м.Горлівка Донецької області про стягнення заборгованості за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою у сумі 68400,00 грн, а також нарахованої пені в сумі 7457,20 грн до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України, втрачені, у зв`язку із проведенням антитерористичної операції та захопленням 10.09.2014 невідомими особами приміщення Господарського суду Донецької області за адресою: 83048, м.Донецьк, вул.Артема, буд.157, разом із матеріально-технічним устаткуванням, справами, які знаходились в провадженні, архівом суду, бухгалтерською та кадровою документацією.

Згідно з ст.357 Господарського процесуального кодексу України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст.358 Господарського процесуального кодексу України втрачене судове провадження у справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

З метою дотримання вимог ст.358 Господарського процесуального кодексу України для розгляду заяви Міністерства енергетики України, м.Київ №26/17-17.2.-2847 від 10.02.2025 матеріали справи №19/178 мають бути відновлені.

Тому, суд за власною ініціативою відновляє частково справу №19/178 в межах процесуальних документів доступних в програмі «Діловодство спеціалізованого суду» з метою розгляду заяви Міністерства енергетики України, м.Київ №26/17-17.2-2847 від 10.02.2025.

В заяві №26/17-17.2-2847 від 10.02.2025 Міністерство енергетики України зазначає, що є правонаступником позивача, Міністерства вугільної промисловості України, м.Київ.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України від 09 грудня 2010 року №1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» прийнято рішення про утворення Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, реорганізувавши Міністерство палива та енергетики України, Міністерство вугільної промисловості України.

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2019 року №829 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» прийнято рішення про реорганізацію Міністерства енергетики та вугільної промисловості шляхом приєднання до Міністерства енергетики та захисту довкілля.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2019 року №829, установлено, що Міністерство енергетики та захисту довкілля є правонаступником майна, прав і обов`язків Міністерства енергетики та вугільної промисловості.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2020року №425 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» прийнято рішення про перейменування Міністерства енергетики та захисту довкілля України на Міністерство енергетики України.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України, установлено, що Міністерство енергетики:

забезпечує формування та реалізує державну політику в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному, нафтогазовому та нафтогазопереробному комплексах;

забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері ефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, енергозбереження, відновлюваних джерел енергії та альтернативних видів палива (крім забезпечення енергоефективності будівель та інших споруд) та у сфері нагляду (контролю) у галузях електроенергетики і теплопостачання.

Отже, судом встановлено, що Міністерство енергетики України є правонаступником Міністерства вугільної промисловості України.

На підставі ст. 52 Господарського процесуального кодексу України суд здійснює заміну позивача у справі №19/178 Міністерства вугільної промисловості України (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького,4; ) на Міністерство енергетики України (01601, місто Київ, вулиця Хрещатик 30; код ЄДРПОУ 37552996).

Щодо заяви Міністерства енергетики України, м.Київ про видачу наказу, суд зазначає наступне.

Стаття 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначному законом порядку.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (в редакції на теперішній час) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст.327 Господарського процесуального кодексу України в редакції на теперішній час).

Згідно з приписами ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на момент винесення рішення по справі) виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили. Накази про стягнення державного мита надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Конституційний Суд України п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

В п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 по справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно зі ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» і ст.4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

В силу норм ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 заява № 56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейським судом з прав людини зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції («Іммобільяре Саффі проти Італії», заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод alia (серед іншого) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконані або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організовувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду у справі «Глоба проти України», no.15729/07, від 05.07.12р.).

Таким чином, виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Рішення господарського суду від 21.07.2009 у справі №19/178 набрало законної сили 01.08.2009 (з урахуванням того, що текст оголошено 21.07.2009).

Враховуючи викладене, вказаний судовий акт у справі №19/178, який набрав законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконаним.

Відомостей щодо видачі наказу Господарського суду Донецької області по справі №19/178 комп`ютерна програма «Діловодство спеціалізованого суду» не містить.

Отже, підтвердити чи спростувати факт видачі наказу у справі №19/178 є неможливим.

За змістом заяви №26/17-17.2-2847 від 10.02.2025 Міністерства енергетики України та доданих до неї документів, будь-яких відомостей стосовно того, що рішення у справі виконувалось в порядку норм Закону України «Про виконавче провадження» не наведено.

Із відповіді Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 24.01.2025 №10490//20.3.2 вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу, виданого на підставі рішення Господарського суду Донецької області від 21.07.2009 у справі № 19/178 про стягнення з ДП «Донбаський науково-дослідний і проектно-конструкторський вугільний інститут» 68750,84 грн заборгованості за безвідсотковою бюджетною позикою на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби та у приватних виконавців не перебуває та зареєстрованим не значиться.

Таким чином, з огляду на те, що у суду відсутня інформація щодо видачі та направлення стягувачу наказу Господарського суду Донецької області у справі №19/178, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Міністерства енергетики України та видати наказ на примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 21.07.2009 у справі №19/178 про стягнення з Державного підприємства „Донбаський науково-дослідний та проектно-конструкторський вугільний інститут, м.Горлівка Донецької області до Державного бюджету України на рахунки Міністерства вугільної промисловості України, відкриті в Державному казначействі України 68400,00грн заборгованості за безвідсотковою, цільовою бюджетною позикою, 350,84 грн пені.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.52, 234, 327, 357, 358 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відновити частково з ініціативи Господарського суду Донецької області справу №19/178 в межах процесуальних документів доступних в програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

Здійснити заміну позивача у справі №19/178 Міністерство вугільної промисловості України (01601, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд.4; ) на Міністерство енергетики України (01601, м.Київ, вул.Хрещатик, буд.30; код ЄДРПОУ 37552996).

Заяву Міністерства енергетики України, м.Київ №26/17-17.2-2847 від 10.02.2025 про видачу виконавчого листа задовольнити.

Видати Міністерству енергетики України, м.Київ наказ Господарського суду Донецької області у справі №19/178.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 20.02.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Г.Є. Курило