УХВАЛА

14 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 910/2503/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства розвитку громад та територій України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 у справі

за позовом Міністерства розвитку громад та територій України

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітігазсервіс",

2) Державного підприємства "Укркомунобслуговування",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Кабінет Міністрів України,

про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2503/24, зокрема призначено комплексну судову експертизу, проведення якої доручено Державному Підприємству "Центр судової експертизи та експертних досліджень".

Не погодившись з постановленою ухвалою, Міністерство розвитку громад та територій України через електронний суд подало апеляційну скаргу з вимогою скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі №910/2503/24.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 апеляційну скаргу Міністерства розвитку громад та територій України задоволено частково; ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 у справі № 910/2503/24 скасовано в частині підпунктів 1, 2 пункту 2 резолютивною частини; в іншій частині - залишено без змін.

30.01.2025 до Касаційного господарського суду через Електронний суд подано касаційну скаргу Міністерства розвитку громад та територій України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 у справі № 910/2503/24, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітігазсервіс" про призначення судово-будівельної експертизи повністю.

За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з приписами частини першої статті 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 287 ГПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції щодо призначення експертизи у справі (пункт 11 частини першої статті 255 ГПК України), після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечення сталості судової практики, а не можливості проведення "розгляду заради розгляду".

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства розвитку громад та територій України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 у справі № 910/2503/24, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 255, 287, 293, 304 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства розвитку громад та територій України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 у справі у справі № 910/2503/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ