ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/3101/24

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Київської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІАБЕСКО»

про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу,

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИЛА:

18 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Київської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІАБЕСКО» (далі - відповідач) про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 798 225,84 грн.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача послався на порушення відповідачем умов типового договору розподілу газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015 року, та Кодексу газорозподільних систем.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.11.2024 року відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу роз`яснено, що в строк до 25.12.2024 року він має право надіслати суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (пред`явити зустрічний позов).

24 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи.

25 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшла заява про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, в задоволенні якої судом було відмовлено, про що постановлена ухвала суду від 17.01.2025 року.

Частиною 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та вірогідність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України»" №1839 від 26.12.2022 року, товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, в межах території Кіровоградської області (крім м. Гайворон), (конфіденційна інформація) Харківської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України".

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, копія якого долучена до матеріалів справи, Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі - позивач) є відокремленим підрозділом цього товариства.

01 вересня 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФІАБЕСКО» (далі - відповідач) звернулось до позивача із заявою-приєднанням №04491875ММQP018 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), відповідно до яких, позивач зобов`язувався надати відповідачу послуги з розподілу природного газу, а відповідач зобов`язувався надані позивачем послуги оплатити.

Згідно з п. 1.2. договору, умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання відповідача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення відповідачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної відповідачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку позивач направляє відповідачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка позивача, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. договору).

Пунктом 2.3. договору встановлено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Позивач зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. 5.2. договору, зокрема, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по відповідачу здійснюється на межі балансової належності між позивачем та відповідачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

Згідно з п. 5.4. договору, зокрема, порядок визначення об`єму розподіленого відповідачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору.

Пунктом 7.4. договору встановлено, що відповідач, зокрема, зобов`язується: 1) здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором; 2) своєчасно повідомляти позивача про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу); 3) не перешкоджати позивачу у здійсненні заходів щодо вдосконалення обліку природного газу для точності виміру обсягів розподілу та споживання природного газу, у тому числі встановлення засобів дистанційної передачі даних, установлення дублюючих засобів вимірювальної техніки чи монтажу окремих закладних частин для можливості їх встановлення за рахунок позивача; 4) забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам позивача за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; 5) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 6) забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін.

За твердженнями представника позивача, 17 жовтня 2023 року під час здійснення перевірки на об`єкті відповідача було виявлене порушення відповідачем вимог п. п. 4 п. 2 гл. 2 розд. ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме пропущення строку періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, - лічильника газу Delta G16 No, про що складений акт про порушення №92 від 17.10.2023 року, копія якого долучена до матеріалів справи, в зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 798 225, 84 грн.

Оскільки відповідач не оплатив вищевказану суму, вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача 798 225,84 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

У справі "Мала проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що рівність сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом.

Згідно з ч. 1 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

24 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона проти задоволення позову заперечувала, послалась на те, що розгляд акту про порушення №92 від 17.10.2023 року здійснювався неповноважним складом комісії, оскільки не був присутній юрист, тому рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог кодексу ГРС про донарахування відповідачу об`єму природного газу, оформлене протоколом №0063 від 20 грудня 2023 року, є незаконним.

Судом встановлено, що під час здійснення перевірки на об`єкті відповідача було виявлене порушення відповідачем вимог Кодексу газорозподільних систем, про що складений акт про порушення №92 від 17.10.2023 року.

20 грудня 2023 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС, оформленого протоколом №0063, був розглянутий акт про порушення №92 від 17.10.2023 року та прийняте рішення про його задоволення.

Так, відносини між позивачем та відповідачем регулюються положеннями Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем.

Частиною 1 ст. 40 Законом України «Про ринок природного газу» встановлено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 41 цього ж Закону, Кодекс газорозподільних систем затверджується Регулятором за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу та повинен містити такі положення: 1) основні правила технічної експлуатації газорозподільних систем, планування, оперативно-технологічного управління та розвитку газорозподільних систем та механізми нагляду за їх додержанням; 2) умови, у тому числі комерційні та технічні, доступу до газорозподільних систем, включаючи комерційні та технічні умови приєднання нових об`єктів замовника до газорозподільної системи; 3) правила обліку природного газу (у тому числі приладового); 4) правила поведінки на випадок збоїв у роботі газорозподільних систем; 5) порядок обміну інформацією з іншими суб`єктами ринку природного газу; 6) інші питання щодо експлуатації газорозподільних систем.

Згідно з п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою її фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання.

Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про ринок природного газу").

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Результати вимірювань вузла обліку природного газу можуть бути використані за умови забезпечення єдності вимірювань. Вимоги до складових частин вузла обліку природного газу, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання обсягів та визначення якості природного газу визначаються технічними регламентами та нормами, правилами, що встановлюються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі.

Згідно з п. 1 Глави 6 Розділу Х Кодексу ГРМ, власник комерційного вузла обліку газу (далі - "ВОГ") забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема і засобу вимірювальної техніки - "ЗВТ"), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ). Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах.

Відповідно до п. 1 Глави 7 Розділу Х Кодексу ГРМ, власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Підпунктом 1 п. 2 Глави 7 Розділу Х Кодексу ГРМ встановлено, що для належної організації періодичної повірки власних 3ВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен: 1) завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити позивачу письмове повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником позивача розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати;

Згідно з п. 8 Глави 7 Розділу Х Кодексу ГРМ, у разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ цього Кодексу. У разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини Оператора ГРМ (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників споживача) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується з урахуванням фактичних даних ЗВТ по якому пропущений термін повірки.

Пунктом 41 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №374 від 04.06.2015 року, лічильники газу та пристрої перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ), віднесено до категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають обов`язковій повірці та на які поширюється сфера дії Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, зокрема, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Відповідно до п. 5.9 Правил обліку природного газу, під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №618 від 27.12.2005 року, власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку та порушення правил його експлуатації, а також за використання засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) з вичерпаним терміном повірки.

Так, відповідач, як споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснювати належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати організацію проведення їх періодичної повірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Разом з цим, відповідно до п. 1 Глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 1 Глави 5 Розділу XI цього ж кодексу).

Згідно з п. 8 Глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:

1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;

2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Відповідно до п. 9 Глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем, до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора.

У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника.

Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ.

За вимогою однієї зі сторін на засідання комісії в окремому випадку можуть бути додатково залучені інші представники, зокрема від виробника ЗВТ чи виробника пломби, повноваження яких підтверджуються в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з протоколу №0063 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС від 20 грудня 2023 року, на цьому засіданні були присутні: голова комісії - головний фахівець відділу обліку та розрахунків за розподіл газу юридичним особам Пересипкіна Т.А. ; заступник голови комісії - провідний фахівець відділу обліку та розрахунків за розподіл газу юридичним особам Пацюра А.М. ; секретар комісії - фахівець (з балансування) I категорії обліку та розрахунків за розподіл газу населення Бровчак М. С. ; члени комісії: інженер I категорії відділу оперативного планування Руднік Г.Є. ; майстер служби з припинення та відновлення розподілу газу Марюхно В.В. ; старший майстер аварійно-диспетчерської служби Паламаренко В.Л. , а старший майстер служби ГРП/ЦРП Ксенофонтов А.М. та юристконсультант з договірних відносин I категорії відділу судової справи Пазюра О.О. на засіданні були відсутні.

Як уже зазначалось вище, пункт 9 Глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем містить чіткі вимоги щодо створення такої комісії, а саме те, що до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Так, ця норма встановлює кількісний та якісний склад членів складу комісії, які формуються зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів Оператора ГРМ, тобто у розумінні даного положення юристів у складі комісії повинно бути не менше одного.

Судом встановлено, що під час засідання комісії не був присутній юрист Оператора ГРС, що є порушенням вимог п. 9 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС та свідчить про те, що склад комісії не відповідав вимогам Кодексу ГРС, тому рішення, прийняте на засіданні вказаної комісії є неправомірним.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Документів, що спростовували б доводи представника відповідача, представник позивача суду не надав, тому вимога про стягнення з відповідача вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу є необґрунтованою та такою, що задоволенню судом не підлягає.

Оскільки у позові відмовлено повністю, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, Кодексом газорозподільних систем, п. 35 ч. 1 ст. 1, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 18, ч. 1 ст. 40, ст.. 41 Закону України "Про ринок природного газу", ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", ч. ч. 1, 2 ст. 4, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 129, ч. 1, п. 1 ч. 6 ст. 165, ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю в позові Київської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІАБЕСКО» про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 17.02.2025 року.

Суддя С. Грабець