ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18.02.2025 р. Справа № 914/378/25

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРЛОН СІТІ», Львівська область, місто Львів

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім. Ю.С. Завадського», Львівська область, село Вістовичі

про стягнення заборгованості у розмірі 2507732,34 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРЛОН СІТІ» до відповідача Приватного акціонерного товариства «Вістовицький завод будівельної і художньої кераміки ім. Ю.С. Завадського» про стягнення заборгованості у розмірі 2507732,34 грн, з яких: 2331554,50 грн - основна заборгованість (попередня оплата), 150355,34 грн - інфляційні втрати та 25822,50 грн - 3% річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2025, справу №914/378/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П..

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на таке.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, частинами 2, 4 та 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Дослідивши додані до матеріалів позовної заяви додатки, судом встановлено, що представник позивача не долучив усі документи, на які покликається у відповідному переліку доказів, а саме: ТТН №275, видаткова накладна №319 від 30.03.2020 та ТТН №319, видаткова накладна №48 від 18.03.2021 та ТТН №47, ТТН №138, ТТН №229, ТТН 230, ТТН №172, ТТН №185, ТТН №192. ТТН №231. Натомість, представником позивача долучено копії видаткових накладних №317 від 30.03.2020, №47 від 18.03.2021 та копії ТТН №317, ТТН №47, яких не має у переліку додатків до позовної заяви, а також відсутнє будь-яке посилання на них у тексті позовної заяви.

Варто також наголосити, що в обґрунтуванні заявлених позовних вимог позивач покликається на наявність укладеного між сторонами договору поставки у спрощений спосіб. Відтак, з наданої позовної заяви судом не вбачається яким саме чином між сторонами відбувались перемовини щодо замовлень, а позивачем не долучено відповідних доказів на підтвердження кількості замовленого у відповідача товару, який у свою чергу, за твердженнями позивача, був оплачений ним, однак не отриманий позивачем від відповідача у повному обсязі на суму 2331554,50 грн та є предметом спору у заявлених позовних вимогах. Крім того, позивачем жодним чином не надано пояснень щодо порядку замовлень партій будівельних товарів, ні щодо порядку здійснення оплати таких замовлень (рахунків, актів тощо). Разом з цим, з поданих позивачем виписок за рахунками судом вбачається, що у призначеннях платежу зазначається про наявність рахунків на підставі яких було проведено оплату. Однак, відповідних рахунків позивачем суду не надано.

З огляду на визначене, враховуючи відсутність письмового договору поставки між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність зазначити позивачу про те, що останній зобов`язаний належним чином обґрунтувати позовні вимоги в частині надання пояснень щодо обставин укладення спрощеного договору поставки між позивачем та відповідачем, обґрунтувати порядок здійснення замовлень позивачем відповідних партій товару за договором поставки, на якій покликається представник позивача у позовній заяві, зазначити щодо кількості замовленого ТОВ «МАРЛОН СІТІ» товару у відповідача із зазначенням найменування такого товару, повідомити суд про порядок розрахунків між сторонами за товар, який, за словами позивача, мав бути поставлений йому відповідачем на загальну суму 5309062,50 грн, однак, виконаний відповідачем лише частково на суму 2977508,00 грн.

Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що позивачу необхідно долучити усі наявні у нього докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Крім того, представником позивача також не зазначено про наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Таким чином, позивач має надати суду відповідні відомості на виконання п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 цього ж Закону передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви: майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» було визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року дорівнював 3028,00 грн.

Позивач у попередньому розрахунку зазначив про те, що такі витрати становлять 37615,99 грн, тобто за сплату судового збору. Однак, у матеріалах позовної заяви, що подана до суду, відсутні докази про сплату судового збору за подання такої заяви у повному обсязі.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу. За подання до суду процесуальних документів в електронній формі судовий збір може бути сплачено за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу. Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі. Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа. За подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір»).

Судом враховано, що позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою шляхом її формування у системі «Електронний суд», а відтак, при здійснення оплати судового збору має право застосувати коефіцієнт 0,8 для пониження відповідної ставки такого розміру в залежності від ціни заявлених позовних вимог (2507732,34 грн). Таким чином, позивач повинен надати суду належні докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 30092,79 (37615,99 * 0,8).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, відповідно до вказаних норм Господарського процесуального кодексу України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачеві спосіб і строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «МАРЛОН СІТІ» - десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Суддя Гоменюк З.П.