ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
13.02.2025 Справа №905/1478/24
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.
при секретарі судового засідання Курасові А.В.,
про стягнення 831286,05 грн, -
за участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився, -
І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виявлення, за результатами проведених позапланових заходів державного нагляду (контролю), порушення Державним підприємством «Мирноградвугілля» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів і не усунення їх, у зв`язку з чим виникли підстави для стягнення з відповідача збитків за самовільне водокористування за відсутності дозволу на спеціальне водокористування за період з 01.01.2020 по 26.11.2020 у загальному розмірі 831286,05 грн.
16.12.2024 зареєстровано клопотання б/н від 13.12.2024 представника позивача Лауніконіс В.П., яке надійшло через підсистему «Електронний суд» (сформовано в системі 13.12.2024). Просив підготовче засідання у справі №905/1478/24 за позовом Державної екологічної інспекції у Донецькій області до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення 831286,05 грн., призначене на 19.12.2024 о 12:00 год., провести без участі представника Державної екологічної інспекції у Донецькій області.
14.01.2025 зареєстровано клопотання б/н від 14.01.2025 представника позивача Лауніконіс В.П., яке надійшло через підсистему «Електронний суд» (сформовано в системі 14.01.2025). Просив судове засідання у справі №905/1478/24 за позовом Державної екологічної інспекції у Донецькій області до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення на користь держави збитків в загальній сумі 831286,05 грн., призначене на 20.01.2025 о 12:30 год., провести без участі представника Державної екологічної інспекції у Донецькій області; Державна екологічна інспекція у Донецькій області наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.
03.02.2025 зареєстровано клопотання б/н від 03.02.2025 представника позивача Лауніконіс В.П., яке надійшло через підсистему «Електронний суд» (сформовано в системі 03.02.2025). Просив судове засідання у справі №905/1478/24 за позовом Державної екологічної інспекції у Донецькій області до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення на користь держави збитків в загальній сумі 831286,05 грн., призначене на 13.02.2025 о 12:30 год., провести без участі представника Державної екологічної інспекції у Донецькій області; Державна екологічна інспекція у Донецькій області наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.
Відповідачем відзив суду не представлено, у судове засідання явку не забезпечено.
ІІ. Процесуальній дії суду:
З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1478/24 визначено суддю Кротінову О.В.
Ухвалою суду від 25.11.2024 прийнято позовну заяву б/н від 19.11.2024 (сформовано в системі «Електронний суд» 19.11.2024) Державної екологічної інспекції у Донецькій області до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1478/24; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 19.12.2024 о 12:00 год., яке відбудеться у приміщенні суду, кабінет №406; встановлено позивачу надати: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив разом із доказами її направлення на адресу відповідача у строк до 19.12.2024; встановлено відповідачу надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 10.12.2024, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; повідомлено, що участь у підготовчому судовому засіданні можлива для учасників справи в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення підготовчого засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Щодо дотримання прав Державного підприємства «Мирноградвугілля» під час розгляду даної справи судом, суд зазначає таке.
Державне підприємства «Мирноградвугілля» має зареєстрований кабінет ЄСІКС.
Ухвали суду від 25.11.2024, від 19.12.2024, від 20.01.2025 направлені відповідачу до кабінету ЄСІКС та отримані 27.11.2024, 21.12.2024 та 22.01.2025. Відповідні довідки містяться в матеріалах справи.
Від Державного підприємства «Мирноградвугілля» жодних звернень не надходило.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для чого є неможливість переходу до розгляду позовних вимог та вирішення спору.
Враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суть спору, беручи до уваги забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про існуючу можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, ґрунтуючись на положеннях ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:
Державна екологічна інспекція у Донецькій області діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію у Донецькій області, затвердженого наказом №20 від 20.02.2023.
Державна екологічна інспекція у Донецькій області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Донецької області.
Відповідно до пункту 2 розділу II положення, інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установам та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог законодавства про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо: виконання державних цільових, міждержавних та регіональних програм використання і охорони вод, відтворення водних ресурсів; наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; права державної власності на води; ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів; дотримання встановленого режиму господарської діяльності у зонах санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, водоохоронних зонах, прибережних захисних смугах, смугах відведення та берегових смугах водних шляхів, очисних та інших водогосподарських споруд і технічних пристроїв; здійснення водокористувачами заходів із запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з їх території; здійснення заходів з економного використання водних ресурсів; використання води (водних об`єктів) відповідно до цілей та умов їх надання водокористувачам; здійснення погоджених у встановленому порядку технологічних, лісомеліоративних, гідротехнічних та інших заходів щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених зворотних вод (стічні, шахтні, кар`єрні, дренажні води); проведення робіт, пов`язаних із ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води; дотримання екологічних вимог під час проектування, розміщення, будівництва нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об`єктів; здійснення заходів, пов`язаних із запобіганням шкідливій дії води і ліквідацією її наслідків; дотримання регламентів скидання промислових забруднених стічних чи шахтних, кар`єрних, рудникових вод з накопичувачів, норм і правил експлуатації технологічних водойм (ставки-охолоджувачі теплових і атомних станцій, рибоводні ставки, ставкивідстійники та інші).
Для виконання покладених завдань, інспекція має право розраховувати розміри збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, пред`являти претензії, вживати в установленому порядку заходи досудового врегулювання спорів, виступати позивачем, відповідачем у судах (пункти 10, 11 розділу II Положення).
Державна екологічна інспекція України листом №8910/2.3/4-21 від 12.08.2021 «Про надання Прем`єр-міністром України доручення на проведення позапланових заходів» звернулась до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України з проханням надати відповідне доручення стосовно здійснення позапланових заходів з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства підприємств-забруднювачів водних об`єктів з метою попередження негативного впливу на життя, здоров`я населення та довкілля.
Додатком до означеного листа є лист №2106/3/5/11-11 від 14.04.2021 Державного агентства водних ресурсів України з переліком підприємств-забруднювачів, до якого належить, зокрема, Державне підприємство «Мирноградвугілля» та його відокремлені підрозділи, зокрема, Відокремлений підрозділ «Шахта «Капітальна».
Відповідно до направлення №763/21 від 10.11.2021 Державної екологічної інспекції у Донецькій області на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, направлено відповідальних осіб для проведення у термін з 22.11.2021 по 03.12.2021 позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.
Згідно наданих Відокремленим підрозділом «Мирноградвугілля» Державного підприємства «Мирноградвугілля» довідок б/н від 01.12.2021 під час проведення перевірки, об`єм забраної води становить 1299,9 тис.куб.м, об`єм скинутої води 414,6 тис.куб.м. (у період 01.01.2020 26.11.2020).
Складено акт №167-05 від 02.12.2021 Державної екологічної інспекції у Донецькій області за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (позапланова) щодо Відокремленого підрозділу «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля».
Відповідно до означеного документа, перевіркою встановлено, що Відокремелний підрозділ «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля», зокрема, здійснював самовільне водокористування в зв`язку з відсутністю дозволу на спеціальне водокористування в період з 01.01.2020 по 26.11.2020, об`єм забраної води становить 1299,9 тис.куб.м, об`єм скинутої води 414,6 тис.куб.м., що є порушенням п.9 ст.44 Водного кодексу України.
Акт підписано представниками Відокремелного підрозділу «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля» без зауважень.
З матеріалів справи вбачається наявність дозволу №68/ДН/49д-20 від 27.11.2020 Державного агентства водних ресурсів України на спеціальне водокористування, який видано водокористувачу Державному підприємству «Мирноградвугілля», строк дії дозволу з 27.11.2020 по 27.11.2023.
Наявність дозволу на спеціальне водокористування на період 01.01.2020 26.11.2020 не вбачається.
Поряд з цим, матеріали справи містять звіт про використання води за 2020 рік (форма №2ТП водгосп (річна)).
За результатами проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією у Донецькій області видано припис №167-05 від 07.12.2021 на ім`я директора Відокремленого підрозділу «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля», яким було зобов`язано Відокремлений підрозділ «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля», забезпечити виконання заходів щодо охорони та раціонального використання вод, встановлених дозволом на спеціальне водокористування від 27.11.2020 № 68/ДН/49д-20, а саме пункту 2 заходів - здійснювати знезараження шахтних вод, та пункту 5 заходів утримувати гідротехнічні споруди колекторів шахтних і стічних вод в належному стані; дотримуватись правил експлуатації водогосподарських споруд і пристроїв, а саме: утримувати очисні споруди в задовільному технічному стані; забезпечити виконання умов дозволу на спеціальне водокористування від 27.11.2020 № 68/ДН/49д-20, а саме: дотримуватись нормованих показників гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах на випуску № 1, не допускати перевищення встановлених дозволом на спеціальне водокористування гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин.
Листом №5-4115/21 від 17.12.2021 Державна екологічна інспекція у Донецькій області звернулась до в.о. генерального директора Державного підприємства «Мирноградвугілля» з проханням надати у найкоротший термін інформацію щодо кількості забраної води до отримання дозволу на спеціальне водокористування, кількості скинутої шахтної води до отримання дозволу на спеціальне водокористування, середньої фактичної концентрації забруднюючих речовин у зворотних водах через водовипуск №1 підприємства за період з 01.01.2020 по 26.11.2020.
Згідно листа №1-1387 від 22.12.2021 Державного підприємства «Мирноградвугілля», за період з 01.01.2020 по 26.11.2020 Відокремленим підрозділом «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля» відкачано 1299,9 тис.м.куб та скинуто 414,6 тис.м.куб шахтної води, надано інформацію по концентрації забруднюючих речовин у зворотних водах через водовипуск №1 ВП «Шахта «Капітальна».
Листом №08/128 від 17.02.2022 Відокремлений підрозділ «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля» звернулось до начальника Державної екологічної інспекції у Донецької області з проханням перенести термін виконання припису №167-05 від 07.12.2021, виданого за результатами перевірки Державною екологічною інспекції у Донецької області, в частині п.2 «Дотримуватися правил експлуатації водогосподарських споруд і пристроїв, а саме: отримувати очисні споруди в задовільному технічному стані» у зв`язку з неможливістю виконання цього пункту в зимовий період року.
Державною екологічною службою у Донецькій області сформовано претензію №12-1362/22 від 23.12.2022 на ім`я Державного підприємства «Мирноградвугілля» про відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) у сумі 831286,05 грн в якій зазначено, що Державне підприємство «Мирноградвугілля» зобов`язане відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, перерахувавши кошти протягом одного місяця з моменту отримання претензії.
Згідно представленого розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів ВП «Шахта «Капітальна ДП «Мирноградвугілля», збитки складають 831286,05 грн.
Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням Відокремленим підрозділом «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля» водних ресурсів за відсутності дозвільних документів за період з 01.01.2020 по 26.11.2020, виконано у відповідності до формули 23 Методики на підставі форми № 2ТП-водгосп (річна) за 2020 рік, дозволу на спеціальне водокористування від 27.11.2020 № 68/ДН/49д-20 та інформації Відокремленого підрозділу «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля» щодо об`єму забраної води в 2020 році за наступною формулою: Зсам = 5*W*Тар, де:
W об`єми води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами(підземні води), м3.
Згідно довідки щодо обсягів забраної води та скинутих вод ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 01.12.2021 становить 1 299 900,00 м3;
Таким чином, Зсам = 5 х 1 299 900,00 х 0,1279 = 831 286,05 грн.
Доказів отримання претензії відповідачем та відповідного реагування з боку відповідача матеріали справи не містять.
Оскільки, Державним підприємством «Мирноградвугілля» зазначена претензія залишилась без задоволення, збитки не відшкодовано, таке стало підставою для звернення позивача до суду з розглядуваним позовом про відшкодування збитків.
IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:
Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.
За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.
Згідно з приписами ст.79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Статтею 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Відповідно до преамбули Водного Кодексу України, усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами.
Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ (стаття 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Згідно ст. 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
Приписами ч. 1 ст. 149, ст. 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.
Відповідно до ст. 2 Водного кодексу України, завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.
У ст. 1 Водного кодексу України визначено, що забір води - це вилучення води з водного об`єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них.
Відповідно до ст. 6 Водного кодексу України, води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування.
Згідно зі ст. 42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Статтею 46 Водного кодексу України визначено, що водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.
Відповідно до ч.1 ст. 47 Водного кодексу України внормовано, що загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об`єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об`єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.
Поняття спеціальне водокористування наведено у статті 48 Водного кодексу України.
Так, спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.
Відповідно до ст. 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування, який видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.
Згідно зі ст. 50 Водного кодексу України строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування. Спеціальне водокористування може бути короткостроковим (до трьох років) або довгостроковим (від трьох до двадцяти п`яти років). У разі необхідності строк спеціального водокористування може бути продовжено на період, що не перевищує відповідно короткострокового або довгострокового водокористування. Продовження строків спеціального водокористування за клопотанням заінтересованих водокористувачів здійснюється державними органами, що видали дозвіл на спеціальне водокористування.
При цьому, згідно з ч.9 ст.44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.
Згідно зі ст. 14 Кодексу України «Про надра» встановлено, що надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; геологічного вивчення бурштиноносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ з подальшим видобуванням бурштину (промисловою розробкою родовищ); задоволення інших потреб.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про надра» надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 23 Закону України «Про надра» землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.
Як встановлено господарським судом, під час перевірки екологічною інспекцією встановлено здійснення відповідачем порушення п.9 ст.44 Водного кодексу України, а саме, останній здійснював самовільне водокористування в зв`язку з відсутністю дозволу на спеціальне водокористування в період з 01.01.2020 по 26.11.2020, об`єм забраної води становить 1299,9 тис.куб.м, об`єм скинутої води 414,6 тис.куб.м.
Вказане підтверджується наданими під час перевірки Відокремленим підрозділом «Мирноградвугілля» Державного підприємства «Мирноградвугілля» довідок б/н від 01.12.2021 ,згідно яких, об`єм забраної води у становить 1299,9 тис.куб.м, об`єм скинутої води 414,6 тис.куб.м.
Поряд з цим, означені об`єми вбачаються з листа №1-1387 від 22.12.2021 Державного підприємства «Мирноградвугілля», відповідно до якого, за період з 01.01.2020 по 26.11.2020 Відокремленим підрозділом «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля» відкачано 1299,9 тис.м.куб та скинуто 414,6 тис.м.куб шахтної води.
Згідно з ч.4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
З метою реалізації Директиви 2006/11/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 15 лютого 2006 року про забруднення, спричинене деякими небезпечними речовинами, що скидаються до водного середовища Співтовариства, відповідно до Водного кодексу України та Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» була розроблена Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 (далі - Методика).
Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, в тому числі у разі самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів (абзац четверний пункту 1.2 Методики).
Державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і на підставі цієї Методики розраховують розмір відшкодування збитків.
Відповідно до п. п. 1.4 Методики, вона застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами природоохоронного законодавства.
Державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і, на підставі цієї Методики, розраховують розмір відшкодування збитків.
Згідно з п.1.7. Методики самовільне водокористування - використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів; спеціальне водокористування - забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води для скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.
За приписами п. 9.1 розділу ІХ Методики, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою:
Зсам = 5 х W х Тар (грн.),
де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, куб. м;
Згідно з п. 9.2 розділу ІХ Методики, фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).
Як підтверджується матеріалами справи, розрахунок заявлених до стягнення збитків здійснювався позивачем у відповідності до розділу ІХ Методики, за формулою Зсам = 5 х W х Тар (грн.).
Згідно наявних в матеріалах справи матеріалів, зокрема довідок та листів відповідача, об`єм забраної води відповідачем за період з 01.01.2020 по 26.11.2020 становить 1299,9 тис.куб.м,
З огляду на положення п. 9.2. Методики, на підставі вищезазначеної інформації, позивачем було здійснено розрахунок збитків за самовільне використання водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування наступним чином:
Зсам = 5 х 1299900,00 х (12,79/100) = 831286,05 грн.
Судом перевірено розрахунок позивача, та встановлено, що він зроблений відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389.
Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що факт самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування за законом є самостійною підставою для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.
Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 у справі №910/8682/16.
При цьому вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника, а тому саме відповідач повинен довести, що шкоду завдано не з його вини, або ж у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12.09.2019 у справі №908/1092/18, від 12.11.2019 у справі №914/2436/18.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
За приписами ст. 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.
Як свідчить ч. 3 ст. 110 Водного кодексу України недотримання умов дозволу або порушення правил спеціального водокористування є самостійними порушеннями водного законодавства, відповідальність за які несуть винні особи.
Відтак, здійснення водокористувачем водокористування без дозволу є порушенням його обов`язку, яке має наслідком застосування до винної особи відповідальності. Дії винної особи щодо водокористування без дозволу є самостійним складом правопорушення.
Факт самовільного використання відповідачем водних ресурсів без отримання відповідного дозволу, завдання збитків державі, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди, причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, наявність вини відповідача суд визнає доведеним.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03.09.2013 у справі № 13/333-38/463-2012, та постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 908/1593/17, від 15.05.2019 у справі № 638/8281/15-а, від 21.05.2019 у справі №922/1017/17, згідно з якою факт самовільного використання водних ресурсів без наявності відповідного дозволу на спеціальне водокористування визначається у якості самостійної підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.
Таким чином, у діях відповідача наявні усі складові, необхідні для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, а саме протиправна поведінка останнього полягає у самовільному водокористуванні без наявності дозволу, вина підтверджується матеріалами перевірки та відсутністю дозволу, наявна сама шкода, яка обрахована відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків від 20 липня 2009 року №389 (із змінами) на підставі наданої відповідачем інформації про використання води за 2020 рік, достовірність яких відповідачем не спростовано, а причинний зв`язок, що виражається у заподіяні вказаної шкоди саме є протиправною поведінкою відповідача.
V. Висновки суду:
З урахуванням вищевикладеного, дії відповідача є протиправними та вчинені з його вини, що підтверджується актами перевірок, приписами. При цьому, наявна сама шкода, яка розрахована у відповідності до вимог Методики, і наявний причинний зв`язок, що виражений у заподіяні збитків саме протиправною поведінкою відповідача.
Наведене свідчить про наявність всіх елементів складу правопорушення, що має наслідком відповідальність у вигляді стягнення збитків, а відтак свідчить про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, які, в свою чергу, підлягають задоволенню за рахунок відповідача.
Відповідно до ст.42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.
За приписами п. «г» ч. 4, ч. б ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюються за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватися тільки для фінансового забезпечення здійснення природоохоронних заходів, включаючи захист від шкідливої дії вод сільських населених пунктів та сільськогосподарських угідь, ресурсозберігаючих заходів, у тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження забруднення навколишнього природного середовища та дотримання екологічних нормативів і нормативів екологічної безпеки, для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров`я населення.
В силу норм п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
За змістом п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
У главі XI Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 09.08.2013 №128 (у редакції наказу Державної казначейської служби України від 05.12.2019 №342), передбачено, що кошти, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України розподіляються між державним та місцевими бюджетами, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в Державній казначейській службі України на ім`я відповідного органу Державної казначейської служби України за субрахунком 3331 «Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами» Плану рахунків (далі - рахунок 3331) у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Кошти, які надійшли протягом дня (з урахуванням повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджетів) на рахунки 3331, у регламентований час розподіляються Державною казначейською службою України за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами.
Заявлена до стягнення сума підлягає зарахуванню на аналітичний рахунок відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, який у відповідності до вимог п.7 ч.3 ст.29, п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України розподіляє зазначені кошти в автоматизованому режимі наступним чином: 30 відсотків зараховується до спеціального фонду державного бюджету, 20 відсотків зараховується до спеціального фонду обласного бюджету, 50 відсотків зараховується до спеціального фонду сільського, селищного, міського бюджету, бюджету об`єднаних територіальних громад, перерахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Донецькій області за субрахунком 3331 «Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами».
Указом Президента України від 05.03.2015 №123/2015 «Про утворення військово-цивільних адміністрацій» утворено Донецьку обласну військово-цивільну адміністрацію та Донецькій обласній державній адміністрації надано статус Донецької обласної військово-цивільної адміністрації.
Указом Президента України «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Донецькій області» від 01.09.2022 № 620/2022 створено Мирноградську міську військову адміністрацію Покровського району Донецької області, яка на підставі ст.15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» наділена повноваженнями щодо розпорядження місцевим фондом охорони навколишнього середовища.
Отже, на сьогоднішній день, повноваженнями щодо розпорядження обласним фондом охорони навколишнього середовища наділена Донецька обласна державна адміністрація, а спеціальним фондом Мирноградської міської ради Мирноградська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області.
Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» №3460-IX від 09.11.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 встановлений на рівні 3028 грн.
У відповідності до п. п. 1-2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Одночасно, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
З даного слідує, що позивач сплатив суму судового збору у більшому розмірі, ніж передбачено.
Суд звертає увагу, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).
Такого клопотання від позивача станом на дату винесення рішення по справі №905/1478/24 до суду не надходило.
Суд роз`яснює позивачу про право звернення в порядку п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 4, 7, абз. 2 ч. 3 ст. 12, ст. ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
4.Видати накази після набрання рішенням законної сили.
5.За результатами розгляду справи у судовому засіданні 13.02.2025 підписано скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення без його проголошення.
6.Повідомити сторін, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
7.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
8.Дата складення повного рішення 21.02.2025.
Суддя О.В. Кротінова