РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2025Справа № 910/11014/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс"

до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації

про стягнення 1793937,42 грн.

представники сторін: не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення реальних збитків у розмірі 1047181,49 грн. та упущеної вигоди в розмірі 746755,93 грн., завданих унаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан.

Так, з листа від 04.09.2022 №71/17-500-67127 Міністерства закордонних справ України "Щодо вручення судових документів на території РФ" вбачається, що через повномасштабну агресію РФ проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та Росією розірвано, а всіх співробітників закордонних дипломатичних установ України евакуйовано з території держави-агресора. З огляду на зазначене, наразі унеможливлено надання органами дипломатичної служби України сприяння щодо передачі судових документів російській стороні.

Крім того, листом від 06.10.2022 Міністерство юстиції України повідомило суд, що за інформацією МЗС України (лист від 03.10.2022 № 71/14-500-77469) 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною і Російською Федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території РФ та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади РФ за посередництва третіх держав також не здійснюється.

12.01.2023 Верховна Рада України прийняла Закон України "Про вихід з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності", яким постановила вийти з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, вчиненої в м. Києві 20 березня 1992 року та ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року № 2889-XII (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №9, ст. 66), який набрав чинності 05.02.2023.

Отже, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про неможливість звернення із судовим дорученням для вручення відповідачу судових документів у справі № 910/11014/24 у порядку статті 367 ГПК України.

У той же час, відповідно до ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд здійснював повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Також ухвалою суду від 13.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" зобов`язано здійснити переклад даної ухвали на російську мову з нотаріальним засвідченням його вірності та направити скан-копії такого перекладу на офіційну електронну пошту (адресу) Генеральної прокуратури Російської Федерації - , докази чого надати суду. Докази виконання позивачем ухвали суду від 13.09.2024 наявні в матеріалах справи.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.12.2020 між ПрАТ «Кріпта» (орендодавець) та позивачем (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення та надання послуг № 123/Д, за яким позивачу в оренду передано будівлі «Літ. К», яке знаходиться за адресою: вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3, м. Київ.

Відповідно до п. 1.4 договору оренди вартість об`єкта оренди з врахуванням його індексації станом на день підписання Договору: - 24 308,20 грн.

Згідно з п. 2.3 договору оренди із моменту передачі об`єкта оренди і до його повернення Орендодавцю, Орендар несе ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди.

02.01.2024 у будівлі «Літ. К», що знаходиться за адресою: вул. Північно- Сирецька, буд. 1-3, м. Київ, виникла пожежа внаслідок влучання російської ракети, у зв`язку з чим знищено належне позивачу майно, що перебувало в орендованому приміщенні та використовувалось для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до складеного позивачем переліку знищеного майна внаслідок влучення російської ракети та пожежі від 02.01.2024, загальна сума закупівельної собівартості знищеного майна складає 706 681,49 грн. з ПДВ, а саме: Автошина 195/65 R15 HANKOOK WINTER І*СЕРТ RS3 W462 XL 95T у кількості 4 шт., на суму 9920 грн.; Сирена KPS-G19E у кількості 10 4 шт., на суму 1 306,80 грн.; Блок живлення NBSE24120200HE 12V/2A у кількості 50 шт., на суму 10890 грн.; Блок живлення 60W//12-36V//ALU у кількості 4 шт., на суму 4224 грн.; Блок живлення 40W//12-36V//ALU у кількості 2 шт., на суму 1584 грн.; Деактиватор безконтактний InterLayer ІРТ-10 у кількості 100 шт., на суму 618000 грн.; Кронштейн DS- 1602ZJ-P у кількості 2 шт., на суму 2273,04 грн.; Блок безперебійного живлення BBG- 245 у кількості 2 шт., на суму 3939,60 грн.; Акумулятор свинцево- кислотний Full Energy FEP-127 у кількості 2 шт., на суму 940,80 грн.; Монітор 23.6" Philips 243V5QHABA у кількості 1 шт., на суму 3600 грн.; Монтажний комплект у кількості 5 шт., на суму 11723,24 грн.; Монтажний комплект 15Рго у кількості 2 шт., на суму 38280 грн.

04.01.2024 комісією у складі: головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям та заходів цивільного захисту Подільського РУ ГУ ДСНС України у м. Києві майора служби цивільного захисту Дмитрюка Сергія Олександровича, головного бухгалтера ТОВ «ВІЗАНТІЯ І» Котюк Валентини Юріївни, заступника голови правління з юридичних питань ПрАТ « КРІПТА» Півчук Тетяни Віталіївни, адвоката, що представляє права і законні інтереси ТОВ «ДС ЕЛЕКТРОНІКО» та TOB «ВІРАТ» Максимчук Сергія Павловича, директора ТОВ «ТД «ПРОМИСЛОВІ ОЛИВИ І.Л.С.» Кривошлика Олександра Анатолійовича, директора ТОВ ДП КВАЗАР-IC» Господаренка Антона Сергійовича, директора ТОВ «ФРАНКО ПАК» Вернигородського Дмитра Володимировича, генерального директора ТОВ «АГРАР МЕДІА ГРУП» Рябкіна Ярослава Степановича, ФОП Михайлика Юрія Віталійовича, ФОП Вернигородського Іллі Дмитровича, генерального директора ТОВ «КСЕРОКС (Україна) ЛТД» Подгорнова Андрія Юрійовича, директора ТОВ «ПРОФІТАГ ІНТРЕЙД» Коблика Андрія Валерійовича, директора ТОВ «ПРОФІТАЕ СЕРВІС» Зубарева В`ячеслава Сергійовича складений Акт про пожежу, що мала місце 02.01.2024 о 07 год. 33 хв. із загорянням горючих матеріалів внаслідок влучання російської ракети та вибухом її елементів на об`єкті, розташованому на першому поверсі одноповерхового виробничого корпусу з вбудованими триповерховими адміністративними приміщеннями (будівлі виробничого корпусу з допоміжними приміщеннями літ. «К», яка відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить ПрАТ «КРІПТА»).

За даним фактом зареєстровано кримінальне провадження № 0000001 від 02.01.2024 року.

У той же час, 16.05.2023 між позивачем та ТОВ «РУШ» укладено Договір поставки ПС 16-05-23 із Додатком № 8 (Локальний кошторис № 8) від 06.12.2023 на поставку обладнання захисту товарів від крадіжок та монтаж і пусконалагодження обладнання.

Відповідно до зазначеного Додатку № 8, заявка на поставку складена з поточними цінами на 06.02.2023 на деактиватор безконтактний InterLayer ІРТ-10 у кількості 100 шт. загальною вартістю 1 050 000,00 грн.

Із пояснень позивача слідує, що Деактиватори безконтактні InterLayer ІРТ-10 у кількості 100 шт., які належали позивачу на підставі видаткової накладної ТОВ «Інновейт Тім Солюшнс» № 149 від 11.12.2023, зберігалися на складі за адресою: вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3, м. Київ, та були знищені в результаті пожежі 02.01.2024 року.

Таким чином, поставка товару: деактиватори безконтактні InterLayer ІРТ-10 у кількості 100 шт., не відбулася, унаслідок чого позивач втратив можливість поставити товар за договором поставки ПС 16-05-23 від 16.05.2023 собівартістю 618 000,00 грн. за 1 050 000,00 грн., та отримати прибуток у сумі 432 000,00 грн.

Також позивач наголосив, що на підставі укладеного з ТОВ «Інновейт тім солюшнс» Договору зберігання від 23.07.2023 № 2307-3 у позивача на відповідальному зберіганні перебувало майно, а саме: алюмінієвий профіль вагою 300 кг, вартістю 72 000,00 грн., що також знищений у результаті пожежі.

20.01.2024 ТОВ «Інновейт тім солюшнс» звернулося до позивача з претензією про відшкодування вартості знищеного майна за Договором зберігання від 23.07.2023 № 2307-3 на суму 72 000,00 грн.

У Звіті від 03.07.2024 про оцінку збитку, завданого майну ТОВ "Профітаг Сервіс" внаслідок військової агресії російської федерації, згідно наданого замовником переліку, оцінювачем ТОВ «Експертна група «Юстиція ТЕУ» на замовлення позивача встановлено, що ринкова собівартість майна становить 706 681,49 грн. з ПДВ; розмір упущеної вигоди розраховано з урахуванням 30 % згідно типових операцій (інфляційна надбавка) та становить 212 004,44 грн.; вартість знищеного майна, яке перебувало на відповідальному зберіганні, - 72 000,00 грн. Загальний розмір завданих збитків (реальних збитків та упущеної вигоди) становить 918 685,93 + 72 000,00 = 990 685,93 грн., що із заокругленням до сотень становить 990 700 грн.

Крім того, на замовлення позивача ТОВ «Експертна група «Юстиція ТЕУ» складено Звіт про оцінку збитку, завданого внаслідок військової агресії російської федерації будівлі «літ. К» загальною площею 179,0 кв. м, розташована за адресою: м. Київ, вул. Північно- Сирецька, буд. № 1-3.

Відповідно до вказаного звіту станом на 03.07.2024 ринкова вартість збитку становить 15 215 000 грн. із ПДВ.

Також, як наголосив позивач, для використання об`єкта оренди за цільовим призначенням для ведення господарської діяльності останнім здійснено ремонт та облаштування приміщення, встановлено стелажі, монтаж вітрин та виконано інші роботи. Вартість ремонтних робіт складала 1500 грн. за 1 м2, всього вартість ремонтних робіт за 179 м2 становила 268 500,00 грн.

Водночас, відповідні підтверджуючі документи були знищені в результаті пожежі 02.01.2024 року.

Поряд із цим, між позивачем, як Орендарем, та ТОВ «ПРОФІТАГ ІНТРЕЙД», як Суборендарем, укладено договір суборенди № 011223-СО від 01.12.2023, відповідно до п. 1.1.1 якого Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне володіння та користування на умовах суборенди частину приміщення 68 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3. Загальна площа становить 118 кв. м.

Відповідно до п. 3.1 Договору суборенди строк суборенди становить 12 (дванадцять) - календарних місяців із моменту прийняття Суборендарем Об`єкту оренди за Актом прийому-передачі, тобто до 30.11.2024 року.

Згідно з п. 4.1 Договору суборенди за користування Об`єктом суборенди Суборендар сплачує Орендарю суборендну плату, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, у розмірі 18 300,00 грн. за кожен місяць терміну суборенди, у тому числі ПДВ.

03.01.2024 сторонами договору суборенди № 011223-СО від 01.12.2023 укладено додаткову угоду про те, що у зв`язку зі знищенням об`єкта суборенди 02.01.2024 сторони, керуючись ч. 2 ст. 191 Господарського кодексу України, припинили Договір суборенди № 011223-СО від 01.12.2023 року.

З огляду на наведене, позивач зазначив, що не отримав прибуток, який міг би реально одержати за звичайних обставин, у сумі 199 470 грн., що становить упущену вигоду з отримання орендної плати за період із 03.01.2024 по 30.11.2024 року.

Згідно зі статтею 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 134 ГК України визначено, що право власності є основним речовим правом у сфері господарювання. Суб`єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб`єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення.

Згідно зі статтею 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК, доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Протиправна поведінка особи може мати прояв у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародновизнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16 березня 2022 року у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24 березня 2022 року, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі проти атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 210/4458/15-ц, від 30 січня 2020 року у справі 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 серпня 2017 року у справі № 761/9437/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.

Преамбулою Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до частини третьої статті 85 ГПК обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, в результаті збройної агресії Російської Федерації проти України позивачу завдано збитків, які полягають у втраті власного майна на суму 706 681,49 грн. з ПДВ, та вартості знищеного майна, яке перебувало на відповідальному зберіганні позивача на суму 72 000,00 грн.

При цьому, із метою експертного визначення розміру матеріальної шкоди (збитків), на замовлення позивача оцінювачем ТОВ «Експертна група «Юстиція ТЕУ» складено Звіт від 03.07.2024 про оцінку збитку, завданого майну ТОВ "Профітаг Сервіс" внаслідок військової агресії російської федерації, згідно наданого замовником переліку.

Водночас, суд вважає не доведеними доводи позивача щодо завдання шкоди у вигляді упущеної вигоди з урахуванням 30 % згідно типових операцій (інфляційна надбавка) у сумі 212 004,44 грн.

Суд зауважує, що упущена вигода - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на доказах, які підтверджують реальну можливість отримання певних грошових сум, якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Таким чином, нарахування 30 % згідно типових операцій (інфляційна надбавка) не відноситься до упущеної вигоди, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Поряд із цим, на підставі укладеного між позивачем та ТОВ «РУШ» Договору поставки від 16.05.2023 ПС 16-05-23 із Додатком № 8 (Локальний кошторис № 8) від 06.12.2023, позивач мав зобов`язання поставити ТОВ «РУШ» товар - деактиватори безконтактні InterLayer ІРТ-10 у кількості 100 шт., за ціною 1 050 000,00 грн.

Відтак, позивач визначив розмір очікуваного прибутку у сумі 432 000,00 грн., виходячи із собівартості товару 618 000,00 грн. та ціни продажу 1 050 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ста. 142 ГК України прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Отже, покладення на особу обов`язку відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди можливе тільки за умови реальної можливості одержання доходу особою, яка вважає, що їй завдано шкоди. У такому разі пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №910/14341/18).

Утім, позивачем не доведено, що на підставі Договору поставки від 16.05.2023 ПС 16-05-23 із Додатком № 8 (Локальний кошторис № 8) від 06.12.2023 позивач мав поставити ТОВ «РУШ» саме цей товар (деактиватори безконтактні InterLayer ІРТ-10), що зберігався на складі за адресою: вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3, м. Київ, та був знищений у результаті пожежі 02.01.2024 року.

Надані позивачем на підтвердження вказаних обставин докази не містять відомостей щодо визначення місцезнаходження товару (деактиватори безконтактні InterLayer ІРТ-10), який підлягав постачанню за Договору поставки від 16.05.2023 ПС 16-05-23 із Додатком № 8 (Локальний кошторис № 8) від 06.12.2023 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності упущеної вигоди у сумі 432 000,00 грн.

Одночасно, суд вважає недоведеними позовні вимоги про стягнення 268 500,00 грн. вартості ремонтних робіт (із розрахунку 1500 грн. за 1 м2, всього вартість ремонтних робіт за 179 м2), здійснених для використання об`єкта оренди за цільовим призначенням для ведення господарської діяльності останнім.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 ГПК передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом прийняті до уваги посилання позивача, що відповідні підтверджуючі документи були знищені в результаті пожежі 02.01.2024 року.

Утім, позивачем не надано до матеріалів справи відомостей щодо переліку втрачених на підприємстві документів, доказів повідомлення правоохоронних органів із цього питання тощо.

Відповідно до пункту 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88, у разі пропажі або знищення первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Крім того, у пункті 4.1.2 договору оренди від 31.12.2020 № 123/Д указано, що орендар (позивач) має право виконувати поточний ремонт та інші роботи, які поліпшують стан об`єкта оренди, зумовлюють підвищення його вартості, лише з письмового дозволу орендодавця. Поточний ремонт, поліпшення об`єкта оренди, що зумовлюють підвищення вартості об`єкта оренди виконуються орендарем після підписання додаткової угоди до цього договору, умовами якої визначаються перелік робіт, їх обсяги, строки проведення робіт, розмір, строк і порядок відшкодування вартості робіт, порядок приймання ремонтно-відновлювальних робіт.

Проте, у матеріалах справи письмовий дозвіл орендодавця (ПрАТ «Кріпта») на виконання позивачем ремонтних робіт у будівлі «Літ. К», яке знаходиться за адресою: вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3, м. Київ, а також відповідна додаткова угода до договору відсутні.

Щодо заявленої позивачем до стягнення упущеної вигоди з отримання орендної плати за договором суборенди від 01.12.2023 № 011223-СО за період із 03.01.2024 по 30.11.2024 у сумі 199 470 грн., суд зауважує наступне.

Як слідує з пункту 4.1.3 договору оренди від 31.12.2020 № 123/Д, орендар (позивач) має право передавати об`єкт оренди в суборенду лише з письмового дозволу орендодавця.

Водночас, доказів надання орендодавцем (ПрАТ «Кріпта») письмового дозволу позивачу на укладення договору суборенди від 01.12.2023 № 011223-СО до матеріалів справи не надано.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

У той же час, матеріали справи не містять доказів здійснення суборендарем (ТОВ «ПРОФІТАГ ІНТРЕЙД») за договором суборенди від 01.12.2023 № 011223-СО сплати орендних платежів за минулі періоди у визначеному договором розмірі.

Отже, у задоволенні позовної вимоги про стягнення упущеної вигоди у сумі 199 470 грн. суд дійшов висновку відмовити.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення збитків підлягають задоволенню частково.

Судом також береться до уваги правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, яка полягає в тому, що після початку війни в Україні з 2014 року суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено РФ, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.

Аналогічна правова позиція щодо судового імунітету держави визначена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 428/11673/19, від 22.06.2022 у справі № 311/498/20, від 12.10.2022 у справі № 463/14365/21; Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 990/80/22.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" задовольнити частково.

Стягнути з Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (125993, Російська Федерація, м. Москва, вул. Велика Дмитрівка, 15а, б. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3; ідентифікаційний код 4339007) 778681 (сімсот сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят одну) грн. 49 коп. збитків.

Стягнути з Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (125993, Російська Федерація, м. Москва, вул. Велика Дмитрівка, 15а, б. 1) у дохід Державного бюджету України 11680 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 22 коп. судового збору за подання позову.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 20.02.2025 року.

Суддя К.В. Полякова