ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2025 р. Справа №926/1315/24

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури (вх.ЗАГС №01- 05/3009/24 від 23.10.2024)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02.10.2024 (повний текст 07.10.2024, суддя Проскурняк О.Г.)

у справі № 926/1315/24

за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури, м. Чернівці

в інтересах держави в особі Новоселицької міської ради, м. Новоселиця Чернівецької області

до відповідача Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни, м. Новоселиця Чернівецької області

про стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю в сумі 1 173 702,19 грн

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Керівник Чернівецької окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернівецької області із позовом в інтересах держави в особі Новоселицької міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Белікової Маргарети Валеріївни про стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю в сумі 1 173 702,19 грн.

Позов обґрунтований тим, що Чернівецькою окружною прокуратурою встановлено факт використання земельних ділянок, що перебувають в комунальній власності Новоселицької міської ради за кадастровими номерами: :01:013:0123 площею 0,2460 га, :01:013:0122 площею 0,2240 га, :02:006:0261 площею 6,4753 га без правовстановлюючих документів.

09.09.2024 року через систему "Електронний суд" представницею відповідача адвокаткою Легінович Н.С. сформовано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/3921/24-а.

Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 02.10.2024 клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задовольнив і зупинив провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 600/3921/24-а.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що предметом позовних вимог є стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю в сумі 117 3702,19 грн за фактичне використання Беліковою М.В. земельних ділянок під об`єктами нерухомості, які належать їй на праві приватної власності. Вказана заборгованість розрахована комісією, що створена на виконання рішень Новоселицької міської ради.

Водночас в межах адміністративної справи № 600/3921/24-а розглядається справа про визнання протиправним та нечинним рішення Новоселицької міської ради Чернівецької області II сесії VIII скликання від 22.12.2020 № 2/35 "Про створення комісії по розгляду питань для визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Новоселицької міської ради".

Відтак обставини, встановленні в межах адміністративної справи № 600/3921/24-а, матимуть значення при розгляді цієї справи.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури Луканьов Андрій подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02.10.2024, а справу № 926/1315/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що у справі № 600/3921/24-а розглядається питання визнання протиправним та нечинним рішення Новоселицької міської ради Чернівецької області II сесії VIII скликання від 22.12.2020 № 2/35 "Про створення комісії по розгляду питань для визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Новоселицької міської ради", проте позовні вимоги у цій справі не обґрунтовані розрахунками зазначеної комісії. В позовній заяві прокурор здійснив розрахунок боргу окремо по кожній ділянці за 2022-2023 роки та 3 місяці 2024, де до нормативної грошової оцінки застосовано коефіцієнт індексації за відповідний рік та ставки податку відповідно до цільового призначення земельних ділянок, а тому будь-які розрахунки, які робилися комісією, не бралися до уваги прокурором.

Таким чином, визнання Чернівецьким окружним адміністративним судом у справі №600/3921/24-а протиправним та нечинним зазначеного вище рішення Новоселицької міської ради не змінить розміру коштів, які прокурор просить стягнути в межах цієї справи.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 25.10.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02.10.2024 у справі №926/1315/24, повідомив сторін, що апеляційна скарга буде розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і надав відповідачу строк на подання відзив на апеляційну скаргу - десять днів з моменту отримання цієї ухвали.

26.11.2024 через систему Електронний суд представницею відповідача адвокаткою Легінович Н.С. сформовано відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст 263 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження

Матеріалами справи підтверджується, що ухвала суду від 25.10.2024 доставлена в електронний кабінет ФОП Белікової М.В. 28.10.2024, а отже, останнім днем строку на подання такого відзиву було 08.11.2024.

В ч. 2. ст. 207 ГПК України зазначено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

На основі вищезазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення відзиву без розгляду.

Апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про зупинення провадження у справі до набрання чинності судовим рішенням у справі № 600/3921/24-а.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху справи і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупиняється. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Як підтверджується матеріалами справи, предметом спору у цій справі є стягнення безпідставно збережених коштів з орендної плати за землю в сумі 1 173 702,19 грн .

Водночас судом встановлено, що предметом розгляду справи № 600/3921/24-а є питання про визнання протиправним та нечинним рішення Новоселицької міської ради Чернівецької області II сесії VIII скликання від 22.12.2020 № 2/35 "Про створення комісії по розгляду питань для визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Новоселицької міської ради".

Створення комісій по розгляду питань для визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам передбачено Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.2019.

Разом з тим, до спірних (кондиційних) правовідносин, що розглядається в рамках справи № 926/1315/24, не застосовуються приписи вищевказаного Порядку, як і не є підставою позову розрахунки, здійсненні цією комісією.

Водночас предметом розгляду справи № 926/1315/24 є стягнення безпідставно збережених коштів на підставі ст. 1212 ЦК України, яка відноситься до глави 83 ЦК України - «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави», тоді як відшкодування збитків має зовсім іншу правову природу та передбачена ст. 1166 ЦК України (глава 82 ЦК України «Відшкодування шкоди»).

Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Виходячи із норм чинного законодавства, розмір безпідставно збережених коштів за рахунок власника землі еквівалентний розміру орендної плати, яку власник нерухомого майна мав би сплатити у разі укладення договору оренди землі.

Щодо визначення розміру коштів, який підлягає стягненню, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 910/11764/17, від 20.11.2018 у справі № 908/4582/15, від 04.11.2020 у справі № 904/1283/19.

Визначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж шляхом оформлення витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель вимогами чинного законодавства не передбачено, а отже, позивач при здійсненні розрахунку суми безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки правомірно використав інформацію саме з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Так, позивач здійснив розрахунок боргу окремо по кожній ділянці за 2022-2023 роки та 3 місяці 2024, де до нормативної грошової оцінки застосовано коефіцієнт індексації за відповідний рік та ставки податку відповідно до цільового призначення земельних ділянок, а тому будь-які розрахунки, які робилися комісією не мають значення для розгляду цієї справи.

З огляду на зазначені вище норми законодавства, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів достатніх мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановлення та оцінки певних конкретних обставин (фактів), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

При цьому, покликання місцевого господарського суду на взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у інший справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №600/3921/24-а, господарський суд першої інстанції має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи з урахуванням підстав позову, на які покликався прокурор.

Отже, господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Розглянувши наявні в справі докази, давши оцінку доводам апелянта, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Чернівецької області від 02.10.2024 з направленням її для продовження розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 270, 275, 280- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02.10.2024 у справі №926/1315/24 скасувати.

3. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК