УХВАЛА

м. Київ

19.02.2025Справа № 910/8467/21

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про заміну сторони виконавчого провадження у справі

За первісним позовом Державного агентства резерву України

до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської рад (Київської міської державної адміністрації)

про продовження договору оренди

за зустрічним позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської рад (Київської міської державної адміністрації)

до Державного агентства резерву України

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - Кабінет Міністрів України

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація»

Представники учасників справи:

від заявника (ДВС): не з`явився;

від стягувача: не з`явився;

боржника: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: Скок Л.А.;

від третьої особи 3: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2023, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 у справі №910/8467/21, відмовлено у позові Державного агентства резерву України; позов Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської рад (Київської міської державної адміністрації) задоволено повністю; вирішено усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Державного агентства резерву України із займаних ним нежитлових приміщень загальною площею 2635,70 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 28/9, літ. А . Стягнуто з Державного агентства резерву України на користь Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської рад (Київської міської державної адміністрації) судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп.

03.05.2024 на виконання вказаного рішення суду видано накази.

Постановою Верховного Суду від 10.09.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 у справі №910/8467/21 залишено без змін.

10.02.2025 до Господарського суду міста Києва від старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. надійшла заява, в якій заявник просить замінити сторону у виконавчому провадженні НОМЕР_1 - з Державного агентства резерву України (м. Київ, Україна, 01024, місто Київ, вул. Чикаленка Євгена, будинок 28/9, ) на - Комісію з ліквідації Державного агентства резерву України (м. Київ, Україна, 01024, місто Київ, вул. Чикаленка Євгена, будинок 28/9, ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 розгляд вказаної заяви призначено на 19.02.2025.

У судове засідання 19.02.2025 з`явився представник третьої особи 2, представники інших учасників справи у судове засідання 19.02.2025 не з`явились, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали суду до їх електронних кабінетів.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма встановлена і у статті 334 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини першої якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною другою статті 334 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2023, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 у справі №910/8467/21, відмовлено у позові Державного агентства резерву України; позов Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської рад (Київської міської державної адміністрації) задоволено повністю; вирішено усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Державного агентства резерву України із займаних ним нежитлових приміщень загальною площею 2635,70 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 28/9, літ. А . Стягнуто з Державного агентства резерву України на користь Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської рад (Київської міської державної адміністрації) судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп.

03.05.2024 Господарським судом міста Києва видано наказ про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення Державного агентства резерву України із займаних ним нежитлових приміщень загальною площею 2635,70 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 28/9, літ. А

23.01.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Т.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№НОМЕР_2 з примусового виконання вказаного наказу.

Від Ліквідаційної комісії Державного агентства резерву України надійшов лист за №ВИХ100/0/4-25 від 29.01.2025, в якому зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2024 року №1117 «Про ліквідацію Державного агентства резерву» прийнято рішення про ліквідацію Держрезерву, а також встановлено , що постанова Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 року №517 «Про затвердження Положення про Державне агентство резерву України» втратила чинність. Повідомлено що на виконання Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року №1074, головою ліквідаційної комісії Державного агентства резерву України забезпечено звільнення всіх працівників Держрезерву, крім членів ліквідаційної комісії.

Однак, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2025 ВП№НОМЕР_2 боржником зазначено Державне агентство резерву України, у зв`язку з чим голова ліквідаційної комісії Державного агентства резерву України просив відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подати до Господарського суду міста Києва заяву про заміну сторони її правонаступником - з Державного агентства резерву України на Комісію з ліквідації Державного агентства резерву України.

Суд зазначає, що під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 Цивільного кодексу України).

За приписами ч.ч.1,5 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу (ч.ч.2, 3 ст.52 Господарського процесуального кодексу України).

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.

Отже, процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміна сторони матеріального правовідношення її правонаступником), тому у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості процесуального правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Вирішуючи питання про правонаступництво, потрібно мати на увазі, що істотне значення у справі має як запис в установчих документах про правонаступництво, так і фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов`язує перехід майнових прав та обов`язків, а саме: рішення власника (власників), підписання розподільчого балансу тощо (у випадку виділу). Отже, у вирішенні питань, пов`язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов`язків на майно (майнові права).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 Цивільного кодексу України з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана повідомити учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надати відомості про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства.

Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред`явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи (ч. 3 ст. 111 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється (ч. 6 ст. 111 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується ліквідаційною комісією (ліквідатором) юридичної особи.

Суд зазначає, що ліквідаційна комісія не є юридичною особою, а є органом управління, який створюється з метою здійснення ліквідаційної процедури та проводить інвентаризацію та оцінку майна особи, яка ліквідується, визнає ліквідаційну масу і розпоряджається нею, вживає заходів до стягнення дебіторської заборгованості, реалізує майно особи, яка ліквідується, і здійснює інші заходи, спрямовані на задоволення вимог кредиторів.

Створення ліквідаційної комісії не вказує на перехід прав та обов`язків від особи, яка ліквідується, до самої ліквідаційної комісії. При цьому, сама ліквідаційна комісія, так як вона не є юридичною особою, не може самостійно виступати позивачем чи відповідачем у суді.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/8467/21.

Керуючись статтями 52, 233, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т.Є. про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/8467/21.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст складено та підписано 20.02.2025.

Суддя О.М. Спичак