РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2025Справа № 914/901/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Панасюк Ю.М. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Укрінбуд»

до Міністерства оборони України

треті особи Західне управління замовника робіт, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК-ГАРАНТ»

про визнання недійсним одностороннього правочину, визнання чинним договору та зобов`язання вчинити дії

за участі представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Барда С.Ю. (уповноважений представник);

від третьої особи 1 - не з`явився;

від третьої особи 2 - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Укрінбуд» звернулося до суду з позовом до Міністерства оборони України, треті особи Західне управління замовника робіт, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖК-ГАРАНТ» про визнання недійсним одностороннього правочину, визнання чинним договору та зобов`язання вчинити дії

Позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову, обґрунтовані тим, що вчинений відповідачем односторонній правочин про розірвання Договору №124 від 24.05.2018, не відповідає положенням Цивільного кодексу України та приписам п.6.2.1 Договору. Також позивач зазначив, що несвоєчасне виконання позивачем договору пов`язане із наявністю форс-мажорних обставин. Крім того, позивач вказав, що ним у вересні 2019 року надавались акти виконаних робіт за вересень 2019 в розмірі 464663,74 грн, які не були прийняті та підписані замовником. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати недійсним односторонній правочин Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерство оборони України, правонаступником якого є Міністерство оборони України про розірвання Договору підряду № 124 від 24.05.2018 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області, укладеного між Західним територіально квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерство оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Фірма «УКРІНБУД»; вважати чинним Договір підряду № 124 від 24.05.2018 року укладеного між Західним територіально квартирно-експлуатаційним управлінням МОУ, правонаступником якого є Міністерство оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Фірма «УКРІНБУД» на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області для виконання зобов`язань в повному обсязі; зобов`язати Міністерство оборони України, прийняти виконані роботи за вересень 2019 року за Договору підряду № 124 від 24 травня 2018 року на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області в розмірі 464663,74 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що оскільки позивачем було допущено порушення терміну завершення виконання робіт за Договором більш ніж на 20 календарних днів, Західним ТКЕУ у порядку визначеним Договором 16.10.2019 цінним листом з описом вкладення було направлено позивачу повідомлення про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку. Також відповідач вказав, що у справі №924/1267/19 судом встановлено, що відповідачем порушено строк завершення робіт та Договір є розірваним з 27.10.2019.

Третя особа 1 у свої поясненнях вказала, що відповідно до наказану Міністерства оборони України Західним управлінням замовника робіт було прийнято об`єкти незавершеного будівництва, зокрема, «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області» та 18.12.2023 між третьою особою 1 та третьою особою 2 було укладено Договір №1273/292/ЗБ підряду на виконання робіт на вказаному об`єкті. Основна частина робіт з будівництва за вказаним Договором вже виконана та оплачена. Крім того, третя особа 1 зазначила, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов.

Представники відповідача та третьої особи 1 в судовому засіданні проти позову заперечували, просили суд відмовити.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.05.2018 між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (правонаступником якого є Міністерство оборони України) (далі - замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Укрінбуд» (далі - генпідрядник) укладено договір підряду № 124 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №2, в/м №25, м. Хмельницький, Хмельницької обл. (далі - договір), згідно п.1.1 якого замовник доручає, а генпідрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт із "Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування №2, в/м №25, м. Хмельницький Хмельницької області, за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, військове містечко №25, вул. Чорновола, 27 (далі - об`єкт), що виконується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що генпідрядник зобов`язується у строк, що не перевищує 210 календарних днів з дати укладення договору, виконати роботи з будівництва об`єкту та передати їх замовнику, а замовник прийняти і оплатити виконані роботи.

Згідно п. 1.3 договору кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт викладено у додатку 1 до цього договору.

За умовами пункту 2.1 договору генпідрядник зобов`язаний виконати передбачені цим договором роботи, якість яких повинна відповідати вимогам нормативно - правових актів, яким регламентовано відносини у сфері будівництва, проектній документації та умовам договору.

Згідно п.4.1.1 договору розрахунки за виконані роботи по об`єкту проводяться на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3. Замовник може надавати генпідряднику попередню оплату (аванс) на виконання робіт по об`єкту відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 № 117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" та Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1764 за наявності умов, визначених у п. 4.1.4 договору.

Згідно п. 5.1 договору термін завершення виконання робіт по об`єкту - не пізніше ніж через 210 календарних днів з дати укладення договору, а саме до 20 грудня 2018 року, у тому числі вказаним пунктом визначено 6 етапів виконання робіт.

Відповідно до п. 5.1.5 договору зміна строків виконання робіт та передачі об`єкта замовнику здійснюється шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди до договору (з обґрунтуванням обставин, що його спричинили).

Передача виконаних робіт по об`єкту генпідрядником та їх приймання замовником оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат з обов`язковим попереднім оформленням виконавчої технічної документації, актів на приховані роботи, виконавчих схем, тощо (п. 5.2.4 договору).

У пункті 6.2.1 визначено право замовника достроково розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши генпідрядника (цінний лист із описом вкладення) за 10 календарних днів до дати розірвання, у разі якщо: генпідрядник більш ніж на 20 календарних днів порушив строк завершення виконання робіт будь-якого етапу, визначеного у п. 5.1.1 договору (п.6.2.1.2 договору).

Пунктом 6.2.4 договору визначено, що замовник має право вимагати від генпідрядника своєчасного та якісного виконання робіт на об`єкті, передачі об`єкта відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30 грудня 2018 року, а в частині своїх зобов`язань та розрахунків до їх повного виконання сторонами (п. 10.1 договору).

Згідно п. 11.9 договору він вважається розірваним в односторонньому порядку через 10 днів з моменту відправлення замовником на адресу генпідрядника повідомлення, зазначеного у п. 6.2.1 договору. Договір підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

Додатком №1 до договору визначено договірну ціну, згідно якої загальна вартість будівництва складає 17276,93441 тис.грн.

Додатком № 2 визначено поетапний календарний графік виконання робіт.

Додатком №3 визначено деталізований календарний графік виконання робіт по об`єкту.

Додатком №4 передбачено перелік вимог до оздоблювальних робіт казарми поліпшеного планування.

Додатком №5 встановлено графік фінансування виконаних робіт.

Судом встановлено, що сторонами до вказаного Договору неодноразово укладались додаткові угоди, зокрема, №1 від 21.09.2018, №2 від 31.10.2018 (внесено зміни відносно фінансування робіт); №3 від 12.11.2018 (внесено зміни відносно договірної ціни, фінансування робіт та строку їх виконання); №4 від 07.12.2018 (внесено зміни відносно договірної ціни, фінансування робіт та строку їх виконання), № 5 від 02.05.2019 (згідно якої п. 5.1 договору викладено у наступній редакції: «Термін завершення виконання робіт по об`єкту - не пізніше ніж 15 серпня 2019 року», а також визначено 6 етапів виконання робіт). Додаткові угоди підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 16.10.2019 №515/3/4836 до ТОВ «Будівельна фірма «Укрінбуд», Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління повідомило позивача про дострокове розірвання Договору підряду №124 від 24.05.2018 в односторонньому порядку, у зв`язку з невиконанням позивачем своїх зобов`язань та зазначило, що у відповідності до п.11.9 Договору підряду №124 від 24.05.2018 Договір вважається розірваним з 27.10.2019.

Вказаний лист було направлено на адресу позивача 16.10.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи копію опису вкладення у цінний лист, поштовою накладною №962 від 16.10.2019 та фіскальним чеком від 16.10.2019.

Згідно з ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). (ч.3 ст.215 ЦК України)

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 3 статті 651 ЦК України визначено, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно зі ст.653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. (ст.654 ЦК України)

Суд зазначає, що в проваджені Господарського суду Хмельницької області перебувала справа №924/1267/19 за позовом Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Укрінбуд» про стягнення 749957,03 грн пені, 468723,15 грн штрафу, 998502,78грн різниці між вартістю не виконаних робіт та вартістю не оплачених робіт; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Укрінбуд» надати Західному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню коригувальні Акти приймання виконаних будівельних робіт, Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

У своєму рішенні від 30.03.2020 у справі №924/1267/19 суд зазначив, що враховуючи порушення відповідачем строку завершення робіт, визначених договором підряду, та керуючись пунктами 6.2.1, 6.2.1.2 договору позивач звернувся до відповідача з повідомленням про дострокове розірвання договору підряду №124 від 24.05.2018 року в односторонньому порядку. Вказане повідомлення надіслано відповідачу цінним листом із описом вкладення 16.10.2019 року, у зв`язку із чим зважаючи на положення п. 11.9 договору, договір підряду №124 від 24.05.2018 року є розірваним з 27.10.2019 року.

Судом у справі №924/1267/19 також встановлено, що відповідач допустив порушення умов договору підряду № 124 від 24.05.2018 та не завершив у строк до 15.08.2019 будівельні роботи із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №2, в/м №25, м. Хмельницький Хмельницької області, за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, військове містечко №25, вул. Чорновола, 27. Згідно відомості вартості не виконаних будівельних робіт та витрат станом на 17.11.2019 по об`єкту «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування №2, в/м №25, м. Хмельницький Хмельницької області», складеної начальником відділу капітального будівництва та ремонту та затвердженої начальником Західного територіального квартирно - експлуатаційного управління, вартість невиконаних будівельних робіт та витрат становить 6696044,95 грн.

Так, рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі №924/1267/19 від 30.03.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Будівельна фірма «Укрінбуд» на користь Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління 749957,03 грн пені, 468723,15 грн штрафу, 998502,78 грн різниці між вартістю не виконаних робіт та вартістю не оплачених робіт, 33257,74 грн витрат на оплату судового збору. У решті позову відмовлено.

Відповідно ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Отже, факт розірвання Договору підряду №124 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області від 24.05.2018, а також порушення відповідачем умов Договору підряду № 124 від 24.05.2018 та не завершення ним у строк до 15.08.2019 будівельних робіт, підтверджується рішеннями Господарського суду Хмельницької області у справі №924/1267/19 від 30.03.2020, за участі тих самих сторін, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає повторному доказуванню.

Відтак, враховуючи вище встановлені обставини в сукупності та надані учасниками справи пояснення, суд приходить до висновку що позивачем не доведено наявності підстав для визнання недійсним одностороннього правочину Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерство оборони України, (правонаступником якого є Міністерство оборони України) про розірвання Договору підряду № 124 від 24.05.2018 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області.

Також, позивач просить вважати чинним Договір підряду № 124 від 24.05.2018 року укладеного між Західним територіально квартирно-експлуатаційним управлінням МОУ, правонаступником якого є Міністерство оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Фірма «УКРІНБУД» на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області для виконання зобов`язань в повному обсязі та зобов`язати Міністерство оборони України, прийняти виконані роботи за вересень 2019 року за Договором підряду № 124 від 24 травня 2018 року на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області в розмірі 464663,74 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, після розірвання Договору підряду №124, 18.12.2023 між Західним управлінням замовника робіт, в якості Замовника та ТОВ «ЖК-Гарант», в якості Підрядника, укладено Договір №1273/292/ЗБ підряду на виконання робіт.

Предметом вказаного Договору є виконання робіт на об`єкті: «Будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №2, в/м №25, м. Хмельницький Хмельницької області. Коригування». (п.1.1. Договору №1273/292/ЗБ).

Також до матеріалів справи додано копії актів приймання виконаних ТОВ «ЖК-Гарант» будівельних робіт за Договором №1273/292/ЗБ із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області та копію Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2024 року за Договором №1273/292/ЗБ від 18.12.2023.

Крім того, сам представник позивача в судовому засідання повідомив про відсутність намірів виконувати в подальшому вказаний Договір підряду № 124 від 24.05.2018.

Отже, поновлення Договору підряду № 124 від 24.05.2018 не є можливим, у зв`язку із виконанням робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області іншою особою та відсутністю наміру продовжувати виконання Договору підряду № 124 від 24.05.2018 самим позивачем.

Способи захисту цивільних прав і законних інтересів осіб, прав та законних інтересів суб`єктів господарювання визначені у статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Визначені у статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України переліки способів захисту порушених прав та інтересів не є вичерпними.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За частиною другою статті 5 Господарського процесуального кодексу України суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не встановлений законом, лише за умови, що законом не встановлено ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу. Отже, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах його позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на предмет, підставу позову та вимоги ТОВ «Будівельна Фірма «Укрінбуд» в частині вважати чинним Договір підряду № 124 від 24.05.2018 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області для виконання зобов`язань в повному обсязі та зобов`язання Міністерство оборони України, прийняти виконані роботи за вересень 2019 року за Договору підряду № 124 від 24.05.2018 на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області в розмірі 464663,74 грн не призведуть до реального поновлення прав позивача в разі задоволення позову, оскільки Договір є розірваним з 27.10.2019, що в свою чергу свідчить про припинення усіх зобов`язань сторін за Договором підряду № 124 від 24.05.2018, а роботи із будівництва вказаного об`єкта виконуються іншим підрядником за іншим Договором.

Крім того, щодо вимоги про зобов`язання Міністерство оборони України, прийняти виконані роботи за вересень 2019 року за Договором підряду № 124 від 24 травня 2018 року на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування № 2, в/м № 25, м. Хмельницький, Хмельницької області в розмірі 464663,74 грн, суд зазначає, що ефективним способом захисту в даному випадку є стягнення вартості фактично виконаних позивачем робіт за Договором підряду, оскільки саме по собі зобов`язання прийняти роботи за актом не відновить порушеного на думку позивача права на отримання коштів за виконані ним роботи.

Зміст позовних вимог та пояснення представників позивача в ході розгляду справи №914/901/23 свідчать, що метою подання даного позову є не відновлення порушених прав позивача (неправомірне на думку позивача розірвання Договору підряду № 124 від 24.05.2018) чи стягнення вартості робіт за фактично виконані роботи за вказаним Договором, а встановлення в судовому порядку фактів з метою їх подальшого використання в межах розслідування кримінального провадження №00000188.

Водночас вимоги щодо встановлення певних фактів, не можуть бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень господарського суду не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Інші доводи сторін судом розглянуто та відхилено, оскільки вони не впливають на встановлені судом обставини та результат вирішення спору.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 197 ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.02.2025

Суддя Я.В. Маринченко