ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"13" лютого 2025 р. Справа № 916/260/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглядаючи заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Грінстрой від 11.02.2025р. вх. № ГСОО 2-176/25, подану у справі №916/260/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Грінстрой (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, 2б, каб. № 21; )

До відповідачів: Товариства з обмежено відповідальністю Мейсшип Каррі (65023, м.Одеса, пров. Топольського, 4А; ), Публічного акціонерного товариства Машинобудівне виробниче об`єднання Оріон (65098, м. Одеса, вул. Житомирська, 6; )

про зобов`язання вчинити певні дії

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю Грінстрой від 11.02.2025р. вх. №ГСОО 2-176/25 у справі №916/260/25 розглядається судом відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Встановив: В провадження Господарського суду Одеської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Грінстрой до Товариства з обмежено відповідальністю Мейсшип Каррі, Публічного акціонерного товариства Машинобудівне виробниче об`єднання Оріон про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги направлено на зобов`язання Товариства з обмежено відповідальністю Мейсшип Каррі виконати вимоги ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства», а саме:

-направити до НКЦПФР та ПАТ «МВО «Оріон» інформацію про набуття ТОВ «Мейсшип Каррі» контрольного пакета акцій ПАТ «МВО «Оріон», із зазначенням найвищої ціни, за якою ТОВ «Мейсшип Каррі» придбавало акції ПАТ «МВО «Оріон» протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакета акцій включно з днем набуття, та дати набуття такого пакета акцій;

-протягом двох робочих днів з дати отримання від ПАТ «МВО «Оріон» інформації про ринкову вартість акцій запропонувати акціонерам ПАТ «МВО «Оріон» придбати у них акції ПАТ «МВО «Оріон», щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання по ПАТ «МВО «Оріон» публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів-власників акцій ПАТ «МВО «Оріон» про придбання належних їм акцій (оферти), з обов`язковим вказанням відомостей, передбачених ч.5 ст.93 Закону України «Про акціонерні товариства»;

-протягом 30 днів з дня закінчення зазначеного в оферті строку сплатити акціонерам, які прийняли пропозицію про придбання акцій, вартість їх акцій виходячи із зазначеної в оферті ціни придбання.

Також, відповідно до поданої позовної заяви, позивач просить суд зобов`язати Публічне акціонерне товариство Машинобудівне виробниче об`єднання Оріон виконати вимоги ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства», а саме:

-протягом одного дня З дати отримання від ТОВ «Мейсшип Каррі» повідомлення передбаченого ч. 2 ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства» розмістити зазначену у цьому повідомленні інформацію на своєму веб-сайті та у базі даних особи, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників ринків капіталу та професійних учасників організованих товарних ринків;

-затвердити ринкову вартість акцій ПАТ «МВО «Оріон» за ціною не менше аніж 41,62грн. за одну акцію та повідомити її ТОВ «Мейсшип Каррі» в строк не пізніше 25 робочих днів з першої події, що наступить, або з дня отримання від ТОВ «Мейсшип Каррі» інформації про набуття ТОВ «Мейсшип Каррі» контрольного пакета акцій ПАТ «МВО «Оріон» із зазначенням найвищої ціни, за якою ТОВ «Мейсшип Каррі» придбало акції ПАТ «МВО «Оріон» протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакета акцій включно з днем набуття, та дати набуття такого пакета акцій або з дня набрання чинності рішенням суду у цій справі;

-протягом семи робочих днів з дня отримання від ТОВ «Мейсшип Каррі» передбаченої ч. 4 ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства» публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій товариства про придбання належних їм акцій (оферти), розмістити зазначену оферту на веб-сайті ПАТ «МВО «Оріон» та у базі даних особи, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників ринків капіталу та професійних учасників організованих товарних ринків, а також надіслати її кожному власнику простих акцій ПАТ «МВО «Оріон» відповідно до переліку акціонерів товариства.

11.02.2025р. до суду позивачем надано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю Грінстрой просить суд:

-накласти арешт на акції прості іменні, форма випуску бездокументарна, Публічне акціонерне товариство «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», , , в кількості 2883281 штук, що становить 50 % статутного капіталу ПАТ «МВО «Оріон», належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Мейсшип Каррі», ;

-заборонити Публічному акціонерному товариству «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», , голові загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», лічильній комісії загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об' єднання «Оріон» при визначенні кворуму на загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» та підрахунку голосів за результатами голосування по питанням порядку денного на загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об' єднання «Оріон», враховувати акції ПАТ «МВО «Оріон», належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Мейсшип Каррі», що становить понад 50 % статутного капіталу ПАТ «МВО «Оріон».

В обґрунтування поданої заяви, позивачем було зазначено суду, що ТОВ «Мейсшип Каррі» придбало контрольний пакет акцій ПАТ «МВО «Оріон».

За посиланням позивача, ПАТ «МВО «Оріон» є таким, що не здійснювало публічної пропозиції акцій.

Відповідно до ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства», внаслідок придбання ТОВ «Мейсшип Каррі» контрольного пакету акцій ПАТ «МВО «Оріон», у ТОВ «Мейсшип Каррі» та ПАТ «МВО «Оріон» виник обов`язок з вчинення низки дій, спрямованих на здійснення публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій товариства про придбання належних їм акцій (оферти) та викуп ТОВ «Мейсшип Каррі» у акціонерів товариства, які прийняли таку пропозицію, належних їм акцій ПАТ «МВО «Оріон», та обов`язок з викупу акцій у акціонерів, які таку пропозицію прийняли.

Як було зазначено позивачем, ТОВ «Мейсшип Каррі» та ПАТ «МВО «Оріон» передбачених ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства» дій не виконали, що унеможливлює реалізацію ТОВ «Грінстрой» свого права на придбання ТОВ «Мейсшип Каррі» акцій ПАТ «МВО «Оріон», що належать ТОВ «Грінстрой»,.

В заяві зазначається, що аналіз положень ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства» свідчить про те, що обов`язок зі здійснення публічної безвідкличної пропозиції про придбання акцій у акціонерів товариства та обов`язок з викупу акцій у акціонерів, які прийняли публічну безвідкличну пропозицію, покладено зазначеною статтею саме на особу, яка придбала та стала власником контрольного пакету акцій товариства.

Як вказує позивач, на теперішній час ТОВ «Мейсшип Каррі», з метою ухилення від виконання обов`язків передбачених ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства- має можливість продати належні йому акції ПАТ «МВО «Оріон» одній чи декільком особам, внаслідок чого ТОВ «Мейсшип Каррі» втратить статус особи - власника контрольного пакету акцій, що в подальшому, в разі задоволення позову, унеможливить виконання рішення суду в частині зобов`язання ТОВ «Мейсшип Каррі» направити до НКЦПФР та ПАТ «МВО «Оріон» інформацію про набуття контрольного пакета акцій, запропонувати акціонерам ПАТ «МВО «Оріон» придбати у них акції ПАТ «МВО «Оріон» та сплатити акціонерам, які прийняли пропозицію про придбання акцій, вартість їх акцій виходячи із зазначеної в оферті ціни придбання, оскільки такі обов`язки закон покладає саме на власника контрольного пакета акцій.

Також, як зазначає позивач, в разі продажу ТОВ «Мейсшип Каррі» належного йому контрольного пакету акцій ПАТ «МВО «Оріон» за ціною значно нижчою, аніж та, за якою контрольний пакет акцій ПАТ «МВО «Оріон» було придбано ТОВ «Мейсшип Каррі», ринкова ціна придбання у акціонерів ПАТ «МВО «Оріон» акцій, яка буде визначена наглядовою радою ПАТ «МВО «Оріон» та запропонована новим власником контрольного пакету акцій акціонерам ПАТ «МВО «Оріон», буде нижчою, аніж ціна, за якою ТОВ «Мейсшип Каррі» зобов`язано запропонувати викуп акцій акціонерам ПАТ «МВО «Оріон».

У разі задоволення позову це прямо впливає на можливість виконання рішення суду в частині зобов`язання ПАТ «МВО «Оріон» затвердити ринкову вартість акцій ПАТ «МВО «Оріон» за ціною не менше, ніж 41,62 грн за одну акцію, та зобов`язання ТОВ «Мейсшип Каррі» сплатити акціонерам, які прийняли пропозицію про придбання акцій, вартість їх акцій, виходячи із зазначеної в оферті ціни придбання (ринковою ціною).

У тому випадку, якщо ТОВ «Мейсшип Каррі» здійснить продаж належних йому акцій ПАТ «МВО «Оріон» декільком особам, у випадку задоволення позову, реалізація рішення суду в частині здійснення спрямованих на придбання акцій дій - стане неможливою, оскільки внаслідок укладення ТОВ «Мейсшип Каррі» договорів купівлі-продажу акцій з декількома особами, жоден з набувачів акцій ПАТ «МВО «Оріон» за такими договорами не буде власником контрольного пакету акцій.

Позивачем було зазначено суду, що ТОВ «Грінстрой» від ПАТ «МВО «Оріон» отримано Повідомлення про проведення позачергових загальних зборів акціонерів та як вбачається з вказаного повідомлення, наглядовою радою ПАТ «МВО «Оріон» на 31.12.2024 на 09:30 скликано позачергові загальні збори акціонерів ПАТ «МВО «Оріон».

Як вказує позивач, придбані ТОВ «Мейсшип Каррі» у РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях акції вважаються ПАТ «МВО «Оріон» голосуючими.

Як було зазначено в позові, ТОВ «Мейсшип Каррі: придбало державний пакет акцій ПАТ «МВО «Оріон» у кількості 2883281, що складає 50% + 1 акція ПАТ «МВО «Оріон». Виходячи з того, що ТОВ «Мейсшип Каррі» не виконало обов`язків, передбачених ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства», кількість голосуючих акцій ПАТ «МВО «Оріон», які належать ТОВ «Мейсшип Карі», не може перевищувати встановлене ст. 98 Закону України «Про акціонерні товариства» обмеження у 50% акцій товариства.

За поясненнями позивача, такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на акції, є співмірним із заявленими позовними вимогами та випливає з фактичних обставин справи, оскільки через ризик відчуження акцій, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту на них може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення ЙОГО позову та призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду. Фактична наявність накладеного на акції арешту в якості заходу забезпечення позову у цій справі на період її розгляду судом - жодним чином не порушує права ТОВ «Мейсшип Каррі», оскільки воно продовжує користуватися даним майном. Вжиття заходів забезпечення позову спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду цієї справи по суті з метою уникнення можливих неппивних наслідків у разі їх невжиття.

Заходи носять конкретний характер. Накладення арешту на акції прості іменні, форма випуску бездокументарна, ПАТ «МВО «Оріон», , в кількості 2 883281 ШІУк або 50 % статутного капіталу ПАТ «МВО «Оріон», належні ТОВ «Мейсшип Каррі», спрямоване на запобігання імовірним порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Позивач зазначає суду, що вказане також стосується й заходу забезпечення позову у вигляді заборони ПАТ «МВО «Оріон», особі, що є головою загальних зборів акціонерів ПАТ «МВО «Оріон», голові та членам лічильної комісії загальних зборів акціонерів ПАТ «МВО «Оріон» при визначенні кворуму на загальних зборах акціонерів ПАТ «МВО «Оріон» та підрахунку голосів за результатами голосування по питанням порядку денного на загальних зборах акціонерів ПАТ «МВО «Оріон», враховувати акції ПАТ «МВО «Оріон» належні ТОВ «Мейсшип Каррі» понад 50 % акцій ПАТ «МВО «Оріон», оскільки ТОВ «Мейсшип Каррі», як власник контрольного пакету акцій не позбавлено можливості одноособово на загальних зборах ПАТ «МВО «Оріон» приймати рішення, спрямовані на зниження вартості акцій ПАТ «МВО «Оріон», наприклад таких, як укладення правочинів, спрямованих на виведення активів ПАТ «МВО «Оріон» з власності ПАТ «МВО «Оріон».

Розглянувши заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю Грінстрой від 11.02.2025р. вх. № ГСОО 2-176/25 у справі №916/260/25, суд дійшов до таких висновків.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Передбачивши різні види забезпечення позову, закон не встановлює конкретно, який вид в яких судових справах застосовується. Це питання вирішується судом за заявою заявника (особи, яка бере участь у справі), враховуючи причини, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, характер спірних правовідносин тощо.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість заподіяння шкоди позивачу без наведення відповідного обґрунтування ухилення відповідної особи від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі №916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При цьому, суд зазначає, що підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії, було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, адекватність певного заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018р. у справі №916/2786/17).

До того ж, заявник самостійно обирає конкретний вид забезпечення позову, а суд дає тільки оцінку його співмірності заявленим позовним вимогам.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Приймаючи до уваги, що позивачем не надано доказів, які б, на думку суду, свідчили про обґрунтованість вчинення відповідачами дій, які б утруднили або унеможливили ефективний судовий захист у майбутньому, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на акції прості іменні, форма випуску бездокументарна, ПАТ «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», , , в кількості 2883281 штук, що становить 50 % статутного капіталу ПАТ «МВО «Оріон», належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Мейсшип Каррі», задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що матеріали заяви не містять доказів про дії відповідачів, які направлені на розпорядження контрольним пакетом акцій Публічного акціонерного товариства Машинобудівне виробниче об`єднання ОРІОН, та позивачем не зазначено суду, яким чином вжиття заходу забезпечення позову сприятиме у подальшому ефективному захисту або поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Стосовно заходів забезпеченням позову, які направлено на заборону Публічному акціонерному товариству «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», голові загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон», лічильній комісії загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об' єднання «Оріон» при визначенні кворуму на загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об`єднання «Оріон» та підрахунку голосів за результатами голосування по питанням порядку денного на загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства «Машинобудівне виробниче об' єднання «Оріон», враховувати акції ПАТ «МВО «Оріон» належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Мейсшип Каррі», що становить понад 50 % статутного капіталу ПАТ «МВО «Оріон», суд зазначає, що фактично такі заходи забезпечення позову, за своєю природою, можуть свідчити про наявність вже зроблених висновків суду по суті заявленого позивачем позову у даній справі, а от же, є тотожними із заявленими позовними вимогам позивача, оскільки судом ще тільки повинна надаватись оцінка діям відповідачів, стосовно виконання чи невиконання ними положень ст. 93 Закону України «Про акціонерні товариства» в частині здійснення відповідних дій, визначених вказаною нормою, щодо належних Товариству з обмеженою відповідальністю «Мейсшип Каррі», акцій ПАТ «МВО «Оріон», таким чином, можуть розцінюватись учасниками судового процесу як вже визначена позиція суду щодо встановлення окремих моментів, пов`язаних з підставами поданого до суду позову, що є неприпустимим.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову повністю.

Керуючись ст.ст.136-140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Грінстрой у задоволенні заяви про забезпечення позову від 11.02.2025р. вх. № ГСОО 2-176/25 у справі №916/260/25.

Ухвала набирає законної сили 13.02.2025р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко