ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20 лютого 2025 року Справа № 903/988/24
Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Королюка І.В. розглянувши матеріали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Рудня Буд-Трейд про ухвалення додаткового рішення по справі № 903/988/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Рудня Буд-Трейд, с. Рудня, Рожищенський р-н., Волинська обл.
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньбізнестрейд, м. Луцьк
про стягнення 331 823,20 грн
В засіданні приймали участь:
від відповідача: н/з
Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.02.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньбізнестрейд (вул. Селищна, 90А, м. Луцьк, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рудня Буд-Трейд (вул. Центральна, буд. 24В, с. Рудня, Рожищенський р-н., Волинська обл., ) 331 823,20 грн боргу та 3 981,88 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 335 805,08 грн (триста тридцять п`ять тисяч вісімсот п`ять грн 08 коп).

13.02.2025 через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання (сформоване 12.02.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю Рудня Буд-Трейд про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 13.02.2025: клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Рудня Буд-Трейд від 12.02.2025 про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду;

розгляд клопотання призначено у судовому засіданні на 20.02.2025 о 11:00 год; запропоновано відповідачу до 18.02.2025 подати суду пояснення/заперечення по суті клопотання.

Позивач ухвалу суду отримав 13.02.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

З метою повідомлення відповідача про розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 13.02.2025 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача.

Однак, судова повістка повернута 19.02.2025 об`єктом поштового зв`язку з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду, а саме 19.02.2025.

Пояснення/заперечення від ТОВ Волиньбізнестрейд на адресу суду не надходили.

У клопотанні від 18.02.2025 позивач просить розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати без участі його представника, заявлені вимоги про стягнення 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу підтримує.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Рудня Буд-Трейд про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу), відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша, друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 129 ГПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, й після судових дебатів, але виключно за наявності сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Зазначене узгоджується з положенням частини першої статті 169 ГПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.

Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

У клопотанні про ухвалення додаткового рішення у справі, поданій до суду через підсистему «Електронний суд», представник ТОВ Рудня Буд-Трейд - адвокат Романюк Л.С. просив стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньбізнестрейд витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 903/988/24, представник ТОВ Рудня Буд-Трейд - адвокат Романюк Л.С. надав: договір №29 про надання правової допомоги та представництва від 29.10.2024, укладеного між Адвокатським бюро «Леонід Романюк» в особі керуючого бюро, адвоката Романюка Л.С. та ТОВ Рудня Буд-Трейд (а.с. 87-88); ордер на надання правничої допомоги серії АС №1118433 (а.с.86); акт приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги від 12.02.2025 (а.с. 89); платіжну інструкцію №1996 від 31.10.2024 (а.с. 90).

Відповідно до умов договору№29 про надання правової допомоги та представництва від 29.10.2024, сторони уклали цей договір про надання правової допомоги, зокрема, надання клієнту правової інформації, консультацій, роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі; складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво інтересів клієнта у судах всіх ланок під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства. Безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Романюк Л.С. Розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього договору правову допомогу по справі зазначається у формі акту прийому-передачі наданих послуг по конкретній справі, підписаного сторонами договору, в якому зазначається номер справи, присвоєним судом, та встановлюється вартість погодинної оплати за правову допомогу не менше 1500 грн за годину. Послуги оплачуються платіжною квитанцією банку, або сплачується безпосередньо Бюро з оформлення прихідного касового ордеру або іншого документу, про що зазначається в акті прийому-передачі наданих послуг . Сторони договору можуть встановлювати фіксований розмір гонорару (винагороди) в кожній конкретній справі, про що складають акт прийому-передачі наданих послуг по правовій допомозі без посилання на час, затрачений адвокатом із зазначенням унікального номера конкретної справи. Гонорар (винагорода) адвокату оплачується окремо за захист інтересів та представництво клієнта в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, конституційному суді, ЄСПЛ зі складанням акту прийому-передачі наданих послуг з посиланням на номер справи. В разі досягнення в суді позитивного результату на користь клієнта Сторони договору домовляються про право Бюро на отримання гонорару успіху, про що складається додаткова угода до Договору, в якій встановлюється розмір гонорар успіху адвоката. Клієнт оплачує Бюро не менше 500,00 грн за участь представників Бюро в кожному судовому засіданні та складанні додаткових процесуальних документів в суді, поданні заяв та клопотань до суду, інших установ в інтересах клієнта.

12.02.2025 сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг (надання правової допомоги і здійснення представництва) та затвердження витрат адвоката згідно договору №29 про надання правової допомоги та представництва від 29.10.2024, згідно якого

Бюро надало Клієнту кваліфіковану професійну правничу допомогу у господарській справі №903/988/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Рудня Буд-Трейд до Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньбізнестрейд про стягнення 331 823,20 грн (п.1). Клієнт визнає та погоджується, що Бюро належно та кваліфіковано надано Клієнту професійну правову допомогу та здійснило представництво інтересів Клієнта в господарському суді Волинської області по справі №903/988/24, Клієнт не має будь-яких претензій до Бюро щодо повноти та кваліфікації наданих Бюро послуг по правовій допомозі в даній справі (п.3).

У пункті 4 зазначеного акта приймання-передачі наданих послуг визначено перелік, наданих Бюро послуг (професійної правничої допомоги) у справі №903/988/24:

- опрацьовано (вивчено та проведено правовий аналіз на відповідність вимогам законодавства) первинних документів бухгалтерської звітності щодо поставки будівельних матеріалів товариству з обмеженою відповідальністю Волиньбізнестрейд;

- підготовлено та подано до господарського суду Волинської області позовну заяву до ТОВ Волиньбізнестрейд про стягнення заборгованості за поставку будівельних матеріалів на суму 331 823,20 грн;

- участь у трьох судових засіданнях у справі №903/988/24 в приміщенні господарського суду Волинської області.

Сторони підтверджують, що платіжною інструкцією банку №1996 від 31.10.2024 Бюро отримало гонорар (винагороду по правничій допомозі по справі № 903/988/24) вартістю 15 000,00 грн (п.4.1.3 акта).

Платіжною інструкцією №1996 від 31.10.2024 підтверджується оплата послуг адвоката, перелік яких наводиться в акті, на загальну суму 15000 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначається, що частина третя статті 126 ГПК України не визначає конкретний склад відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Отже, зважаючи на принципи рівності й справедливості, правової визначеності, ясності та недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного та достатнього ступеня деталізації опису робіт є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом пункту 2 частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Отже, при перевірці та дослідженні розміру понесених стороною спору заявлених до стягнення витрат на оплату послуг адвоката суд керується принципами співмірності, достовірності, пропорційності та обґрунтованості цих витрат. У разі встановлення обставин того, що заявлений до стягнення розмір витрат не відповідає визначеним законом критеріям співмірності, суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Врахувавши критерії реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на підставі наданих стороною позивача доказів, а також взявши до уваги те, що відповідач не надав заперечень щодо невідповідності заявлених витрат вказаним критеріям, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони, суд дійшов висновку про доведеність представником позивача - адвокатом Романюком Л.С. понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги під час розгляду справи №903/988/24 в розмірі 15000 грн та їх співмірність з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення, пов`язаних із розглядом справи №903/988/24, підставне та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 130, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Рудня Буд-Трейд від 12.02.2025 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньбізнестрейд (вул. Селищна, 90А, м. Луцьк, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рудня Буд-Трейд (вул. Центральна, буд. 24В, с. Рудня, Рожищенський р-н., Волинська обл., ) 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч грн 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 -257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 20.02.2025.

Суддя Бідюк С. В.