ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

17 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 916/542/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Поліщук Л.В., Савицького Я.Ф.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024, прийняте суддею Нікітенком С.В., м. Одеса, повний текст складено 06.12.2024,

у справі №916/542/18

за позовом: заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

про стягнення 1 438 952,58 грн, розірвання договору оренди нерухомого майна та зобов`язання повернути майно

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_1

до відповідачів:

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ";

-Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях;

-прокуратури Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 р. заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області (на теперішній час Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яхт клуб "Одеса-2009" (на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ"), в якому просив стягнути з відповідача на користь державного бюджету України заборгованість за договором оренди нерухомого майна від 20.09.2005 у розмірі 1162880,45 грн та пеню у розмірі 276072,13 грн; розірвати договір оренди державного нерухомого майна, укладений 20.09.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Яхт клуб "Одеса-2009", а також зобов`язати відповідача повернути державі в особі позивача передане у строкове платне користування за договором оренди від 20.09.2005 державне нерухоме майно, а саме: 54/1000 комплексу будівель морського вокзалу: літ. "Б": 81 - малий елінг, 96 - великий елінг, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 97, 98, 99, 100 - рундуки на першому поверсі, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62 - рундуки на другому поверсі, 16 - магазин, 20- склад магазину, 41,42 - вмивальня, 43, 44, 45, 48, 49 - душова, 50, 46, 47 - туалети; 38 - кладова, 34, 24 - диспетчерські, 15, 16, 17, 25 - офіс, 23 - коридор, 26, 27, 28 - приміщення, 12 - кімната для переговорів, 13 - кухня, 11 - кают-компанія, 18, 22 - вмивальня, 19, 21 - туалети, 20 - ванна, загальною площею 2084,8 кв.м; 54/1000 холу - 8, площею 4,96 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 29.03.2018 відкрито провадження у справі №916/542/18.

В подальшому до суду першої інстанції від ОСОБА_1 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ", Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях і прокуратури Одеської області, в якій він з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до заявленої прокурором в інтересах Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" за договором оренди від 20.09.2005 у загальному розмірі 1438952,58 грн, з яких: 1162880,45 грн основного боргу та 276072,13 грн пені.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.02.2019 прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 до розгляду та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом у справі №916/542/18.

Справа №916/542/18 розглядалася господарськими судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18 (суддя Нікітенко С.В.) позов заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" на користь Державного бюджету України заборгованість за договором оренди нерухомого майна від 20.09.2005 у розмірі 1162880,45 грн та пеню у розмірі 276072,13 грн; розірвано договір оренди державного нерухомого майна, укладений 20.09.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області і Товариством з обмеженою відповідальністю "Яхт клуб "Одеса-2009"; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" повернути державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях передане у строкове платне користування за договором оренди від 20.09.2005 державне нерухоме майно, а саме: 54/1000 комплексу будівель морського вокзалу: літ. "Б": 81 - малий елінг, 96 - великий елінг, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 91, 92, 97, 98, 99, 100 - рундуки на першому поверсі, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62 - рундуки на другому поверсі, 16 - магазин, 20- склад магазину, 41, 42 - вмивальня, 43, 44, 45, 48, 49 - душова, 50, 46, 47 - туалети; 38 - кладова, 34, 24 - диспетчерські, 15, 16, 17, 25 - офіс, 23 - коридор, 26, 27, 28 - приміщення, 12 - кімната для переговорів, 13 - кухня, 11 - кают-компанія, 18, 22 - вмивальня, 19, 21 - туалети, 20 - ванна, загальною площею 2084,8 кв.м; 54/1000 холу - 8, площею 4,96 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" на користь Одеської обласної прокуратури суму судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 25108,29 грн, суму судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг у розмірі 75324,88 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору за подання касаційних скарг у розмірі 100433,18 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18 та відмовити у задоволенні позову прокурора.

Між тим, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не було зазначено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 у справі №916/542/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; скаржнику встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

В межах встановленого судом апеляційної інстанції строку ОСОБА_1 надав до апеляційного господарського суду клопотання б/н від 07.02.2025 (вх.№553/25 від 07.02.2025) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18.

В обґрунтування даного клопотання скаржник посилається на те, що останній є особою з інвалідністю, яка внаслідок порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, при цьому у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, зумовленим черговим масованим ракетним обстрілом території України, який, в свою чергу, призвів до припинення електропостачання та перебоїв зв`язку на території Одеської області, ОСОБА_1 , враховуючи його необізнаність у галузі комп`ютерних технологій та відрядження повноважного представника останнього закордон, був позбавлений можливості звернутися з апеляційною скаргою протягом двадцяти днів з дня надходження повного тексту рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18 до електронного кабінету апелянта. За таких обставин, відповідну апеляційну скаргу було подано лише після отримання 23.01.2025 копії оскаржуваного рішення у паперовій формі.

На підтвердження вищенаведених обставин скаржником до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження б/н від 07.02.2025 (вх.№553/25 від 07.02.2025) додано копії висновку про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі №258 від 09.05.2024 та висновку лікарсько-консультативної комісії №5 від 15.05.2024, виданих Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3" Одеської міської ради, а також квитка на авіапереліт, оформленого на ім`я представника апелянта.

Відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За умовами пункту 1 частини другої статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з частиною третьою статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції, його ухвалено 21.11.2024, а повний текст останнього складено та підписано 06.12.2024.

Отже, кінцевим строком для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18 є 26.12.2024.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18 скаржник звернувся з пропуском встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження, а саме: 02.01.2025.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Як вбачається з довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, яка сформована за допомогою Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18 було надіслане ОСОБА_1 до його електронного кабінету та доставлено останньому 06.12.2024 о 16:21.

Колегія суддів зауважує, що у період після надходження оскаржуваного рішення до електронного кабінету скаржника (06.12.2024) і до дня звернення останнього з даною апеляційною скаргою (02.01.2025) на території Одеської області неодноразово здійснювалися екстрені, превентивні, аварійні та стабілізаційні відключення електроенергії, зумовлені ворожими атаками на енергетичну інфраструктуру регіону.

Крім того, ОСОБА_1 є невиліковно хворою особою з інвалідністю ІІ групи і потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з наявністю порушень функцій організму, внаслідок яких не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, що підтверджується наданими ним висновками лікарсько-консультативної комісії.

За таких обставин, беручи до уваги також перебування закордоном представника ОСОБА_1 , який мав би можливість допомогти скаржникові з входом до його електронного кабінету з метою ознайомлення зі змістом рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18, апеляційний господарський суд вважає обґрунтованими доводи апелянта про наявність поважних причин, які унеможливлювали користування ним своїм електронним кабінетом з 06.12.2024 (надходження оскаржуваного рішення до електронного кабінету скаржника).

Зазначені обставини істотно ускладнили можливість своєчасного апеляційного оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18, оскільки останні, з огляду на стан здоров`я апелянта та умови життєдіяльності, пов`язані з регулярними перебоями у постачанні електроенергії, беручи до уваги відсутність поряд представника, який міг би надати необхідні рекомендації для належної підготовки апеляційної скарги, безумовно могли б вплинути на якість апеляційної скарги та з формальних причин позбавили б скаржника можливості з достатньою повнотою та ясністю висвітили свою правову позицію в контексті незаконності/необґрунтованості оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції також враховується те, що пропуск строку є незначним та зумовлений наявністю об`єктивної причини відсутністю представника апелянта, який брав участь у розгляді даної справи судом першої інстанції, при цьому докази наявності інших повноважних представників ОСОБА_1 (зокрема, фахівців у галузі права), які мали можливість своєчасно оскаржити рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи зазначені апелянтом в обґрунтування клопотання б/н від 07.02.2025 (вх.№553/25 від 07.02.2025) обставини та надані на їх підтвердження докази, з метою забезпечення реалізації гарантованого законом права на апеляційний перегляд судового рішення, а також уникнення надмірного формалізму та неправомірного обмеження доступу до суду, беручи до уваги запровадження в Україні воєнного стану та незначний пропуск строку на подання апеляційної скарги, який до того ж припадав на період різдвяних/новорічних свят, апеляційний господарський суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18, який підлягає поновленню в силу приписів статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, а також те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення або відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено, колегія суддів вважає за можливе відкрити апеляційне провадження у справі №916/542/18. Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали до апеляційного господарського суду не надійшло.

Крім того, колегія суддів вбачає, що у прохальній частині апеляційної скарги (у редакції від 27.01.2025) скаржником заявлено клопотання про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваного рішення.

Порядок здійснення судочинства у апеляційних господарських судах та повноваження суду апеляційної інстанції регламентовані Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 вказаної глави Господарського процесуального кодексу України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Повноважень зупиняти виконання оскаржуваного судового рішення або виконавче провадження з його примусового виконання процесуальний закон суду апеляційної інстанції не надає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження, викладеного скаржником у прохальній частині апеляційної скарги (у редакції від 27.01.2025).

Керуючись статтями 119, 169, 232-235, 262 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18.

Встановити строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, оформлених відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення останніх іншим учасникам справи до 04.03.2025.

Попередити учасників справи про наслідки подання відзивів на апеляційну скаргу, а також письмових заяв чи клопотань не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.

Зупинити дію рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2024 у справі №916/542/18.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження, викладеного у прохальній частині апеляційної скарги (у редакції від 27.01.2025), відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя Я.Ф. Савицький