ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2025 р. Справа№ 910/3842/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024

у справі № 910/3842/24 (суддя Босий В.П.)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл»

про стягнення 8 852 755,66 грн

ВСТАНОВИВ:

27.03.2024 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» (далі - ТОВ «МГК Рейл») про стягнення 8 852 755,66 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.02.2023 між АТ «Укрзалізниця» (перевізник) та ТОВ «МГК Рейл» (замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43821306/2023-0002 (надалі - Договір), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Згідно з п. 2.1.4, 2.1.5 Договору на замовника покладено обов`язок сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором із сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані iз затримкою вагонів, контейнерів i вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України.

Відповідно до пунктів 1.5, 1.6 Договору цей договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Пропозиції та зміни до договору приймаються і враховуються відповідно до пунктів 9.3 та 9.4 договору та законодавства. Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com, з накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Пунктом 1.8 Договору передбачено, що сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються виключно власні інформаційні системи перевізника.

15.06.2023 зі станції Рені Одеської залізниці відповідачем згідно СМГС накладної №41730284 було відправлено вагони №№75079350, 75079384, 74950148, 73948044, 73950552, 74088246, 74128786 та 74166315 з вантажем «27310000 Масло среднетяжелое, топливо авиационное турбинное», отримувач - ТОВ «МГК РЕЙЛ», станція призначення - Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

20.06.2023 вказані вагони прибули на станцію призначення - Одеса-Застава 1, про що відповідача було повідомлено та внесено інформацію у книгу прибуття вантажів форми ГУ-42.

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що для цілей цього договору датою та часом одержання однією стороною будь-яких документів (повідомлень), відправлених іншою стороною з використанням власних інформаційних систем перевізника, є дата та час підписання відправником такого документа (повідомлення) КЕП у власних інформаційних системах перевізника.

Відповідач у встановлений час прибуття не забрав вантаж зі станції призначення, у зв`язку з чим працівниками станції Одеса-Застава 1 Одеської залізниці складено акт загальної форми №1772 від 20.06.2023 про початок затримки вагонів.

В цей же день станцією Одеса-Застава 1 направлено телеграму на станцію відправлення про затримку вагонів на станції призначення та наступним нарахуванням платежів та зборів.

Наказом від 22.06.2023 директора регіональної філії «Одеська залізниця» було збільшено розмір збору за зберігання вантажу у зв`язку з ускладненням роботи станції до двократного розміру та направлено відповідну телеграму на станцію відправлення Рені.

26.09.2023 відповідач звернувся до Департаменту комерційної роботи АТ «Укрзалізниця» з проханням переадресувати відправлення за накладною № 41730284 на станцію Луцьк Львівської залізниці.

27.09.2023 залізницею видано наказ № 12100 про переадресування спірних вантажів на станцію Луцьк Львівської залізниці, а також складено акт загальної форми № 4166 про закінчення затримки вагонів та акт загальної форми № 4171 про нарахуванням платежів у розмірі 7 377 296,38 грн без ПДВ (8 852 755,66 грн з ПДВ).

У зв`язку з відмовою відповідача відшкодувати нараховану плату за затримку вагонів на станції Одеса-Застава 1 по накладній № 41730284 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 8 852 755,66 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач наголошував на тому, що несвоєчасне відправлення, перебування вантажу на коліях та супутні витрати, пов`язані із вантажем, виникли з вини уповноважених осіб Міністерства оборони України, адже саме вони відмовились від отримання доставленого позивачем вантажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/3842/24 Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» заборгованість у розмірі 8 852 755,66 грн та судовий збір у розмірі 132 791,33 грн.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем своєчасно не було отримано доставлений залізницею вантаж, а згодом направлено заяву про переадресацію вантажу, тому позивачем правомірно нараховано плату за затримку вагонів на загальну суму 7 377 296,38 грн без ПДВ (8 852 755,66 грн з ПДВ).

Суд першої інстанції критично поставився до тверджень позивача про відсутність його вини у порушенні зобов`язань перед позивачем, з огляду на відмову Міністерства оборони України від отримання вантажу, вказавши, що Міністерство оборони України (вантажоотримувачем) в даному випадку не є учасником договірних правовідносин, які склалися між вантажовідправником та залізницею.

Не погодившись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції при прийнятті рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій проситло скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі №910/3842/24 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що зроблені судом першої інстанції висновки є помилковими, а встановлені ним обставини такими, що не відповідають фактичним обставина справи.

За доводами скаржника, в рішенні суду є абзац, який взагалі не відноситься до даної справи, а, вочевидь, доданий з іншого судового рішення, що може свідчити про формальний підхід до розгляду справи, не встановлення судом в рішенні всіх обставин та доказів на які посилався відповідач.

Також скаржник вказував, що суд першої інстанції відхилив клопотання про залучення до участі у справі Міністерства оборони України, що свідчить про неповне встановлення всіх обставини справи, адже саме залучення Міністерства оборони України та отримання від нього пояснень щодо відмови від вантажу є ключовою обставиною у даному спорі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/3842/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Палія В.В.; суддів: Кравчука Г.А., Сибіги О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2024 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/3842/24 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

08.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/3842/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» про поновлення строку на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі №910/3842/24 залишено без розгляду. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі №910/3842/24. Розгляд справи призначено на 02.10.2024.

03.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач наголошував на тому, що згідно параграфу 1 ст.14 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - СМГС) у відповідності до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти довірений йому відправником вантаж до станції призначення по маршруту, домовленому відправником і договірним перевізником, і видати його отримувачу.

Відповідно до накладної відправником вантажу зазначено ТОВ «МГК РЕЙЛ» станція відправлення Рені Одеської залізниці, одержувач - ТОВ «МГК РЕЙЛ» станція призначення Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

Пунктом 8 Правил перевезення вантажів Додатку 1 до СМГС наявні пояснення по заповненню накладної. Згідно даних пояснень графу 1 «Відправник» та графу 4 «Одержувач» заповнює відправник.

У даному випадку відповідачем самостійно визначено суб`єктів перевезення.

Міністерство оборони не є учасником правовідносин з перевезення вантажу, відправником, отримувачем, відтак на нього не можуть поширюватися зобов`язання з оплати платежів та зборів за час затримки вагонів на станції призначення.

За приписом п. 46 Статуту залізниці України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Даних вимог відповідачем виконано не було, тому станцією Одеса-Застава 1 було складено акти загальної форми про початок та кінець затримки.

Також позивач наголошував на тому, що необхідною умовою для залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, є вплив рішення у справі на її права, свободи, інтереси або обов`язки такої особи.

Існування між відповідачем та Міністерством оборони України договірних відносин не створює прав та обов`язків для АТ «Укрзалізниця», тому залучення Міністерства оборони України, як третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача є безпідставним.

26.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» Яковчук Олени Дмитрівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя від 19.09.2024 щодо звільнення у відставку судді Північного апеляційного господарського суду Палія В.В., на підставі службової записки секретаря судової палати Тищенко А.І., розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/572/24 від 27.09.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/3842/24.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2024 для апеляційного розгляду справи № 910/3842/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 справу № 910/3842/24 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі. Заяву представника Акціонерного товариства «Українська залізниця» Яковчук О.Д. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 призначено на 06.11.2024 о 12:00 год. в режимі відеоконференції.

05.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/3842/24 відкладено на 04.12.2024 о 12:40 год. в режимі відеоконференції.

03.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» надійшла заява про відкладення розгляду справи, мотивована перебуванням представника відповідача Максименко Людмили Сергіївни у відрядженні в місті Львові з 04.12.2024 по 05.12.2024 включно, з метою здійснення представництва інтересів іншого клієнта.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» про відкладення розгляду справи. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/3842/24 відкладено на 15.01.2025 о 15:00 год. в режимі відеоконференції.

13.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» надійшла заява про відкладення розгляду справи, мотивована перебуванням представника відповідача Максименко Людмили Сергіївни на лікарняному з 13.01.2025 по 17.01.2025 включно.

У судове засідання 15.01.2025 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції). Відповідач уповноважених представників у судове засідання 15.01.2025 не направив.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» про відкладення розгляду справи, колегія суддів відмовила у її задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів враховує, що відповідач втретє не забезпечив явку уповноважених представників до суду апеляційної інстанції для розгляду поданої ним апеляційної скарги та втретє уповноважений представник скаржника клопотав про відкладення розгляду справи.

Згідно з частинами 1, 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. mutatis mutandis ухвалу ЄСПЛ від 01.04.2008 щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), рішення ЄСПЛ від 17.07.2012 у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta)).

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апелянта, заслухавши доводи представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 01.02.2023 між АТ «Укрзалізниця» (перевізник) та ТОВ «МГК Рейл» (замовник) укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 43821306/2023-0002 (надалі - Договір), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 3 статті 909 ЦК України).

15.06.2023 зі станції Рені Одеської залізниці відповідачем згідно СМГС накладної № 41730284 було відправлено вагони № 75079350, № 75079384, № 74950148, № 73948044, № 73950552, № 74088246, № 74128786, № 74166315 з вантажем (мовою оригіналу) « 27310000 Масло среднетяжелое, топливо авиационное турбинное». Отримувач - ТОВ «МГК РЕЙЛ», станція призначення - Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

20.06.2023 вагони за накладною № 41730284 прибули до станції призначення Одеса-Застава 1, про що було повідомлено відповідача та внесено інформацію у книгу прибуття вантажів форми ГУ-42.

У встановлений строк відповідач не отримав доставлений залізницею вантаж, у зв`язку з чим позивач склав акт загальної форми № 1772 від 20.06.2023 про початок затримки вагонів.

За приписами ст. 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Статуту у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру.

Наказом від 22.06.2023 директора регіональної філії «Одеська залізниця» було збільшено розмір збору за зберігання вантажу у зв`язку з ускладненням роботи станції до двократного розміру та направлено відповідну телеграму на станцію відправлення Рені.

Телеграмою за № 36 від 22.06.2023 станцією Одеса-Застава 1 направлено на станцію відправлення Рені про інформування вантажовідправника про збільшення збору за зберігання вантажу до двократного розміру.

На адресу скаржника неодноразово направлялись листи № 492 від 22.06.2023, № 493 від 22.06.2023, № 505 від 30.06.2023, № ДН-1-18/527 від 28.06.2023, № ДН-1-18/1 від 30.06.2023, № ДН-1-18/4 від 14.07.2023 про затримку вагонів з вантажем на станції Одеса-Застава 1 та про застосування двократного розміру збору за зберігання вантажу, однак дані листи поверталися «у зв`язку із закінченням терміну зберігання».

Відповідно до норм чинного законодавства вантажовідправник/ вантажовласник зобов`язаний вносити плату за користування вагонами (стаття 119 Статуту, пункти 2, 13 Правил користування вагонами і контейнерами), за зберіганнявантажу (пункти 8, 9 Правил зберіганнявантажів).

Відповідно до накладної відправником вантажу зазначено ТОВ «МГК РЕЙЛ» станція відправлення Рені Одеської залізниці, одержувачем - ТОВ «МГК РЕЙЛ» станція призначення Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

Пунктом 8 Правил перевезення вантажів Додатку 1 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі - Угода, СМГС) наявні пояснення по заповненню накладної. Згідно даних пояснень графу 1 «Відправник» та графу 4 «Одержувач» заповнює відправник.

Суд апеляційної інстанції погоджується з відповідним висновком суду першої інстанції, що Міністерство оборони не є відправником чи отримувачем вантажу, а отже не несе зобов`язань, учасником якого він не є щодо оплати платежів та зборів за час затримки вагонів на станції призначення.

Згідно з пунктом 3.4. Публічного договору Замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування вагонами Залізниці: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих Товариству на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікування подавання підвантажні або інші операції, з причин, які залежать від Товариства; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від Залізниці. У таких випадках кількість годин затримки обліковується окремо по кожній станції затримки на підставі акта загальної форми.

26.09.2023 відповідач звернувся до Департаменту комерційної роботи АТ «Укрзалізниця» з проханням переадресувати відправлення за накладною № 41730284 на станцію Луцьк Львівської залізниці.

27.09.2023 залізницею видано наказ № 12100 на переадресування вантажів на нову адресу.

Вагони за накладною № 41730284 відправлено на станцію Луцьк Львівської залізниці.

Станцією Одеса-Застава 1 складено акт загальної форми № 4166 про закінчення затримки вагонів (27.09.2023 19-15) та акт загальної форми № 4171 про нарахування платежів у сумі 7377296,38 без ПДВ (8 852 755,66 грн з ПДВ).

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо правомірного нарахування позивачем відповідачу плати за затримку вагонів у двократному розмірі на загальну суму 7 377 296,38 грн без ПДВ (8 852 755,66 грн з ПДВ), що свідчить про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки саме по собі помилкове зазначення місцевим господарським судом у рішенні абзацу, який не має відношення до даної справи, не призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а відповідно до ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

У зв`язку з викладеним доводи скаржника про формальний підхід суду першої інстанції до розгляду справи відхиляються апеляційним господарським судом.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача та залучення до розгляду даної справи Міністерства оборони України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального при ухваленні оскаржуваного апелянтом судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК Рейл» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/3842/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/3842/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/3842/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.02.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко