ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 Справа № 914/1562/24

м.Львів

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавер Енерджі Плюс"

про стягнення 567395,12 грн. пені.

Суддя Кітаєва С.Б.

За участю секретаря Кравця В.П.

Представники сторін :

від позивача: Левицька О.А.-представник

від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавер Енерджі Плюс» про стягнення 567395,12 грн. пені.

Ухвалою суду від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 07.08.2024.

11.07.2024, за вх.№17877/24, через систему "Електронний суд" від відповідача поступив відзив на позовну заяву від 10.07.2024.

25.07.2024, за вх.№18856/24, через систему "Електронний суд" від позивача поступила відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 07.08.2024 продовжено строки підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 29.08.2024.

23.08.2024, за вх.№20826/24, через систему "Електронний суд" від позивача поступили додаткові пояснення у справі від 22.08.2024.

В підготовчому засіданні 29.08.2024 судом оголошено перерву до 09.10.2024.

09.10.2024, за вх.№24563/24, через систему "Електронний суд" від позивача поступили додаткові пояснення у справі.

09.10.2024, за вх.№24591/24, через систему "Електронний суд" віл відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 09.10.2024 судом повідомлено відповідача про відкладення розгляду справи на 16.10.2024.

15.10.2024, за вх.№24940/24, через систему "Електронний суд" від позивача поступили додаткові пояснення у справі від 14.10.2024.

Ухвалою суду від 16.10.2024 закрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті та судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 06.11.2024.

Ухвалою від 06.11.2024 судом повідомлено відповідача про відкладення розгляду справи на 27.11.2024.

В судовому засіданні 27.11.2024 судом оголошено перерву до 23.12.2024.

Ухвалою суду від 23.12.2024 судове засідання призначено на 22.01.2025.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання 22.01.2025 забезпечив.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи та прийняття рішення, в судовому засіданні 22.01.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Правова позиція сторін.

Позиція позивача.

Позивач в позовній заяві зазначає про те, що 04.08.2023 за результатами проведення відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель Prozorro між Акціонерним товариством «Українська залізниця» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавер Енерджі Плюс» укладено договір №Л/Е-23646/НЮ на виконання робіт з реконструкції ВРУ-110 КВ на ПС «Лавочне-Т» відповідно до Робочого проекту «Реконструкція ВРУ-110 кВ на ПС 110/35/10 кВ «Лавочне -Т», яка розташована на території с.Лавочне, Славська селищна рада, Стрийського району, Львівської області для приєднання Сколівської вітрової електростанції потужністю 40 МВт» ( п.1.1 Договору). За умовами Договору ( п.1.1) позивач (замовник ) доручав, а відповідач (підрядник) зобов`язувався виконати зазначені у п.1.1 роботи з реконструкції, а замовник зобов`язувався прийняти виконані роботи та оплатити підряднику їх вартість у відповідності до умов Договору.

Відповідно до узгоджених сторонами в Договорі умов (п.п.4.1,; 42; 4.5): підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 91 (дев`яносто одного) дня з дати отримання заявки від Замовника. Виконання робіт проводиться протягом дії Договору тільки на підставі наданої заявки Замовника, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності Замовника до приймання робіт. Датою початку виконання робіт вважається дата отримання Підрядником заявки Замовника. Датою завершення виконання робіт вважається дата їх прийняття Замовником шляхом підписання Акта завершення робіт по об`єкту.

31.08.2023 Замовник зі своєї електронної адреси надіслав на електронну адресу Підрядника (що узгоджується з умовами в п.4.4 Договору) заявку на виконання робіт з реконструкції ВРУ-110 КВ на ПС "Лавочне-Т". Строк виконання робіт Підрядником відповідно до п.4.1 Договору завершився 30.11.2023 року .Однак, в передбачені п.4.1 Договору строки відповідач обумовлені Договором роботи не виконав, у зв`язку з чим має місце протермінування виконання договірних зобов`язань відповідачем, за що у п.11.2 Договору передбачена відповідальність - пеня, в розмірі 0,1% від вартості своєчасно не виконаних робіт в повному обсязі за кожен день прострочення.

Договірні зобов`язання Підрядник виконав, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) від 29.12.2023 на суму 19565,34907 тис грн з ПДВ. Однак, оскільки роботи виконані з простроченням встановленого терміну виконання (період прострочення з 01.12.2023 до 29.12.2023), позивачем нараховано відповідачу 567395,12 грн. пені.

У добровільному порядку претензія позивача про сплату зазначеної суми пені, відповідачем залишена без виконання, що й обумовило звернення позивача з позовом до господарського суду про примусове стягнення з відповідача нарахованої суми пені.

Позиція відповідача.

Відповідач факт укладення між ним і позивачем Договору №Л/Е-23646/НЮ від 04.08.2023 року за результатами проведення відкритих торгів е лектронній системі публічних закупівель Prozorro визнає.

Також Відповідач визнає, що 28.02.2024 АТ "Українська залізниця" було надано відповідачу претензію № Е-6/1023 про сплату нарахованої пені в сумі 567395,12 грн.

29.03.2024 ТОВ "Кавер Енерджі Плюс" надано позивачу відповідь на претензію.

Відповідач зазначає, що у відповіді на претензію від 29.03.2024 № 94 ТОВ "Кавер Енерджі Плюс" звертало увагу на те, що з метою дотримання безпечного виконання будівельних, електромонтажних та пусконалагоджувальних робіт в діючих електроустановка напругою понад 1000 В необхідне зняття напруги. Зокрема, ТОВ "Кавер Енерджі Плюс" надавав АТ "Українська залізниця" заявки на зняття напруги шляхом надсилання повідомлень. Водночас, у відповідь на зазначені заявки ТОВ "Кавер Енерджі Плюс" було надано відмову.

Також, при обстеженні будівельного майданчика, що був переданий ТОВ "Кавер Енерджі Плюс" для виконання робіт під реконструкцію об`єкту було виявлено пошкоджені, а в деяких місцях повністю зруйновані кабельні лотки, по яких згідно проектно-кошторисної документації прокладались контрольні та силові кабелі для приєднання новозмонтованих електроустановок відкритого розподільчого пристрою 110 кВ. Станом на 28.11.2023 АТ "Українська залізниця" не усунуто виявлені зауваження, а саме не проведено заміни вказаних кабельних лотків (26.12.2023 АТ "Українська залізниця" направлено повідомлення за листом від 26.12.2023 № 242).

Відтак, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що оскільки, відповідачем згідно Договору № Л/Е-23646/НЮ здійснювалась реконструкція ВРУ-110 кВ (по високій стороні) на тяговій підстанції Лавочне-Т, зняття напруги обов`язково мало бути погоджено з ПрАТ "Львівобленерго" і не могло здійснюватись за ініціативою позивача.

Щодо пошкоджених кабельних лотків, які ніби то унеможливлювали виконання робіт за Договором, то відповідно до робочого проєкту, відповідач сам мав здійснити демонтаж старих та монтаж нових кабельних лотків.

Крім, цього, позивач зазначає, що відповідно до зведеного кошторису розрахунку вартості будівництва передбачались витрати на демонтаж - монтаж кабельних лотків.

Зважаючи на вищевикладене, твердження Відповідача щодо неможливості своєчасного виконання робіт за договором є необгрунтованими та не знаходять свого підтвердження.

Обставини справи.

04.08.2023 за результатами проведення відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель Prozorro (https://prozorro.gov.ua) між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (Замовник, Позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Кавер Енерджі Плюс» (надалі -Підрядник, Відповідач) укладено договір №Л/Е-23646/НЮ (далі-Договір). Відповідно до п.1.1 Договору, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати роботи з реконструкції ВРУ-110 КВ на ПС "Лавочне-Т" (далі- роботи) відповідно до робочого проєкту "Реконструкція ВРУ-110кВ на ПС 110/35/10 кВ "Лавочне-Т", яка розташована на території с. Лавочне, Славської селищної ради, Стрийського району, Львівської області для приєднання Сколівської вітрової електростанції потужністю 40 МВт", а Замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи та оплатити Підряднику їх вартість у відповідності до умов Договору.

Відповідно до п.1.3 Договору, код робіт згідно з державним класифікатором ДКПП 43.21.

Підрядник гарантує якість виконаних робіт з досягненням показників, визначених у проєктній документації, та можливість експлуатації об`єкта протягом гарантійного строку ( п.2.1 Договору). Відповідно до п.2.2 - гарантійний строк експлуатації об`єкта будівництва становить 10 років. Початком перебігу гарантійного строку вважається дата підписання сторонами Акту завершення робіт по об`єкту, передбачених п.1.1 цього Договору.

Відповідно до п.2.5. Договору, якість матеріалів та устаткування (обладнання), що використовується Підрядником для виконання робіт, повинна відповідати встановленим вимогам нормативно-технічних документів та проєктної документації та мати підтверджуючі документи: сертифікат/паспорт якості або етикетку виробника або інший підтверджуючий документ якості.

Підрядник гарантує надання документів, що підтверджують якість використаних матеріалів та устаткування (обладнання). (п.2.6. Договору). Усі матеріали та устаткування (обладнання) , що використовуються Підрядником при виконанні робіт, повинні бути новими, такими, що не перебували в експлуатації, строк та умови зберігання яких не порушені, виготовлені не раніше 2022 року ( п.2.7).

Згідно п. 3.1. Договору, сума Договору визначається Договірною ціною (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною договору і становить 19711800,00 грн (дев`ятнадцять мільйонів сімсот одинадцять тисяч вісімсот грн 00 коп.) з ПДВ, в т.ч. ПДВ: 3285300,00 грн (три мільйони двісті вісімдесят п`ять тисяч триста грн 00 коп), 16426500,00 грн (шістнадцять мільйонів чотириста двадцять шість тисяч п`ятсот грнт00 коп) без ПДВ.

Відповідно до п.4.1. Договору, Підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 91 (дев`яносто одного) дня з дати отримання заявки від Замовника.

За умовами у п.4.2 Договору, виконання робіт проводиться протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої заявки Замовника, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності Замовника до приймання робіт.

Зі Сторони Замовника заявка підписується з урахуванням вимог Статуту Замовника щонайменше двома такими уповноваженими особами:

директором виконавчим регіональної філії "Львівська залізниця" (особою, що виконує його обов`язки);

першим заступником директора виконавчого регіональної філії "Львівська залізниця"( особою, що виконує його обов`язки);

заступником директора виконавчого регіональної філії "Львівська залізниця" (особою, що виконує його обов`язки);

головним інженером регіональної філії "Львівська залізниця" (особою, що виконує його обов`язки).

Замовник не несе відповідальності та обов`язку оплати за виконані роботи за заявкою, що підписана іншими особами, ніж тими, що визначені у п.4.2. цього Договору. (п.4.3. Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору, Заявка Замовника направляється з електронної адреси Замовника на електронну адресу Підрядника , за двома електронними підписами уповноважених осіб, визначених в п. 4.2 цього Договору. Датою подання заявки відповідно до п.4.2. вважається дата відправлення її на електронну адресу Підрядника.

Датою початку виконання робіт вважається дата отримання Підрядником заявки Замовника. Датою завершення виконання робіт вважається дата їх прийняття Замовником шляхом підписання Акта завершення робіт по об`єкту. ( п.4.5. Договору).

Підрядник може виконати роботи достроково ( з дотриманням технології виконання робіт) тільки за згодою Замовника ( п.4.6 Договору).

Відповідно до п.5.2. Договору, Замовник здійснює розрахунки після прийняття виконаних робіт на підставі підписаних Актів приймання виконаних будівельних робіт типової форми КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати типової форми КБ-3 на 45-тий календарний день з дати реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Підрядником у Єдиному реєстрі податкових накладних. У випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Підрядника розрахунки здійснюються на 45-тий календарний день з дати отримання Замовником від Підрядника копії рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п.6.7. Договору, Підрядник зобов`язаний до початку виконання робіт протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання заявки на електронну адресу від Замовника отримати проєктну документацію, перевірити її комплектність та відповідність установленим вимогам. У разі виявленні невідповідності проєктної документації установленим вимогам. Підрядник повідомляє про це Замовника.

Замовник зобов`язаний до початку робіт передати Підряднику місце проведення робіт, забезпечити можливість вільного і безперешкодного доступу до місця виконання робіт працівниками Підрядника за адресою: Львівська область. ( п.7.1. Договору).

Відповідно до п.8.1. Договору, забезпечення матеріалами та устаткуванням (обладнанням), необхідними для виконання робіт за Договором, Підрядник здійснює самостійно.

Організація виконання робіт Підрядником повинна відповідати проєктно-технологічній документації (проєкт організації будівництва та проєкт виконання робіт), склад і зміст якої визначається нормативними документами. ( п.9.1. Договору).

Підрядник у порядку, визначеному нормативними документами та Договором, веде і передає Замовнику після завершення робіт документи про виконання умов Договору. (п.9.4. Договору).

При наявності в роботі істотних відступів від робочого проєкта або інших істотних недоліків, Замовник вправі вимагати розірвання Договору з відшкодуванням збитків. (п.9.5. Договору).

Відповідно до п.10.1.1. Договору, Підрядник зобов`язаний виконати роботи у встановлені Договором терміни відповідно до вимог проєктної документації та нормативно-технічної документації.

Підрядник несе відповідальність за техніку безпеки та охорону праці його працівників, забезпечує комплекс заходів з охорони праці для безпечного виконання робіт (п.10.1.2. Договору).

Відповідно до п.11.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором, Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

Згідно п.11.2.Договору, за порушення термінів виконання робіт, визначеного п.4.1 Договору, Підрядник сплачує пеню в розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята) від вартості своєчасно не виконаних робіт в повному обсязі за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% (сім) від вартості своєчасно не виконаних в повному обсязі робіт.

Договір набирає чинності з моменту його підписання двома Сторонами та діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків-до їх повного здійснення. (п.15.1. Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

До договору сторонами було підписано додаток №1-Договірна ціна.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ "Українська залізниця", на виконання п. 4.2. та п.4.4. Договору, 31.08.2023 надіслало відповідачу заявку на виконання робіт з реконструкції ВРУ-110 КВ на ПС "Лавочне-Т".

Строк на виконання робіт Підрядником (відповідачем) відповідно до п.4.1. Договору завершився 30.11.2023.

Однак, роботи виконані з порушенням встановленого терміну, а саме: період прострочення з 01.12.2023 до 29.12.2023.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію №Е-6/1/2023 від 28.02.2024, у якій просив сплатити впродовж місячного строку з дня отримання цієї претензії на користь АТ "Українська залізниця" пеню в сумі 567 395,12 грн.

Відповідач у відповідь на претензію позивача надав лист №94 від 29.03.2024, у якому зазначив, що з метою дотримання безпечного виконання будівельних, електромонтажних та пусконалагоджувальних робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В зі зняттям напруги, Підрядник надавав Замовнику заявки на зняття напруги шляхом надсилання письмових та з використанням засобів телефонного зв`язку на що Підрядником повідомлялось про відмову, про що свідчить неналежне виконання Замовником своїх зобов`язань.

При обстеженні будівельного майданчика, що був переданий Замовником для виконання робіт було виявлено пошкоджені, а в деяких місцях повністю зруйновані кабельні лотки. Станом на 28.11.2023 Замовник не усунув виявлені зауваження, а саме не провів заміни вказаних кабельних лотків.

З огляду на вище вказане, Відповідач ( Підрядник) приходить до висновку, що Замовник (позивач) не добросовісно виконував свої зобов`язання за договором, що значним чином вплинуло на строки виконання робіт Підрядником передбачені п.4.1. Договору.

Окрім того, відповідач посилається й на те, що при виконанні робіт використовувалось устаткування, у тому числі іноземного виробництва, а саме трансформаторів струму СА-12 країна виробник Іспанія та лічильники SL7000 країна виробник Франція. Поставка даного обладнання була запланована на першу декаду листопада 2023 року. Однак, 23.11.2023 та 28.11.2023 було отримано листи від постачальників вказаного устаткування про затримку в постачанні у зв`язку із ситуацією на кордоні ЄС Україна, про що було повідомлено Замовника.( Лист №207 від 28.11.2023 року).

Відтак, відповідач вважає, що ним, як Підрядником, вжив усіх заходів необхідних для належного виконання договірних зобов`язань, однак обставини, що не є в компетенції Підрядника, значно вплинули на строк виконання робіт передбачених п.4.1. Договору.

Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасно виконані роботи за Договором від 04.08.2023 року №Л/Е-23646/НЮ у розмірі 567395,12 грн.

Оцінка суду.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з підряду.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання.

За приписами ст.877 ЦК України, підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно ст.883 ЦК України, підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, а саме 04.08.2023 за результатами проведення відкритих торгів в електронній системі публічних закупівель Prozorro (https://prozorro.gov.ua) укладено договір №Л/Е-23646/НЮ (далі-Договір), відповідно до умов якого Позивач (Замовник) доручив, а Відповідач (Підрядник) зобов`язався виконати роботи з реконструкції ВРУ-110 КВ на ПС "Лавочне-Т" (далі- роботи) відповідно до робочого проєкту "Реконструкція ВРУ-110кВ на ПС 110/35/10 кВ "Лавочне-Т", яка розташована на території с. Лавочне, Славської селищної ради, Стрийського району, Львівської області для приєднання Сколівської вітрової електростанції потужністю 40 МВт", а Замовник зобов`язаний прийняти виконані роботи та оплатити Підряднику їх вартість у відповідності до умов Договору.

Відповідно до п.4.1. Договору, Підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 91 (дев`яносто одного) дня з дати отримання заявки від Замовника.

Виконання робіт проводиться протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої заявки Замовника, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності Замовника до приймання робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ "Українська залізниця", на виконання п. 4.2. та п.4.4. Договору, 31.08.2023 надіслало відповідачу заявку на виконання робіт з реконструкції ВРУ-110 КВ на ПС "Лавочне-Т".

Як зазначено вище, відповідно до умов укладеного між сторонами Договору, термін виконання роботи складає 91 день з дати отримання заявки. Підрядник може виконати роботи достроково ( з дотриманням технології виконання робіт) тільки за згодою Замовника.

Що стосується доводів відповідача про те, що він не мав можливості виконати в обумовлені Договором строки роботи, оскільки, з метою дотримання безпечного виконання будівельних, електромонтажних та пусконалагоджувальних робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В необхідне зняття напруги і ТОВ "Кавер Енерджі Плюс" надавав АТ "Українська залізниця" заявки на зняття напруги шляхом надсилання повідомлень, то такі доводи судом до уваги не приймаються, оскільки умовами Договору не покладено виконання таких робіт ( зі зняття напруги) на Замовника робіт, тобто, на позивача. Навпаки, за умовами Договору саме Підрядник ( відповідач) взяв на себе зобов`язання виконати в повному обсязі роботи, передбачених у п.1.1 Договору, у встановлені Договором терміни та відповідно до вимог проєктної документації та нормативно-технічної документації. При цьому , Підрядник за письмовою згодою Замовника мав право залучати до виконання робіт субпідрядників, залишаючись при цьому відповідальним перед Замовником за якість та результати їх виконання. Однак, з матеріалів справи не вбачається, що такі заходи ( при потребі ) Підрядник вживав.

Відтак, твердження відповідача про те, що з вини позивача відповідачем порушено строки виконання робіт за Договором , є безпідставними та необгрунтованими.

Також, суд не приймає до уваги доводи про те, що через невиконання своєчасно постачальниками зобов`язань перед відповідачем з поставки устаткування, останній не зміг у строки виконати підрядні роботи за Договором, укладеним з позивачем , оскільки в Договір №Л/Е-23646/НЮ від 04 серпня 2023 у встановленому чинним законодавством порядку сторони ( замовник і підрядник) не вносили зміни , у тому числі й у пункт 4.1 Договору.

Окрім того, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків у результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Укладаючи та добровільно підписуючи спірний договір у серпні березні 2023 року, відповідач погодив строки виконання підрядних робіт за Договором №Л/Е-23646/Н, укладеним з позивачем. Договір відповідач підписав без зауважень та заперечень. Причому на момент підписання спірного договору повномасштабна агресія рф проти Україні вже тривала, ці обставини для сторін договору були загальновідомим фактом. Тож, здійснюючи господарську діяльність, відповідач не був позбавлений змоги врахувати зазначені обставини та передбачити можливі ризики для себе, з огляду на що посилання відповідача на « ситуацію на кордоні ЄС Україна», не заслуговує на увагу. При цьому відповідач, об`єктивно розуміючи та оцінюючи вигоди / втрати від укладення договору, мав можливість завбачити настання негативних наслідків, у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором. Натомість відповідач, прийнявши рішення про укладення договору на певних умовах, несе повну відповідальність за настання можливих для себе негативних майнових наслідків.

Суд враховує також умови, погоджені сторонами в п.1.3 Договору, у якому зазначено, що код робіт за Договором - згідно з державним класифікатором ДКПП 43.21, а відтак відповідач взяв на себе зобов`язання за Договором з виконання спеціалізованих будівельних робіт (43.21. Електромонтажні роботи...).

Щодо тверджень відповідача про те, що при обстеженні будівельного майданчика, що був переданий ТОВ "Кавер Енерджі Плюс" для виконання робіт під реконструкцію об`єкту було виявлено пошкоджені, а в деяких місцях повністю зруйновані кабельні лотки, по яких згідно проектно-кошторисної документації прокладались контрольні та силові кабелі для приєднання новозмонтованих електроустановок відкритого розподільчого пристрою 110 кВ, то з цього приводу суд зазначає, що відповідно до робочого проєкту "Реконструкція ВРУ-110кВ на ПС 110/35/10 кВ "Лавочне-Т", яка розташована на території с.Лавочне, Славська селищна рада, Стрийського району, Львівської області для приєднання Сколівської вітрової електростанції потужністю 20 МВТ "Для укладання кабельних ліній по території ПС конструктивно-будівельними рішеннями запроєктовано улаштування наземних кабельних залізобетонних лотків (сер. 3.407-157 в.1).Монтажна схема влаштування кабельних лотків наведена на кресленні НЕСС-26272-22-АБ, аркуш 2.", "Для укладання кабельних ліній по території ПС конструктивно-будівельними рішеннями запроєктовано улаштування наземних кабельних залізобетонних лотків (сер. 3.407-157 в.1)".

Вказане свідчить, що відповідно до робочого проекту, відповідач сам мав здійснити демонтаж старих та монтаж нових кабельних лотків.

Зауважень до проектної документації матеріали справи не містять.

Крім, цього, відповідно до зведеного кошторису розрахунку вартості будівництва передбачались витрати на демонтаж - монтаж кабельних лотків.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пункт перший статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, з 01.12.2023 відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, у спірних правовідносинах обов`язок доведення факту своєчасності виконання робіт за Договором підряду у даній справі закон покладає на підрядника.

Відповідно до п.7.1. Договору, Замовник зобов`язаний до початку робіт передати Підряднику місце проведення робіт, забезпечити можливість вільного і безперешкодного доступу до місця виконання робіт працівниками Підрядника за адресою: Львівська область.

Згідно ч.1 ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Так, однією з загальних засад цивільного законодавства є саме свобода договору. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, підписуючи договір відповідач фактично погодився з передбаченими ним умовами.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 25.03.2020 у справі № 756/1381/17-ц, в якій застосовано принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому, це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party)".

Як встановлено судом вище, роботи за Договором мали б бути виконані у строк до 30.11.2023, однак останні виконано 29.12.2023.

При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів погодження між сторонами шляхом укладання змін до Договору іншої кінцевої дати виконання робіт за Договором ніж строк до 30.11.2023.

Відтак, надані Відповідачем докази та заперечення жодним чином не спростовуються прострочення виконання робіт, а відтак і порушення умов Договору.

Суд зазначає, що укладаючи договір з позивачем, відповідач був повною мірою ознайомлений з його положеннями, в тому числі щодо терміну виконання робіт. Відповідач не відмовився від укладання договору, чим гарантував позивачу виконання робіт на умовах та в термін, визначені договором.

Щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 0,1% на загальну суму 567 395,12 грн. за період з 01.12.2023 до 29.12.2023.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника згідно закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у разі стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Кодексу пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Кодексу), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати) (правові позиції ВС/КГС у постановах від 28.01.2020 №910/17753/18, від 20.08.2020р. у справі №902/959/19; від 10.09.2020 у справі №916/1777/19).

У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України (правові позиції ВС/КГС у постановах від 20 серпня 2020 року у справі №902/959/19, від 09 березня 2021 року у справі №924/441/20).

Судом встановлено, що Сторони у п.11.2. Договору визначили, що за порушення термінів виконання робіт, Підрядник сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості своєчасно не виконаних робіт в повному обсязі за кожен день прострочення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 наведено висновок, за змістом якого, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази, у тому числі зроблений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок.

Суд, здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку пені на суму 567 395,12 грн, дійшов висновку, що останній є арифметично правильним. Відповідач заперечень щодо проведеного розрахунку пені не висловив, конрразрахунку - не подав. Відтак, суд приходить до висновку, про задоволення позову в заявленій позивачем сумі.

Як унормовано статтею 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині першій статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України N 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.97 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю

Судові витрати.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з цим позовом до суду, позивач заявив одну вимога майнового характеру про стягнення 233425,24 грн заборгованості.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало позовну заяву через підсистему "Електронний суд".

Відповідно до приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22 (провадження № 12-26гс22) застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі.

Приймаючи до уваги викладені норми Закону України Про судовий збір, а також з огляду на обставини подання позивачем позовної заяви через підсистему Електронний суд, розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду першої інстанції становить 6 808,74 грн.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 8 510,93 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2993 від 17.06.2024 року.

Таким чином, Акціонерним товариством "Українська залізниця" внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом (наразі є переплата судового збору в розмірі 1 702,19 грн.).

Відтак, судом береться до уваги судовий збір в сумі 6 808,74 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України Про судовий збір, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Згідно п.п. 1,5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися з відповідним клопотанням про повернення судового збору, у зв`язку із сплатою судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено Законом ( 1 702,19 грн судового збору).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-80, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кавер Енерджі Плюс" (79052, м.Львів, вул. Рудненська, 14а/1, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) 567395,12 грн. пені, 6808,74 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, складено 17.02.2025.

Суддя Кітаєва С.Б.