ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
11 лютого 2025 року Справа № 918/63/22
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Тимошенко О.М.
секретар судового засідання Романець Х.В.
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився;
відповідача - Сендега Т.Р. (в режимі відеоконференції);
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про розподіл судових витрат у справі №918/63/22
за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка"
про стягнення заборгованості в сумі 1 837 127,81 грн
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.12.2024 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про перегляд судового рішення від 28.08.2023 за нововиявленими обставинами у справі №918/63/22 (на новий розгляд) відмовлено. Рішення Господарського суду Рівненської області від 28.08.2023 у справі №918/63/22 залишено без змін.
Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та прийняти нове судове рішення, яким задоволити заяву про перегляд судового рішення від 28.08.2023 за нововиявленими обставинами у справі №918/63/22, скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 28.08.2023 та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі №918/63/22 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" задоволено.
Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.12.2024 у справі №918/63/22 скасовано.
Прийнято нове судове рішення.
"Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 28 серпня 2023 року у справі №918/63/22 за нововиявленими обставинами - задоволити.
Рішення Господарського суду Рівненської області від 28 серпня 2023 року у справі №918/63/22 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" витрати зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в розмірі 33 068,33 грн.

Видати наказ.".

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" 3028,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про поворот виконання рішення задоволено.

Здійснено поворот виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 28.08.2023 у справі № 918/63/22.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" 1 864 684, 75 грн.

27.01.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про розподіл судових витрат у справі № 918/63/22, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" на його користь 409 670,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 розгляд заяви ТОВ "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про розподіл судових витрат у справі №918/63/22 призначено на 11 лютого 2025 року об 14:00 год. Запропоновано ТОВ "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" за наявності надати суду свої заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про розподіл судових витрат у справі №918/63/22.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву про розподіл судових витрат в даному судовому засіданні за відсутності представника позивача.

Представник відповідача безпосередньо в судовому засіданні підтримав вимоги та доводи, викладені в заяві про розподіл судових витрат у справі №918/63/22.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про розподіл судових витрат у справі №918/63/22, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Беручи до уваги те, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Подібна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №908/3182/20, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Як вбачається, заявником на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції до справи надано копії договору про надання правової допомоги №01/05/2022 від 01.05.2022, Додаткової угоди №01 від 01.06.2022 та Акту приймання-передачі наданої адвокатської допомоги від 20.01.2025.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" (замовник) та Адвокатським об`єднанням "Адвокатська Компанія "УкрЗахідЮрсервіс" (виконавець) укладено договір про надання юридичних, правових, адвокатських послуг від 08.05.2022 №01/05/2022, відповідно до п. 1.1 якого виконавець бере на себе зобов`язання по наданню замовнику на довгостроковій основі комплексу адвокатської допомоги консультаційно- правового характеру у відповідності з умовами цього договору та наступними додатковими письмовими угодами, а замовник зобов`язується здійснювати оплату таких послуг.

До складу комплексу послуг консультаційно-правового характеру включаються наступне:

1) наданняадвокатськоїдопомогитапредставництвоінтересів замовника в державних органах, органах місцевого самоврядування, судових органах на всіх стадіях судового розгляду справи, що стосуються його прав та законних інтересів;

2) надання правової інформації, консультацій (усні та письмові) і роз`яснень з правових питань;

3) складання заяв, скарг, договорів та інших документів правового характеру;

4) надання адвокатської допомоги та представництво інтересів замовника в судових органах на всіх стадіях судового розгляду справи, в органах прокуратури, в органах Державної виконавчої служби та інших органах державної влади та управління;

а) підготовка та подання заяв, запитів, клопотань, пояснень, претензій, відповідей на претензії, позовних заяв, заперечень на позовні заяви та інших документів;

б) виконання повноважень представника замовника під час досудового врегулювання спору, безпосередньо при розгляді справ в суді.

1.3. Адвокатська допомога щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" за договором поставки №02/01/19-02 від 02.01.2019.

Додатковою Угодою №01 від 01.06.2022 до договору про надання юридичних, правових, адвокатських послуг від 01.05.2022 №01/05/2022 передбачено, що оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції, апеляційній та касаційній інстанціях здійснюється щомісячними платежами в сумі 20 000,00 грн. Щомісячні платежі сплачуються замовником до 25 числа поточного місяця, до дня ухвалення судом першої інстанції рішення у справі (п. 2. Угоди).

Відповідно до п. 3 Угоди, замовник бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат (в тому числі але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз, тощо).

Адвокатська допомога вважається наданою відразу по її виконанню та оформляється актами приймання-передачі наданої адвокатської допомоги, який (які) підписуються сторонами та скріплюються печатками.

На виконання умов договору між сторонами складено Акт приймання-передачі наданої адвокатської допомоги відповідно до договору про надання юридичних, правових, адвокатських послуг від 08.05.2022 №01/05/2022 про наступне:

- Виконавець виконав, а замовник прийняв послуги (правову допомогу) відповідно до умов Договору №01/05/2022 та Додаткової угоди №01 від 01.06.2022 за період з 01.05.2022 по 20.01.2025;

- Сторони погоджують, що виконавець виконав свої зобов`язання у межах Договору №01/05/2022 та Додаткової угоди №01 від 01.06.2022 за період з 01.05.2022 по 20.01.2025 у повному обсязі;

- Загальна вартість наданих послуг становить 409670,00 грн. У вартість вказаних послуг входить весь об`єм досудової підготовки, складення всіх процесуальних судових документів, судове представництво та участь в судових засіданнях, усні та письмові консультації щодо предмету спору у справі 918/63/22.

Згідно платіжних інструкцій №25 від 20.12.2022 на суму 20 000,00 грн, №24 від 23.11.2022 на суму 20 000,00 грн, №23 від 03.11.2022 на суму 20 000,00 грн, №20 від 27.09.2022 на суму 20 000,00 грн, №19 від 05.09.2022 на суму 22 650,00 грн, №18 від 18.07.2022 на суму 20 000,00 грн, №16 від 28.06.2022 на суму 20 000,00 грн, №14 від 20.05.2022 на суму 20 000,00 грн, №7 від 27.03.2023 на суму 20 000,00 грн, №9 від 28.06.2023 на суму 20 000,00 грн, №10 від 28.07.2023 на суму 20 000,00 грн, №12 від 01.09.2023 на суму 20 000,00 грн, №17 від 04.11.2024 на суму 20 000,00 грн, №18 від 25.11.2024 на суму 107 000,00 грн, №1 від 07.02.2023 на суму 20 000,00 грн, №6 від 02.03.2023 на суму 20 000,00 грн позивач сплатив АК "УкрЗахідЮрсервіс" 409 650,00 грн.

Повноваження адвоката Сендеги Тараса Романовича на представництво інтересів ТОВ "ТК "Галицька Спілка" підтверджуються Ордером Серія ВС №1334090 від 20.12.2024, виданим АК "УкрЗахідЮрсервіс", та копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах: фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 у справі №908/1654/18, від 12.09.2019 у справі №910/9784/18 та від 19.11.2019 у справі №5023/5587/12).

У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 ЦК України.

У постанові від 20.11.2020 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №910/13071/19 звернуто увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу "pacta sunt servanda" та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

Отже, у даній справі вартість правових послуг, що надаються замовнику встановлена сторонами договору (з урахуванням додаткової угоди від 01.06.2022) у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником відповідача часу, а отже, розмір витрат є визначеним та становить 20 000,00 грн щомісячними платежами.

Разом з тим, проаналізувавши надані заявником в обґрунтування розміру адвокатських витрат документи, здійснивши аналіз доводів заявника, а також співмірності заявленого останнім розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом обсягом робіт (наданих послуг на суму 409670,00 грн), колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Так, вивчивши надані представником відповідача в обґрунтування адвокатських витрат документи, колегія суддів зазначає, що предметом апеляційного розгляду є ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про перегляд судового рішення від 28.08.2023 за нововиявленими обставинами у справі №918/63/22.

При цьому, згідно Акту приймання-передачі наданої адвокатської допомоги від 20.01.2025 вбачається включення заявником послуг по наданню правничої допомоги за період з 01.05.2022 по 20.01.2025, тобто за весь період слухання справи №918/63/22 в судах різних інстанцій.

Колегія суддів зазначає, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 додаткової постанови Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19).

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких заяв відповідача щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи під час розгляду справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях.

Відсутня така заява і при поданні ТОВ "Торгова Компанія "Галицька Спілка" заяви про перегляд судового рішення від 28.08.2023 за нововиявленими обставинами у справі №918/63/22.

Також судом встановлено, що в апеляційній скарзі ТОВ "Торгова Компанія "Галицька Спілка" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 05.12.2024 відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, 20.01.2025 від представника ТОВ "Торгова Компанія "Галицька Спілка" до суду апеляційної інстанції надійшла заява, в якій зазначає, що у випадку задоволення вимог апеляційної скарги ТОВ "Галицька Спілка" протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі №918/63/22 будуть надані докази витрат на правову допомогу.

Заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами була подана відповідачем протягом п`яти днів.

Оскільки, предметом апеляційного розгляду є ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про перегляд судового рішення від 28.08.2023 за нововиявленими обставинами у справі №918/63/22, розподілу підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу, надану саме в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів бере до уваги, що спір у цій справі для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України та ГК України. Великої кількості законів та підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом, і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Крім того, правова позиція відповідача вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та всестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії апеляційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на встановлені судом обставини у системному взаємозв`язку з правовими положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності, зважаючи на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи з огляду на те, що правова позиція відповідача вже була сформована до апеляційного розгляду справи, беручи до уваги обсяг підготовлених адвокатом документів, незначної кількості доказів та відсутність значного обсягу юридичної та технічної роботи (з огляду на предмет апеляційного оскарження), враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, судова колегія дійшла висновку про те, що заявлена представником відповідача сума відшкодування витрат на правничу допомогу, пов`язана з розглядом справи №918/63/22 у суді апеляційної інстанції, в розмірі 409670,00 грн є неспівмірною, а тому до стягнення підлягають понесені відповідачем судові витрати у сумі 50 000,00 грн, що відповідає принципам господарського судочинства, зокрема - забезпеченню дотримання балансу інтересів сторін. При цьому, у відшкодуванні понесених відповідачем на професійну правничу допомогу витрат в розмірі 359 670,00 грн слід відмовити.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи №910/13071/19.

Разом з тим, при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції колегією суддів у даній справі були враховані висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Суд апеляційної інстанції дійшовши висновку про часткове задоволення заяви відповідача встановив, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є неспіврозмірними з критеріями розумності і обґрунтованості таких витрат, та скористався, з посиланням на частину п`яту статті 129 ГПК України, правом суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, врахувавши при цьому недоведення доказами їх фактичності, неминучості, необхідності саме в тому розмірі, який відповідач та адвокат обумовили.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про відсутність втручання суду в договірні відносини між стороною та адвокатом за укладеним договором про надання правової допомоги, позаяк обов`язок виконання прав і обов`язків за цим договором не змінюється і не припиняється у зв`язку з покладенням судом судових витрат на правничу допомогу на сторону не в повній сумі, про яку вона домовились з адвокатом (постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №910/20792/20, від 14.06.2022 у справі №904/4876/21, від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 30.05.2022 у справі №904/7347/21).

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" про розподіл судових витрат у справі №918/63/22 задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Будальянс Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Компанія "Галицька Спілка" 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В решті заяви відмовити.

3. Господарському суду Рівненської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "18" лютого 2025 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Тимошенко О.М.