РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2025Справа № 910/12219/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

до товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант»

про стягнення 12920,53 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» до товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення 12920,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Суд своєю ухвалою від 08.10.2024 відкрив провадження у справі № 910/12219/24 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відхилив позовні вимоги повністю, зазначивши, що позивач не додав до заяви про виплату страхового відшкодування від 20.12.2021 постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності винного водія.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

19 лютого 2021 року приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) уклали договір добровільного страхування наземного транспорту (далі - Договір-1), за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

03 жовтня 2021 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «ВАЗ-210994», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 (неповнолітній).

Згідно з постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25.11.2021 особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є ОСОБА_3 - мати ОСОБА_2 , який порушив Правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , але не досяг віку з якого наступає відповідальність.

Майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля «ВАЗ-210994», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застраховані товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» за полісом ЕР № 202087717 (далі - Договір-2).

Умовами Договору-2 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн, франшиза становить 0 грн.

Згідно з рахунком від 05.10.2021, виставленим товариством з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Київ», розмір матеріального збитку становить 8233,93 грн.

Зазначена вище подія була визнана страховим випадком, про що складено страховий акт на суму 8233,93 грн.

Позивач перерахував товариству з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Київ» 8233,93 грн (платіжна інструкція від 28.10.2021).

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 20.12.2021 про виплату страхового відшкодування. Відповідач отримав цю вимогу 24.12.2021.

Відповідач не задовольнив вимогу.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції до 01.01.2025) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Водночас у переліку документів, визначеному у статті 35 Закону (у редакції до 01.01.2025), відсутній такий документ як постанова суду.

При цьому в силу вимог статті 34 Закону після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

З огляду на викладене відповідач повинен був до 24 березня 2022 року прийняти рішення.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не виплатив позивачеві 8233,93 грн страхового відшкодування.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача 8233,93 грн страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 38.2.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Отже, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (ч. 3 ст. 11 ЦК України).

Як зазначено судом вище, обов`язок відповідача зі сплати страхового відшкодування ґрунтується за приписах актів цивільного законодавства. Цей обов`язок є простроченим.

Згідно з п. 36.5 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 1612,95 грн пені за період з 25.03.2022 по 25.09.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування, тобто виникло грошове зобов`язання, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 625 ЦК України. Ця норма встановлює відповідальність за порушення будь-якого грошового зобов`язання, що виникло з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, в тому числі і такого, що не засновано на договорі.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягають 2448,83 грн інфляційних втрат, 624,82 грн. 3% річних за період з 25.03.2022 по 03.10.2024.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-гарант».

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-гарант» (бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, код 32382598) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (проспект Берестейський, 65, м. Київ, 03117, код 30115243) 8233,93 грн боргу, 1612,95 пені, 2448,83 грн інфляційних втрат, 624,82 грн. 3% річних, 3028,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун