ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті

21.02.2025 Справа № 917/1188/24

за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАШКАН ЛОГІСТИК» (адреса 39800, Україна, Полтавська обл., м.Горішні Плавні, вул. Строни, буд. 5-А, )

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (адреса 4600 Грузія, м Кутаїсі, вул.Чечелашвілі, 3-ий провулок, д.№4, 2)

про стягнення 65 000,00 доларів США

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін: згідно протоколу

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАШКАН ЛОГІСТИК» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» про стягнення заборгованості за Контрактом 01/06/20/1 від 01.06.2020 у розмірі 65 000,00 доларів США

Ухвалою від 26.07.24 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; судові засідання у справі призначити на 08.10.2024 о 10:00, на 26.11.24 о 10:00, на 20.12.24 о 10:00, на 28.01.25 о 10:00; зобов`язати позивача у 20-денний строк від дня отримання даної ухвали надати суду належним чином (нотаріально) посвідчений переклад грузинською документів (перелік в ухвалі від 26.07.24).

19.08.24 від представника позивача надійшла заява, в якій він просить продовжити на 20 днів, встановлений судом 20-ти денний процесуальний строк для надання нотаріально посвідченого перекладу документів по справі.

Ухвалою від 02.09.24 суд постановив продовжити для позивача на 20 днів, встановлений судом 20-ти денний процесуальний строк для надання нотаріально посвідченого перекладу документів по справі.

04.09.24 від представника позивача надійшла заява, в якій він просив продовжити до 20.09.2024, встановлений судом процесуальний строк для надання нотаріально посвідченого перекладу.

Ухвалою від 04.09.24 суд постановив продовжити для позивача до 20.09.2024, встановлений судом процесуальний строк для надання нотаріально посвідченого перекладу.

17.09.24 від представника позивача надійшла заява, в якій він просив продовжити до 27.09.2024, встановлений судом процесуальний строк для надання нотаріально посвідченого перекладу.

Ухвалою від 19.09.24 суд постановив продовжити для позивача до 27.09.2024, встановлений судом процесуальний строк для надання нотаріально посвідченого перекладу.

23.09.24 від представника позивача надійшла заява, в якій він просив суд судові засідання у даній справі здійснювати в режимі відеоконференції.

27.09.24 від позивачем подано нотаріально посвідчений переклад документів по справі.

Суд звернувся до компетентного органу Грузії (Міністерство юстиції Грузії 0102 Грузія, Тбілісі, вул. Горгасали, 24) із судовим дорученням про вручення відповідачу судових документів.

20.02.25 від Міністерства юстиції України надійшло без виконання доручення суду по справі.

Підготовчі засідання у справі неодноразово відкладалися.

Від відповідача відзив на позов не надійшов.

Інші заяви чи клопотання сторони не подавали.

Судом враховано, що сторони не повідомляли суд про наявність інших заяв і клопотань, необхідність вчинення дій, що передбачені у підготовчому провадженні.

Перелік дій, які має здійснити суд під час підготовчого засідання, визначено ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

У підготовчому засіданні, 21.02.2025р., судом здійснено дії та з`ясовані всі питання, передбачені ст.ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (ч. 2 ст. 177 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Приймаючи до уваги вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 ст. 177 ГПК України, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Суд враховує, що відповідач у справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Згідно із вимогами ст.367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до положень ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Україна та Грузія є учасниками Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року (надалі - Конвенція) та Договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікований Законом N451/95-ВР від 22.11.95, який набув чинності: 05.11.1996 (надалі - Договір).

Конвенцією передбачено певний порядок вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах через визначені Державою Учасницею відповідні Центральні Органи з метою доведення до відома їх одержувачів у належний строк.

Особливий порядок надання правової допомоги встановлено Договором, за умовами якого громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони стосовно своїх особистих та майнових прав таким самим правовим захистом, як і громадяни цієї Договірної Сторони.

Згідно ст.2 Договору установи юстиції Договірних Сторін надають взаємно правову допомогу у цивільних та кримінальних справах відповідно до положень даного Договору. Установи юстиції здійснюють правову допомогу й іншим установам, до компетенції яких відносяться справи, вказані у пункті 1 цієї статті. Інші установи, до компетенції яких відносяться справи, вказані у пункті 1 цієї статті, надсилають прохання про правову допомогу через установи юстиції.

При здійсненні правової допомоги установи Договірних Сторін зносяться одна з одною через Міністерство юстиції та Генеральну Прокуратуру України і Міністерство юстиції та Прокуратуру Республіки Грузія, якщо даним Договором не передбачено інше (ст.4.Договору).

Відповідно до статті 1 Конвенції, Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно з приписами статті 2 Конвенції, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до ч.3 ст.5 Конвенції у випадках, коли документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Особливості виконання доручень з надання правової допомоги визначені Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54 (надалі - Інструкція).

Вказана Інструкція визначає порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах; Інструкція використовується у разі наявності міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою.

Відповідно до п.1.6. Інструкції реалізація міжнародних договорів України з питань міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень здійснюється у межах компетенції Міністерством юстиції України безпосередньо та через міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління), місцевими судами України (далі - суди України), а у відповідних випадках - іншими органами державної влади.

Згідно з п.2.5. Інструкції суд України направляє доручення через міжрегіональне управління до Мін`юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст.3 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965) орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Згідно статті 5 Договору прохання про здійснення правової допомоги та додатки до них складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або російську мову.

Переклад засвідчується офіційним перекладачем або нотаріусом, або посадовою особою запитуючої установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою запитуючої Договірної Сторони.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції переклад здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України, або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

Доручення підписується суддею та скріплюється гербовою печаткою суду України, який складає доручення (п.2.1.5 Інструкції).

В силу присів ст. 6 Конвенції, Центральний Орган запитуваної Держави або будь-який орган, який вона може призначити для цього, складає підтвердження відповідно до формуляра, доданого до цієї Конвенції. У підтвердженні підтверджується факт вручення документу і зазначається спосіб, місце та дату вручення, а також особа, якій документ було вручено. Якщо документ не був вручений, в підтвердженні зазначаються причини, які перешкодили врученню. Запитуючий орган може вимагати, щоб підтвердження, яке було складене не Центральним Органом або судовим органом, було скріплено підписом представника одного з цих органів. Підтвердження направляється безпосередньо запитуючому органу.

Згідно ст.17 Конвенції, позасудові документи, видані органами влади та судовими працівниками однієї Договірної Держави можуть бути передані з метою вручення в іншу Договірну Державу способами та відповідно до положень цієї Конвенції.

За приписами ст.18 Конвенції, кожна Договірна Держава може призначити інші органи влади на додаток до Центрального Органу і визначити обсяг їх компетенції. Запитуючий орган, однак, в будь-якому випадку має право звернутися з проханням безпосередньо до Центрального Органу.

Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права, Центральним органом Грузії згідно Конвенції від 15 листопада 1965 року про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах є Міністерство юстиції - Департамент міжнародних зв`язків та правового співробітництва (Горгасалі 24а, 0114, Тбілісі, Грузія).

Відповідно до ч.3 ст.5 Конвенції, якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

За таких обставин, для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, суд вважає за необхідне звернутися до уповноваженого Грузією Центрального органу із судовим дорученням про вручення відповідачу судових документів у справі №917/1188/24.

При цьому, на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права викладено вимоги до перекладу, зокрема, документи, які вручаються на території Грузії, повинні бути складені грузинською мовою або супроводжуватися перекладом грузинською мовою, належним чином засвідченим відповідно до законодавства запитуючої держави (ст. 5(3)).

Разом з цим у п.2.3. Інструкції визначено, що у відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

За таких обставин, для забезпечення належного вручення судових документів у порядку ч.3 ст.5 Конвенції, доцільним є переклад документів, які підлягають врученню на грузинську мову, яка є офіційною мовою Грузії, з нотаріальним посвідченням перекладу для запобігання повернення судового доручення без вручення відповідачеві через відсутність перекладу на офіційну мову.

З метою належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи норми ст. 3 Конвенції, відправлення судових документів здійснюється шляхом направлення Центральному Органу запитуваної Держави прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та короткого викладу документа, що підлягає врученню.

Згідно зі ст. 365 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 367 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

З урахуванням вказаного, з метою дотримання процесуальних прав відповідача у справі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП», який, як зазначено позивачем у позові, знаходиться за адресою: 4600 Грузія, м Кутаїсі, вул.Чечелашвілі, 3-ий провулок, д.№4, та його належного повідомлення про час та місце судового розгляду даної справи, суд вважає за необхідне повідомити відповідача в порядку, передбаченому ст. 367 ГПК України та Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року. У зв`язку із чим суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання позивача надати до суду три екземпляри нотаріально засвідченого перекладу на грузинську мову ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, прохання про вручення судових та позасудових документів та короткого викладу документа, що підлягає врученню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 228 цього Кодексу - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів (п. 8 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Оскільки суд повинен належним чином повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи, з метою реалізації гарантованого Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи положення Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965), необхідно зупинити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження у справі № 917/1188/24 .

2. Призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 15.04.2025 10:00 зал № 30 .

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Полтавської області за адресою: м. Полтава, вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, зал судових засідань № 27.

3. Зобов`язати позивача протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали подати до суду 3 (три) примірники нотаріально засвідченого перекладу на грузинську мову: ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 21.02.25, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та короткого викладу документа, що підлягає врученню.

4. Направити компетентному органу Грузії Міністерству юстиції - Департамент міжнародних зв`язків та правового співробітництва (Горгасалі 24а, 0114, Тбілісі, Грузія) подані позивачем нотаріально засвідчені переклади ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 21.02.25, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та короткого викладу документа, що підлягає врученню, для належного повідомлення відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЖОРДЖІАН АЛКО ГРУП» (адреса 4600 Грузія, м Кутаїсі, вул.Чечелашвілі, 3-ий провулок, д.№4, 2).

5. Зупинити провадження у справі № 917/1188/24 до надходження відповіді від компетентних органів іноземних держав на судове доручення про вручення виклику до суду чи інших документів.

6. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на вебсторінці офіційного вебпорталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua.

Ухвала підписана 21.02.2025 року.

Ухвала набирає законної сили 21.02.2025 р. та може бути оскаржена у апеляційному порядку в частині зупинення провадження у справі (ст.ст.235,255 ГПК України).

Суддя Киричук О.А.