ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13.02.2025. Справа № 904/5487/24
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді: Кеся Н.Б.за участю секретаря судового засідання Мороз В.В.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро", село Зоряне Синельниківський район Дніпропетровська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К", смт Слобожанське Дніпровський район Дніпропетровська область
про визнання договору поставки недійсним (неукладеним)
Представники сторін в судове засідання не з`явились
Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" (далі-Позивач) 16.12.2024 року через "Електронний суд" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К" (далі-Відповідач), в якому просить суд визнати Договір поставки №01/02-2 від 01.02.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К", недійсним з дати його укладення - з 01.02.2022 року.
В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що у Договорі поставки не зазначено конкретну номенклатуру, кількість Товару, що постачається. Тобто, предмет Договору чітко не визначено в тексті Договору поставки. Тому предмет Договору підлягає визначенню та уточненню в додаткових угодах до Договору та/або Специфікаціях. Додаткові угоди та/або специфікації до Договору поставки не складалися. Таким чином, предмет договору поставки чітко не визначений ані в Договорі поставки, ані в будь-яких інших документах.
За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №3415 від 13.12.2024.
28.01.2025 ухвалою суд позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Схід Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К" залишив без розгляду.
04.02.2025 ухвалою суд призначив судове засідання для розподілення судових витрат на правничу допомогу на 13.02.2025 о 11:30 год.
Представники сторін в судове засідання 13.02.2025 не з`явились, про дату та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (арк.с. 95-96).
11.02.2025 Заявник через систему "Електронний суд" подав клопотання (арк.с. 97), в якому просить суд розгляд даної заяви розглянути без участі Відповідача та його представника.
Згідно зі ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Так, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Крім того, чч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статус адвоката Авраменко А.В. підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (арк.с. 98).
Зокрема, 05.11.2024 року між Адвокатським об`єднанням "АДЕЛЕКС" (далі-Адвокатське об`єднання та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРУПА І К" (далі-Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги (далі-Договір) (арк.с. 89-92).
Відповідно до умов Договору:
1.1.Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту в обсязі і а на умовах, передбачених дим Договором та чинним законодавством, а Клієнт зобов`язаний сплатиш гонорар (винагороду) за надану Адвокатським об`єднанням правову допомогу та компенсувати фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору.
1.2. Правова допомога включає в себе:
1.2.1. надання правової (професійної правничої) допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави у всіх національних судових органах, правоохоронних органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності;
1.2.2. складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
1.2.3. захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (ексірадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення:
1.2.4. представництво інтересів потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, представництво юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надання правової допомоги свідку, власнику арештованого майна або іншому законному володільцю такого майна у кримінальному провадженні (третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт) або іншій особі, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; Адвокат має право отримувати від імені Клієнта тимчасове вилучене, або арештоване майно при його поверненні Клієнту.
1.2.5. представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
1.2.6. представництво інтересів фізичних і юридичних осіб під час розгляду справ у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в третейських судах, міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України (МКАС при ТІШ України), міжнародних комерційних арбітражних судах та в інших національних та міжнародних органах. вирішення конфліктів;
1.2.7. представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, установ, організацій усіх форм власності, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в органах державної влади і правоохоронних органах іноземних держав, міжнародних судових органах, недержавних органах іноземних держав, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами відповідних органів, судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
1.2.8. надання правової (професійної правничої") допомоги під час виконавчого провадження, виконання та відбування кримінальних покарань;
1.2.9. представництво фізичних і юридичних осіб під час досудового розслідування
1.2.10. здійснення інших видів адвокатської діяльності, не заборонених законом.
1.3. Для надання правової (правничої) допомоги Клієнту, Адвокатське об`єднання призначає, зокрема, адвоката, старшого партнера Об`єднання Авраменка Артема Вікторовича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія РН № 2014, яке видано 30.07.2021 року Радою адвокатів Рівненської області.
3.9. Факт наданих послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг. Акт у 2 (двох примірниках надається Клієнту особисто для підписання. У разі неможливості Клієнта отримати Акт нарочно. Акт у 2 (двох) примірниках направляється Клієнту для підписання засобами поштового зв`язку. Один примірник такого Акту, Клієнт, після підписання, направляє Адвокатському об`єднанню протягом 5 (п`яти) робочих днів після одержання Акту. Акт вважається погодженим Клієнтом, якщо заперечення Клієнта не одержані Адвокатським об`єднанням протягом 10 (десяти) робочих днів від дати одержання Акту Клієнтом.
3.10. Підставою для сплати гонорару, фактичних, судових та інших витрат с рахунок-фактура або інший документ (квитанція, акт, розписка, акт приймання-передачі наданих послуг, тощо).
10.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2026 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.
На підтвердження факту та обсягів наданих Адвокатом Авраменко А.В. послуг з боку Позивача наданий Акт №2 приймання-передачі надання послуг до Договору про надання правової допомоги б/н від 05.11.2024 року (арк.с. 88), в якому зазначено наступні послуги:
1. Ознайомлення з матеріалами справи №904/5487/24 та усна консультація Клієнта - 1 година 00 хвилин, 2 000,00 грн.
2. Написання та подання до Господарського суду Дніпропетровської області відзиву у справі №904/5487/24 - 3 години 00 хвилин, 6 000,00 грн.
3. Участь в судовому засіданні по справі №904/5487/24 в режимі ВКЗ - 14.01.2025 року, 30 хвилин, 1 000,00 грн.
4. Участь в судовому засіданні по справі №904/5487/24 в режимі ВКЗ - 28.01.2025 року, 30 хвилин, 1 000,00 грн.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).
В п. 30 Постанови Верховного суду по справі № 922/2604/20 від 20.07.2021 зазначено: «відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності».
Критерії визначення справедливого розміру відшкодування судових витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовуються і Європейським судом з прав людини. Наприклад, у п. 80 Рішення ЄСПЛ від 12.10.2006 по справі «Двойних проти України» зазначається: «відповідно до практики Суду заявнику відшкодовуються тільки ті судові витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру». Аналогічні висновки зазначені й у п.34, п. 35 Рішення ЄСПЛ від 10.12.2009 по справі "Гімадуліна та інші проти України" та у п.95 рішення ЄСПЛ від 26.02.2015 по справі «Баришевський проти України».
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та від 01.06.2018 року у справі №904/8478/16, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 у процесі вирішення питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 241, 244, 326 ГПК України, господарський суд -
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).
Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення складено - 14.02.2025
Суддя Н.Б. Кеся