ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

10 лютого 2025 року Справа № 918/314/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024

(ухвалене о 13:48 год. у м. Рівному, повний текст складено 07.11.2024)

у справі № 918/314/23 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Рівненської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс"

про визнання укладеним договору оренди землі

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " АЗС-Сервіс"

до Рівненської міської ради

про визнання договору укладеним

за участю представників сторін:

від Рівненської міської ради - Єгорова І.С.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" - Андрієвський А.О.

ВСТАНОВИВ:

Рівненська міська рада звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" про визнання укладеним договору оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Рівненської міської ради № 2623 від 20.10.2022 "Про укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" на новий строк договору оренди землі у провулку Робітничому,5", вирішено, зокрема: укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" на новий строк договір оренди земельної ділянки площею 4 495 кв. м. у провулку Робітничому, 5 (кадастровий номер земельної ділянки :01:022:0138), яка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" згідно з договором оренди землі від 20.12.2012 №00683; договір оренди земельної ділянки укласти на 10 років, без умови щодо його автоматичного поновлення, для реконструкції приміщення головного корпусу холодильника та компресорного цеху під офісні, складські та виробничі приміщення; договір оренди землі укласти у відповідності до вимог чинного законодавства; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

На виконання рішення від 20.10.2022 № 2623 Рівненською міською радою направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" пропозицію від 05.12.2022 № 08-4089 з проектом договору оренди земельної ділянки площею 4 495 кв. м. у провулку Робітничому, 5 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції приміщення головного корпусу холодильника та компресорного цеху під офіси, складські та виробничі приміщення) (кадастровий номер :01:022:0138).

Листом № 125 від 19.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" направило зустрічну пропозицію щодо укладення договору. Зокрема, ТОВ "АЗС-Сервіс" вказало, що не погоджується із запропонованими у договорі істотними умовами договору, зокрема в частині визначного розміру орендної плати та направило підписані примірники договору оренди із протоколом узгодження розбіжностей.

Листом від 05.01.2023 Рівненська міська рада повідомила, що запропоновані у протоколі розбіжностей зміни не приймаються, договір оренди земельної ділянки неукладено.

Тому, Рівненська міська рада просить суд визнати укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" договір оренди земельної ділянки площею 4 495 кв. м. у провулку Робітничому, 5 (кадастровий номер :01:022:0138) у запропонованій редакції.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" подало зустрічну позовну заяву до Рівненської міської ради про визнання договору укладеним, в якій позивач за зустрічним позовом просить суд затвердити запропоновану останнім редакцію договору оренди землі (кадастровий номер :01:002:0138), як власника об`єктів нерухомості які знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Господарський суд Рівненської області рішенням від 28.10.2024 у справі № 918/314/23 відмовив в задоволенні первісного позову Рівненської міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" про визнання укладеним договору оренди землі. В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" до відповідача Рівненська міська рада про визнання договору укладеним відмовив.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції виходив із того, що запропонована позивачем за первісним позовом редакція договору оренди землі містить істотні умови такого договору, визначені статтею 15 Закону України "Про оренду землі".

В той же час, п. 13 запропонованої редакції договору Рівненської міської ради не відповідає положенням Типового договору оренди земельної ділянки та норм ст. 651 ЦК України та ст. 15 Закону України "Про оренду землі", оскільки орендодавець включив до запропонованої редакції: "Розмір орендної плати може змінюватись Орендодавцем в односторонньому порядку. Пропозиції про перегляд розміру орендної плати надсилаються не частіше ніж один раз на квартал". Суд вказав, що запропонована Рівненською міською радою умова ставить орендаря в невигідне становище, фактично нівелює зміст наявного спору щодо інших умов договору, адже даний пункт надає орендодавцю право змінити умови договору на власний розсуд і позбавляє орендаря права на захист своїх інтересів.

При цьому, суд врахував, що пункт 13 Типового договору оренди земельної ділянки встановлює саме за яких умов переглядається розмір орендної плати (періодичність), та не надає орендодавцю в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати, що є істотною умовою договору.

Суд зазначив, що у преамбулі запропонованої редакції договору, Рівненською міською радою невірно вказано юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс", зокрема замість м. Рівне, вул. Володимира Стельмаха, 32-6, вказано м. Рівне, вул. Володимира Стельмаха, 33, що не відповідає актуальним відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Пункт 9 запропонованої редакції договору Рівненською міською радою де встановлено, що орендна плата за землю справляється з 21.12.2022 (з наступного дня від дня закінчення терміну дії договору оренди землі від 20.12.2012 № 000683), оцінено судом критично оскільки умова щодо встановлення сплати орендної плати з 21.12.2022, може бути встановлена умовами правочину виключно на підставі погодження його сторонами, однак дана домовленість досягнута не була, а також з огляду на те, що така умова не відповідає ст. ст. 125-126 Земельного кодексу України, п. 287.7 ст. 287 Податкового кодексу України, ст. 187 Господарського кодексу України та п.38 договору.

Суд зазначив, що п. п. 25, 31, 34 запропонованої редакції договору Рівненською міською радою, де вказано про односторонню можливість останньої здійснювати дії щодо зміни орендної плати та розірвання договору суперечать нормам статті 15 Закону України "Про оренду землі", оскільки як свідчать матеріали справи згоди на вказану редакцію договору у даній частині інша сторона правочину (Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс") не надала.

Також, надаючи оцінку доводам сторін щодо збільшення мінімальної величини розміру орендної плати, встановленої п. 2 Розділу 2 Положення про розмір орендної плати № 3427, на 2 відсотка, з підстав пп. 4 п. 2 такого Положення (ведення на земельній ділянці гуртової торгівлі), суд виснував, що він позбавлений можливості встановити та оцінити правомірність обставини підвищення відсотка відповідно до якого визначається орендна плата, оскільки учасники справи належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76-78 ГПК України не довели обставини на які посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, а з матеріалів справи неможливо встановити факт здійснення гуртової торгівлі на орендованій ТОВ "АЗС-Сервіс" земельній ділянці (кадастровий номер земельної ділянки :01:022:0138), так і факту протилежного.

Крім того, судом вказано, що відповідно до умов запропонованої Рівненською міською радою редакції договору оренди земельної ділянки вбачається, що розрахунок здійснено на підставі розрахунку виданого Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради відповідно до протоколу № 4 від 22.11.2022, а не рішенням Рівненської міської ради як органом місцевого самоврядування, який має відповідні повноваження.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд вказав, що запропонована позивачем редакція договору оренди землі містить істотні умови такого договору, визначені статтею 15 Закону України "Про оренду землі", однак частина 2 абзацу 3 п. 13 запропонованої редакції "зміни розмірів земельного податку, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством" не відповідає відповідній частині пункту 13 Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів" України від 03.03.2004 № 220 та ст. 651 ЦК України.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 13, 14 Конституції України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 626, 628, 629, 632, 638, 648, 651, 652 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 179, 181, 184, 187 Господарського кодексу України, ст. ст. 3, 9, 83, 93, 116, 123, 124, 125, 126, 134 Земельного кодексу України, ст. 287 Податкового кодексу України, ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 2, 6, 13, 14, 15, 16, 21, 35 Закону України "Про оренду землі".

Не погоджуючись із зазначеним рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс", у якій просить змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024 у справі №918/314/23, а саме: вилучити з мотивувальної частини рішення висновки про те, що не доведеною є відсутність факту ведення оптової торгівлі на земельній ділянці у провулку Робітничому, 5 в місті Рівне (кадастровий номер :01:022:0138); доповнити мотивувальну частину рішення висновками про те, що неправомірним є встановлення розміру орендної плати рішенням контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки.

Апеляційна скарга обґрунтована таким.

Скаржник вважає, що ним надано всі можливі докази для доведення факту відсутності оптової торгівлі на земельній ділянці, а також вважає, що судом першої інстанції оцінено не всі доводи позивача за зустрічним позовом щодо формування розміру орендної плати.

ТОВ "АЗС-Сервіс" не погоджується із абзацом 2 п. 9 запропонованого договору оренди землі, відповідно до якого розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 96 012,86 грн., що становить 5,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

ТОВ "АЗС-Сервіс" запропонувало встановити розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 57 607 грн 71 коп., що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Зазначена пропозиція ТОВ "АЗС-Сервіс" повністю відповідає не лише чинному законодавству, а й нормативним актам місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 Розділу 2 Положення про розмір орендної плати № 3427, мінімальна величина розміру орендної плати (крім земельних ділянок, зазначених у пункті 5 розділу 2) за земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Рівного, встановлюється на рівні трьох відсотків від нормативної грошової оцінки та збільшується на встановлений розмір, якщо на земельній ділянці здійснюється певний вид економічної діяльності.

ТОВ "АЗС-Сервіс" неодноразово повідомляло, що на вказаній земельній ділянці товариством не здійснюється жоден із видів економічної діяльності, які перелічені в пункті 2 розділу 2 вказаного Положення та зазначені як підстава збільшення величини розміру орендної плати (лист №121 від 06.12.2022 року, лист №125 від 18.12.2022 та доповідь на засідання комісії від 20.01.2023).

Відтак, законодавчих підстав для збільшення величини розміру орендної плати немає, а тому ТОВ "АЗС-Сервіс" просило переглянути пропозицію щодо встановлення відсотка, який буде застосовуватися для нарахування розміру орендної плати від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зокрема встановити розмір орендної плати на рівні трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується вже згаданим листом №121 від 06.12.2022.

У подальшому ТОВ "АЗС-Сервіс" було повідомлено, що величина розміру орендної плати була збільшена на 2 відсотка на підставі пп. 4 п. 2 Положення, зокрема через те, що на земельній ділянці ведеться гуртова торгівля. Однак, гуртова торгівля на земельній ділянці не здійснюється, що було неодноразово повідомлено комісії з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки.

На земельній ділянці знаходиться нерухоме майно ТОВ "АЗС-Сервіс" офісні, складські та виробничі приміщення, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.08.2005.

Вказане майно товариство передало в оренду чотирьом орендарям ТОВ "ВПК Україна", ФОП Сова І.І., ПП "Голден Керама" та ТОВ "Ательє Кераміки", кожен із яких підтвердив що не веде гуртової торгівлі на земельній ділянці.

Надати інші докази відсутності певних фактів об`єктивно неможливо. Більше того, судом не враховувано, що за відсутності доказів, які б дозволили встановити факт здійснення гуртової торгівлі на орендованій ТОВ "АЗС-Сервіс" земельній ділянці, презюмується факт протилежного і в такому разі його доводити не лише не потрібно, а й не виявляється можливим.

ТОВ "АЗС-Сервіс" вважає, що при оцінці правомірності встановлення розміру орендної плати слід було надати оцінку не лише фактичній безпідставності рішенню контрольної комісії, а доводам позивача за зустрічним позовом, а саме:

- пропозиції щодо встановлення відсотка, який буде застосовуватися для нарахування розміру орендної плати розробляє саме Управління земельних відносин Виконавчого комітету Рівненської міської ради, а контрольною комісією Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки не розробляється така пропозиція, а лише затверджується;

- контрольна комісія вийшла за рамки своєї компетенції, яка обмежується затвердженням запропонованого Управлінням земельних відносин розміру відсотка, який буде застосовуватися для нарахування розміру орендної плати;

- оскільки рішення контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, оформлене п. 15 протоколу №4 засідання контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки від 22.11.2022 не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 КАС України і сам по собі не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для учасників цих правовідносин та інших осіб, то це унеможливлює посилання Рівненської міської ради на таке рішення як на підставу встановлення ціни в договорі оренди землі.

Таким чином, ТОВ "АЗС-Сервіс" погоджується із тим, що позивач за первісним позовом не довів факту ведення оптової торгівлі як підстави для застосування підвищеної ставки розміру орендної плати.

При цьому, мотивувальна частина рішення, на думку ТОВ "АЗС-Сервіс", є неповною, адже судом не досліджено питання правомірності посилання Рівненської міської ради на протокол №4 засідання контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки від 22.11.2022.

Рівненська міська рада подала суду апеляційної інстанції відзив, відповідно до якого вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки мотиви та підстави, зазначені в скарзі є безпідставним та необґрунтованими.

Вказує, що в прохальній частині апеляційної скарги скаржник просить суд змінити мотивувальну частину оскарженого рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024 у справі №918/314/23, а саме: вилучити з мотивувальної частини рішення висновки про те, що не доведеною є відсутність факту ведення оптової торгівлі на земельній ділянці у провулку Робітничому, 5 у місті Рівне (кадастровий номер :01:022:0138); доповнити мотивувальну частину рішення висновками про те, що неправомірним є встановлення розміру орендної плати рішенням контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки.

Оскільки рішення контрольної комісії не було окремим предметом дослідження у цій справі та висновки щодо його правомірності підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Скаржник подав суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, в яких вказує, що 28.11.2024 ТОВ "АЗС-Сервіс" отримало пропозицію Рівненської міської ради №08-01-1900/24 від 18.11.2024 за якою скаржнику відповідно до п. 1 рішення Рівненської міської ради від 20.10.2022 №2623 необхідно укласти на новий строк договір оренди земельної ділянки у провулку Робітничому, 5, м. Рівне.

Виходячи із запропонованого пропозицією від 18.11.2024 розміру орендної плати на рівні 4,2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, то мінімальна величина розміру орендної плати, встановлена п. 2 Розділу 2 Положення про розмір орендної плати № 3427, тепер збільшена на 1,2 відсотка, з підстав пп. 1 п. 2 Положення ведення на земельній ділянці роздрібної торгівлі.

Зауважує, що Рівненська міська рада вже відступила від своєї позиції про необхідність збільшення розміру орендної плати на 2% та встановлення його на рівні 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

На думку скаржника, вказане свідчить про визнання відсутності факту ведення на земельній ділянці оптової торгівлі як підстави для збільшення мінімальної величини розміру орендної плати. Проте тепер, Рівненська міська рада, так само необґрунтовано як і раніше, стверджує про ведення на земельній ділянці роздрібної торгівлі як підстави збільшення мінімальної величини розміру орендної плати на 1,2% та встановлення його на рівні 4,2% від нормативної грошової оцінки землі.

Підсумовує, що міська рада цілком бездоказово та необґрунтовано обирає довільні підстави для спроби збільшити розмір орендної плати, що підтверджується зазначеною несистемною позицією.

До таких додаткових пояснень скаржник долучає ряд нових доказів у справі та просить поновити строк на їх подання, з тих підстав, що вони отримані вже після подання позову та апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вказує, що скаржник просить поновити строк на пред`явлення нових доказів у справі, які з`явилися вже після ухвалення оскарженого рішення суду першої інстанції (28.10.2024), а саме: листи ТОВ "АЗС-Сервіс" №111 від 25.11.2024, № 124 від 09.12.2024, № 11 від 06.01.2025; листи Рівненської міської ради №05-01-4459/24-9962/24 від 02.12.2024, №08-01-1900/24 від 18.11.2024, № 08-01-1900/24/167/24/1948-24 від 13.12.2024.

Щодо прийняття нових доказів, суд апеляційної інстанції вказує таке.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3, 8 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - разом з поданням відзиву або письмових пояснень. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.

Відповідно до висновку щодо застосування статей 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом у постанові від 18.06.2020 у справі №909/965/16, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає. В той же час, у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Така обставина, як відсутність доказів на момент розгляду спору судом першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст.269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/ 17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 та від 11.09.2019 у справі №922/393/18.

Тому, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для поновлення строку для подачі таких доказів, а також вказані вище докази не приймає та не надає їм оцінки.

В судове засідання Північно-західного апеляційного господарського суду 20.01.2025 з`явилася представник Рівненської міської ради.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" в судове засідання не з`явився.

При цьому, від Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

Представник Рівненської міської ради поклалася на розсуд суду при вирішенні питання про відкладення розгляду справи.

Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 20.01.2025 відклав розгляд справи на 10.02.2025 р. о 11:00 год.

10.02.2025 в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі. Просив останню задовольнити та змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024 у справі №918/314/23.

Представник Рівненської міської ради в судовому засіданні заперечила проти доводів та вимог апеляційної скарги. Просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення змінити в мотивувальній частині, вилучивши з неї висновки про те, що не неможливо встановити факт здійснення гуртової торгівлі на орендованій ТОВ "АЗС-Сервіс" земельній ділянці, так і факту протилежного виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 31.10.2012 між Рівненською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) площею 4 495 кв. м. у провулку Робітничому, 5 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції приміщення головного корпусу холодильника та компресорного цеху під офіси, складські та виробничі приміщення), який зареєстрований в управлінні Держземагенства у м. Рівному Рівненської області, про у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.12.2012 № 00683 (т. 1, а. с. 10-16).

Відповідно до п. 8 Договору, останній укладено терміном на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

На виконання вимог п. 8 Договору, Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" повідомило Рівненську міську раду про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Надалі відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс", 20.10.2022 рішенням Рівненської міської ради вирішено укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" на новий строк договір оренди земельної ділянки, яка перебуває в оренді згідно з договором оренди землі від 20.12.2012 №00683. Договір оренди земельної ділянки вирішено укласти на 10 років, без умови щодо його автоматичного поновлення, для реконструкції приміщення головного корпусу холодильника та компресорного цеху під офісні, складські та виробничі приміщення. Вирішено договір оренди землі укласти у відповідності до вимог чинного законодавства (т. 1, а. с. 80).

На виконання рішення від 20.10.2022 № 2623 Рівненською міською радою направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" пропозицію від 05.12.2022 № 08-4089 з проектом договору оренди земельної ділянки площею 4 495 кв. м. у провулку Робітничому, 5 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для реконструкції приміщення головного корпусу холодильника та компресорного цеху під офіси, складські та виробничі приміщення) кадастровий номер :01:022:0138 (т. 1, а. с. 23-26).

19.12.2022 листом № 125 Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" направило зустрічну пропозицію щодо укладення договору. Товариство вказало, що не погоджується із запропонованими у договорі істотними умовами договору, зокрема в частині визначного розміру орендної плати та направило підписані примірники договору оренди із протоколом узгодження розбіжностей (т. 1, а. с. 27, 29).

В свою чергу, листом від 05.01.2023 Рівненська міська рада повідомила, що запропоновані у протоколі розбіжностей зміни не приймаються, договір оренди земельної ділянки неукладено (т. 1, а. с. 96).

Вказане вище стало підставою для звернення Рівненської міської ради до суду із позовом про визнання укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" договору оренди земельної ділянки площею 4 495 кв. м. у провулку Робітничому, 5 (кадастровий номер :01:022:0138) у запропонованій радою редакції.

Після відкриття провадження у справі, Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" пред`явлено зустрічний позов про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 4 495 кв. м. у провулку Робітничому, 5 (кадастровий номер :01:022:0138) у запропонованій товариством редакції.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд зауважує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" оскаржує рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024 у справі №918/314/23 в мотивувальній частині, а саме просить: вилучити з мотивувальної частини рішення висновки про те, що не доведеною є відсутність факту ведення оптової торгівлі на земельній ділянці у провулку Робітничому, 5 в місті Рівне (кадастровий номер :01:022:0138); доповнити мотивувальну частину рішення висновками про те, що неправомірним є встановлення розміру орендної плати рішенням контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки.

При цьому, сторони у справі № 918/314/23 не заперечують щодо відмови в задоволені первісного та зустрічного позовів, а також інших мотивів, викладених судом в оскаржуваному рішенні.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд вказав, що він позбавлений можливості встановити та оцінити правомірність обставини підвищення відсотка відповідно до якого визначається орендна плата, оскільки ні Рівненська міська рада, ні Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76-78 ГПК України не довели обставини на які посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи неможливо встановити факт здійснення гуртової торгівлі на орендованій Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" земельній ділянці (кадастровий номер земельної ділянки :01:022:0138), так і факту протилежного.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Договору оренди об`єкта нерухомості №116/21кмп від 08.11.2021, укладеного між ТОВ "АЗС-Сервіс" (орендодавець) та ФОП Совою І.І. (орендар), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину приміщення № 36, площею 402,7 кв. м. у м. Рівному, провулок Робітничий, 5 (т. 1, а. с. 103-104).

Згідно із Договором оренди об`єкта нерухомості №158/20 від 01.12.2020, укладеного між ТОВ "АЗС-Сервіс" (орендодавець) та ТОВ "ВПК-Україна" (орендар), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення першого поверху складу, площею 146 кв. м. та залізничної рампи, площею 466 кв. м. у м. Рівному, провулок Робітничий, 5 (т. 1, а. с. 105-107).

Відповідно до Договору оренди об`єкта нерухомості №47/20сх від 08.10.2021, укладеного між ТОВ "АЗС-Сервіс" (орендодавець) та ПП "Голден Керама" (орендар), орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину приміщень загальною площею 759 кв. м. та критої рампи площею 206 кв. м. у м. Рівному, провулок Робітничий, 5 (т. 1, а. с. 108-109).

Пунктами 2.1. вказаних вище договорів передбачено, що орендарі можуть використовувати об`єкти, що орендуються, для здійснення підприємницької діяльності.

Як убачається із наявних у справі листів орендарів, останні повідомляють ТОВ "АЗС-Сервіс", що:

- ФОП Сова І.І. орендує склад по Договору оренди № 116/21кмп від 08.11.2021 за адресою місто Рівне, провулок Робітничий, 5. ФОП Сова І.І. є платником єдиного податку на другій групі, який передбачає вид діяльності роздрібна торгівля (лист ФОП Сови І.І. від 18.01.2023);

- ПП "Голден Керама" орендує офіс, згідно договору оренди, де укладаються угоди про оптову і роздрібну торгівлю, виписуються документи. Склад, який орендується по Договору оренди №47/20сх від 08.10.2021 за адресою місто Рівне, провулок Робітничий, 5 використовується для зберігання та відвантаження товару (лист ПП "Голден Керама" № 1 від 18.10.2023);

- орендовані приміщення, які знаходяться за адресою місто Рівне, провулок Робітничий, 5 та перебувають в оренді ТОВ "ВПК-Україна" є виробничо-складськими та в цілях проведення гуртової торгівлі товариством не використовується (лист ТОВ "ВПК-Україна" № 0106 від 16.02.2023; т. 1, а. с. 110-112).

Вказаними вище доказами відповідач за первісним позовом доводить відсутність факту здійснення гуртової торгівлі на земельній ділянці із кадастровим номером :01:022:0138.

В свою чергу, позивач за первісним позовом на підтвердження такої обставини фактично посилається на наявність у орендарів майна ТОВ "АЗС-Сервіс" зареєстрованих за ними видів діяльності із оптової торгівлі, а також цільовому призначенні земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Апеляційний господарський суд зауважує, що розмір орендної плати за землю має встановлюватися в залежності від того, яка саме діяльність здійснюється на такій земельній ділянці, а не від зареєстрованих за орендарем (іншими особами) видів діяльності.

Суд вказує, що реєстрація за особою певного виду діяльності не обов`язково має наслідком здійснення особою такої діяльності, а також, наявність у особи певного виду діяльності не означає здійснення особою відповідної діяльності саме на конкретній земельній ділянці.

Тому, в межах цієї справи, враховуючи позицію сторін, Рівненська міська рада має довести здійснення гуртової торгівлі на земельній ділянці із кадастровим номером :01:022:0138, а ТОВ "АЗС-Сервіс" - відсутність провадження гуртової торгівлі за земельній ділянці.

Відповідно статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має на меті усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17. При цьому аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Частиною 1 статі 74 ГПК України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначала, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, втрачає сенс (такі висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21).

Суд апеляційної інстанції враховує, що в рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Таким чином, апеляційний господарський суд зауважує, що на підтвердження обставин здійснення ТОВ "АЗС-Сервіс" гуртової торгівлі на земельній ділянці із кадастровим номером :01:022:0138, Рівненська міська рада посилається на наявність зареєстрованих видів економічної діяльності у орендарів нерухомого майна, розміщеного на такій земельній ділянці, та самому призначенні земельної ділянки, що фактично є припущенням про можливість здійснення оптової торгівлі на вказаній вище земельній ділянці і не підтверджує безпосереднє здійснення такої діяльності на земельній ділянці.

В свою чергу, ТОВ "АЗС-Сервіс" на спростування таких доводів ради надає ряд доказів, а саме договори оренди об`єктів нерухомості, які розташовані на земельній ділянці, відповіді орендарів за такими договорами із яких вбачається, використання об`єктів нерухомості для розміщення офісу, складських приміщень для зберігання на них товарів.

Таким чином, застосовуючи наведений вище стандарт доказування, за відсутності жодних доказів здійснення гуртової торгівлі на земельній ділянці із кадастровим номером :01:022:0138, а також за наявності доказів здійснення на такій ділянці відвантаження товарів із складських приміщень, суд вважає, що станом на момент розгляду цієї справи судом першої інстанції та перегляду рішення апеляційним господарським судом, більш вірогідним є те, що на земельній ділянці не здійснюється гуртова торгівля.

Отже, є помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що з матеріалів справи неможливо встановити факт здійснення гуртової торгівлі на орендованій Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" земельній ділянці (кадастровий номер земельної ділянки :01:022:0138), так і факту протилежного, а тому апеляційна скарга в цій часині підлягає до задоволення.

Щодо вимог апеляційної скарги про доповнення мотивувальної частини рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024 у справі № 918/314/23 висновками про те, що неправомірним є встановлення розміру орендної плати рішенням контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, то апеляційний господарський суд вказує таке.

Як убачається із мотивувальної частини рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024 у справі № 918/314/23, суд вказав, що відповідно до умов запропонованої Рівненською міською радою редакції договору оренди земельної ділянки вбачається, що розрахунок здійснено на підставі розрахунку виданого Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради відповідно до протоколу № 4 від 22.11.2022, а не рішенням Рівненської міської ради як органом місцевого самоврядування, який має відповідні повноваження.

Таким чином, мотивувальна частина рішення фактично містить достатню та належну оцінку вказаної обставини.

Крім того питання щодо встановлення розміру орендної плати рішенням контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки не входить в коло доказування у цій справі.

Тому, в цій частині апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, частково знайшли своє відображення під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 277 ГПК України).

За таких обставин, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" слід задовольнити частково, а рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024 у справі № 918/314/23 змінити в мотивувальній частині, вилучивши з неї висновки про те, що не неможливо встановити факт здійснення гуртової торгівлі на орендованій Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" земельній ділянці (кадастровий номер земельної ділянки :01:022:0138), так і факту протилежного, в решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024 у справі № 918/314/23 змінити в мотивувальній частині, вилучивши з неї висновки про те, що не неможливо встановити факт здійснення гуртової торгівлі на орендованій Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" земельній ділянці (кадастровий номер земельної ділянки :01:022:0138), так і факту протилежного.

В решті рішення Господарського суду Рівненської області від 28.10.2024 у справі №918/314/23 залишити без змін.

3. Стягнути з Рівненської міської ради (33028, Україна, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця Соборна, будинок, 12а, код 34847334) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" (33018, Україна, Рівненський р-н, Рівненська обл., місто Рівне, вулиця Стельмаха Володимира, будинок, 32б, код 25319659) - 3 220 грн 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Рівненської області видати наказ на виконання цієї постанови.

5. Справу № 918/314/24 надіслати Господарському суду Рівненської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "14" лютого 2025 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Мельник О.В.