УХВАЛА

12 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 917/2108/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Баранець О.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ"

на рішення Господарського суду Полтавської області від 13.06.2024

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ" (далі - ТОВ Агрофірма "ЧБГ")

до Фермерського господарства "Еко - Край" (далі - ФГ "Еко-Край")

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. ТОВ Агрофірма "ЧБГ" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до ФГ "Еко-Край" про стягнення 11 902 447,94 грн заборгованості за Договором про надання послуг по вирощуванню продукції від 02.03.2017 №02-03/17.

2. Господарський суд Полтавської області рішенням від 13.06.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024, у позові відмовив повністю.

3. 27.12.2024 ТОВ Агрофірма "ЧБГ" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 13.06.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

4. Верховний Суд ухвалою від 22.01.2025 касаційну скаргу ТОВ Агрофірма "ЧБГ" залишив без руху на підставі ч.2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), як таку, що оформлена з порушенням вимог п.2 ч.4 ст.290 ГПК, звернув увагу скаржника на необхідності надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

5. 30.01.2025 до Верховного Суду надійшла подана скаржником заява про усунення недоліків касаційної скарги з урахуванням вимог ухвали Верховного Суду від 22.01.2025, до якої, зокрема, додав докази доплати судового збору у розмірі 285 658,75 грн (платіжна інструкція №во1878 від 30.01.2025).

6. ТОВ Агрофірма "ЧБГ" на виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену п.1 ч.2 ст.287 ГПК та зазначає, що правова природа спірних правовідносин потребувала встановлення судами попередніх інстанцій підстави для виникнення прав і обов`язків сторін, а саме укладеної між сторонами угоду, яка б змінювала права і обов`язки сторін, зокрема, щодо строку виконання грошового зобов`язання відповідачем; це в повній мірі залежить від правильного застосування статей 92, 204, 241 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

7. Скаржник вказує, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у подібних правовідносинах, а саме:

- неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним в силу вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів (щодо яких було виражено волевиявлення сторін правочину) або ж їх відновлювати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2024 у cправі №204/8017/17);

- зміна умов значного правочину повинна відбуватись в такому самому порядку, як це передбачено статутом товариства для укладення значних правочинів (постанова Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №908/1029/16);

- за змістом частин 1, 2 ст.241 ЦК, ч.1 ст.46 Закону "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", якщо правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, не був схвалений особою (зокрема, юридичною особою в особі органу, уповноваженого надавати згоду на вчинення правочину), то такий правочин не створює, не змінює і не припиняє цивільні права та обов`язки особи в силу закону; натомість у разі наступного схвалення такого правочину він вважається укладеним з моменту його вчинення; водночас недійсним може бути визнаний лише укладений правочин; договір, який не укладено, не може бути визнаний недійсним; наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено; при цьому такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц);

- настання передбачених ст.241 ЦК наслідків ставиться в залежність саме від того, чи було в подальшому схвалено правочин саме особою, яка мала, однак не підписала спірний правочин, а не будь-якою іншою особою, та чи було такою особою вчинено юридично значимі дій спрямовані на його виконання; подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №916/2084/17 (постанова Верховного Суду від 20.06.2023 у cправі №908/2130/20);

- схвалення правочину, вчиненого без згоди уповноваженого органу, має відбуватися у формі прийняття юридичного рішення, а не поведінкових дій (постанова Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №911/3039/19).

8. Відповідно до ч.3 ст.174 ГПК, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього кодексу.

9. Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то з огляду на те, що скаржник усунув недоліки касаційної скарги в строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання та є такою, що відповідає вимогам ст.290 ГПК, у зв`язку з чим відповідно до правил ст.294 ГПК необхідно відкрити касаційне провадження у справі.

10. Скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, однак із матеріалів поданої касаційної скарги вбачається, що остання подана в межах строку на касаційне оскарження, передбаченого приписами ст.288 ГПК, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі №917/2108/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ".

2. Призначити до розгляду справу №917/2108/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЧБГ" на рішення Господарського суду Полтавської області від 13.06.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 на 19 березня 2025 року о 14:45 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №209.

3. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 27.02.2025.

4. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

5. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.3 ст.196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до ч.4 ст.197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

7. Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://supreme.court.gov.ua/supreme/.

8. Витребувати з Господарського суду Полтавської області та/або Східного апеляційного господарського суду матеріали справи №917/2108/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

О. Баранець