ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" лютого 2025 р. Cправа № 902/1324/24

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.

за участю представників сторін:

позивача Головатюк С.А., ордер серія ВА №1099306 від 12.12.2024;

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "АЙ-ЕНД-Ю ЕНЕРГО" (вул. Шевченка, 6/2, м. Кропивницький, 25006)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів Нафтобаза" (вул. Польова, 3, м. Немирів, Вінницька обл., 22800)

про стягнення 5 020 190,58 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АЙ-ЕНД-Ю ЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів Нафтобаза" про стягнення 5 020 190,58 грн заборгованості, з якої 4 407 277,20 грн - основного боргу, 75 346,32 грн - пені, 528 873,26 грн - штрафу та 8 693,80 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №2023-26 АЕ від 23.07.2024, в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою суду від 17.12.2024 відкрито провадження у справі № 902/1324/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 20 січня 2025 року.

13.01.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про участь в судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 14.01.2025 задоволено заяву представника позивача про його участь в судових засіданнях в даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На визначену судом дату в судове засідання 20.01.2025 з`явився представник позивача, якій приймав участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 12.02.2025 о 10:00 год.

Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, суд ухвалою від 21.01.2025 повідомив останнього про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

На визначену судом дату в судове засідання 12.02.2025 з`явився представник позивача, якій приймав участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду

Відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та в установленому законом порядку, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про доставку ухвали до електронного кабінету зареєстрованого останнім в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відзиву, будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи (12.02.2025) від відповідача до суду не надходило. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 42 ГПК України, зокрема, стосовно виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу; сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

В судовому засіданні 12.02.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

23.07.2024 між Приватним підприємством "АЙ-ЕНД-Ю ЕНЕРГО" (позивач, в договорі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Немирів Нафтобаза" (відповідач, в договорі Покупець) укладено Договір поставки №2023-26 АЕ (далі Договір), згідно із п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити Товар відповідно до умов Договору. Під Товаром у Договорі розуміються нафтопродукти.

Кількість, найменування/асортимент, одиниця виміру Товару визначається у Специфікаціях (Додатках) та/або в погоджених Постачальником заявках Покупця та/або в рахунках Постачальника та/або у видатковій накладній на Товар (п. 1.2. Договору).

Для здійснення Постачальником поставки Товару Сторони укладають Специфікацію (Додаток) до даного договору або Покупець надає Постачальнику письмову Заявку на поставку (далі - заявка) на своєму фірмовому бланку за підписом уповноваженої посадової особи. У разі можливості поставки Товару, Постачальник виставляє Покупцю рахунок на попередню оплату, в якому вказує найменування і кількість Товару, який може бути поставлений Постачальником із заявленого Покупцем обсягу, а також ціну і вартість Товару. У разі згоди на поставку Товару в обсязі та за ціною, вказаною Постачальником в рахунку на попередню оплату, Покупець здійснює оплату попереднім платежем у повному обсязі в строк, вказаний Постачальником в рахунку на попередню оплату або в інший письмово погоджений Сторонами строк для оплати конкретної партії Товару (п. 2.1. 2.3. Договору).

Товар передається Покупцеві окремими партіями. Партія товару повинна бути кратна технічній нормі завантаження одному бензовозу. Об`єм фактично поставленого (переданого) товару може відрізнятися від обумовленого в додатку (специфікації) об`єму чи в Заявках Покупця погоджених Постачальником чи в рахунках Постачальника в межах +/- 5 % (п`ять відсотків) за вибором Постачальника (п. 3.2. та п. 3.3. Договору).

Строки поставки оплаченої партії Товару протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати оплати, якщо інший строк поставки не визначений сторонами у письмових специфікаціях (додатках) (п. 3.5. Договору).

Покупець зобов`язаний в момент підписання відповідної специфікації та/або подання Заявки надати Постачальнику сканкопії довіреності, оформленої згідно чинного законодавства на всіх уповноважених представників, які будуть здійснювати приймання поставлених Товарів та підписувати товарно-супровідні документи. Покупець перед початком поставки/відвантаження Товару зобов`язаний надати Постачальнику оригінал довіреності на уповноважену особу на отримання Товару від імені Покупця. При ненаданні оригіналу довіреності Постачальник має право не поставляти/не відвантажувати Товар. Покупець направляє Постачальнику сканкопію довіреності на електрону пошту, а також направляє Постачальнику оригінал довіреності кур`єрською поштою за адресою: 25006, Україна, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 6/2. Покупець надає згоду на те, що Постачальник має право поставити/відвантажити/передати Товар при наявності у нього лише сканкопії довіреності Покупця на уповноважену особу на отримання Товару від імені Покупця. При цьому сканкопія даної довіреності має юридичну силу та може бути представлена Постачальником до судових інстанцій в якості належних доказів та не може заперечуватись Покупцем і в даному випадку не надання Покупцем оригіналу цієї довіреності Постачальнику, ніяким чином не є підставою для Покупця спростовувати/заперечувати сканкопію цієї довіреності чи чинність цієї довіреності. У разі, ненадання оригіналу зазначеної довіреності Покупцем перед відвантаженням/поставкою Товару та відвантаження/поставки Товару Постачальником Товару при наявності у нього сканкопії довіреності, Покупець самостійно несе ризики втрати/пошкодження Товару (п. 3.6. Договору).

Товар може поставлятися окремими частинами/партіями відповідно до оформлених видаткових накладних/актів приймання-передачі Товару або товаротранспортної накладної (п. 3.8. Договору).

Оплату за Товар, який поставляється за даним Договором, Покупець проводить в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів за Товар на розрахунковий рахунок Постачальника. Ціна Товару, що поставляється за даним Договором визначається Постачальником у специфікаціях та/або у рахунках Постачальника та/або у видаткових накладних до даного Договору. Ціна Товару не є фіксованою, а визначається як ціна Товару, яка діє у Постачальника та формується з урахуванням середньо-ринкової ціни такого Товару на дату виставлення рахунку та/або підписання специфікації і діє з урахуванням п. 2.3, п. 2.4 Договору. Загальна вартість Договору становить із сум вартості товару, що поставляється за даним Договором згідно видаткових накладних. (п. 4.1. - 4.3. Договору).

Покупець зобов`язується оплатити повну вартість (в розмірі 100%) партії Товару (в тому числі ПДВ) на умовах 100% попередньої оплати до моменту поставки Товару, протягом строку визначеного у рахунку Постачальника (п. 4.5 Договору).

Даний Договір набирає силу з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2024, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання всіх умов, передбачених даним Договором. Будь-які доповнення та зміни до даного Договору повинні бути оформлені письмово та завірені уповноваженими представниками Сторін в кожному окремому випадку змін (доповнень) (п. 8.1. та п. 8.2. Договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Сторонами 29.10.2024 підписана Специфікація №1 до договору поставки №2023-26 АЕ від 23.07.2024 в якій сторони погодили наступне:

1. Постачальник зобов`язується поставити Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити Товар відповідно до умов Договору, а саме: паливо дизельне ULSD 10 РРМ. ЕN 590, в об`ємі 97 484 літрів, загальною вартістю з ПДВ 4 328 289,60 грн.; Дизельне гідроочищене пальне з вмістом сірки до 10 ррm 10 РРМ (ДП-Л-Євро 5 ВО ) в об`ємі 866 літрів, загальною вартістю з ПДВ 38 450,40 грн; Паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО5-ВО код 2710 19 43 00 в об`ємі 913 літрів, загальною вартістю з ПДВ 40 537,20 грн. Всього з ПДВ на суму 4 407 277,20 грн.

2. Поставка Товару здійснюється на умовах ЕХW (Інкотермс 2020), склад зберігання Товару визначений Постачальником за адресою: Вінницька обл., м. Немирів, вул. Польова, буд. 3 (надалі по тексі у - місце поставки Товару та/або склад визначений Постачальником).

3. Вид транспорту для навантаження: автомобільний транспорт - автоцистерни (бензовози), шо надаються Покупцем.

4. Незалежно від інших умов Договору. Сторони погодили наступні особливі умови оплати за Товар за даною Специфікацією: Покупець зобов`язується здійснювати оплату за кожну партію поставленого Товару згідно видаткової накладної та/або товаротранспортної накладної протягом 10 (десяти) банківських днів з дати поставки/відвантаження кожної партії Товару.

Для оплати партією товару вважається: Товар поставлений/відвантажений в одному автотранспортному засобі згідно видаткової накладної та/або товаротранспортної накладної.

5. Ціна Товару погоджена сторонами у даній специфікації вказується у видатковій накладній. Покупець не має право в односторонньому порядку змінювати ціну Товару.

5.1. У разі невиборки (неотримання) Покупцем Товару в строки поставки визначені в специфікації, Постачальник має право на свій розсуд та на свій вибір здійснити поставку Товару в тій кількості і за тією ціною яка визначена в специфікації або в односторонньому порядку змінити ціну та кількість Товару, що підлягає поставці і не здійснювати поставку Товару до моменту письмового погодження Покупцем з Постачальником (шляхом укладання нової специфікації чи додаткової угоди) нової ціни та кількості і нових строків поставки Товару.

6. У випадку неоплати чи прострочення Покупцем строків оплати за Товар/партію Товару згідно умов даної Специфікації, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка була встановлена та діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

7. У випадку прострочення Покупцем строків оплати за Товар/партію Товару згідно умов даної Специфікації, більш ніж на 5 (п`ять) банківських днів, то Покупець сплачує Постачальнику також додатковий штраф у розмірі 0.5% від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

8. Строки поставки Товару: з 30 жовтня 2024 року по 12 листопада 2024 року включно за вибором Постачальника. Поставка здійснюється при умові своєчасного надання Покупцем у місце поставки автоцистерни (бензовози).

Дана Специфікація є невід`ємною частиною Договору поставки (п. 14 Специфікації).

Дана Специфікація обопільно підписана та скріплена печатками сторін.

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 85 від 29 жовтня 2024 року на суму 4 407 277,20 грн з ПДВ.

04.11.2024 на виконання умов договору та Специфікації до нього, на підставі трьох заявок відповідача від 01.11.2024, позивачем здійснено поставку товару, а відповідачем прийнято на підставі довіреності №44 від 04.11.2024, товар загальною вартістю 4 407 277,20 грн, що підтверджується видатковими накладними № 143 від 04.11.2024 на загальну суму 1 465 200,00 грн; № 144 від 04.11.2024 на загальну суму 1 465 200,00 грн; № 145 від 04.11.2024 на загальну суму 1 476 877,20 грн та товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів № 2 від 04.11.2024, № 3 від 04.11.2024 року та № 4 від 04.11.2024.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, граничним строком оплати за поставлений товар є 18 листопада 2024 року, однак відповідач порушив умови Договору і Специфікації та свої зобов`язання з оплати отриманого товару станом на 12 грудня 2024 не виконав тому заборгованість відповідача перед позивачем складає 4 407 277,20 грн.

Для досудового врегулювання спору позивач на адресу відповідача направив вимогу № 27/11/2024 від 27.11.2024 року про негайну сплату заборгованості, однак відповідач не виконав умови Договору і Специфікації, та не надав відповіді на вимогу.

Несплата відповідачем вартості поставленого Товару слугувала підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача 5 020 190,58 грн заборгованості, з якої 4 407 277,20 грн - основного боргу, 75 346,32 грн - пені, 528 873,26 грн - штрафу та 8 693,80 грн - 3% річних.

Як зазначалось судом раніше відповідач не надав суду відзиву чи заперечень щодо заявлених позовних вимог.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України (ЦК України), враховуючи укладений між сторонами Договір поставки №2023-26 АЕ від 23.07.2024.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що останнім не виконано обов`язку щодо сплати вартості поставленого товару за видатковими накладними № 143 від 04.11.2024, № 144 від 04.11.2024 та № 145 від 04.11.2024 у строк, що передбачений п. 4 Специфікації протягом 10 (десяти) банківських днів з дати поставки/відвантаження кожної партії Товару.

В результаті викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "АЙ-ЕНД-Ю ЕНЕРГО" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів Нафтобаза" основної заборгованості у розмірі 4 407 277,20 грн є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів Нафтобаза" 75 346,32 грн - пені, 528 873,26 грн - штрафу та 8 693,80 грн - 3% річних.

Розглянувши вимоги щодо стягнення 75 346,32 грн пені та 528 873,26 грн - штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У відповідності до частини 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Щодо тлумачення понять «пені» та «штраф» є правові позиції Верховного Суду та усталена судова практика. Так, в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4400/17 зазначено, що неустойка - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 у справі № 910/3692/18 дійшов висновку, що неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим, пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання.

Так пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а штраф є формою неустойки та видом штрафних санкцій, який обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання або у твердій сумі. У зв`язку з чим застосування до боржника такої відповідальності не повинно суперечити положенням статті 61 Конституції України, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Слід зазначити, що з усталеної судової практики у випадку наявності позовних щодо одночасного стягнення пені та штрафу суд повинен надати правову оцінку укладеному сторонами договору в частині детального вивчення його умов, оскільки обов`язково повинні існувати підстави в частині наявності різних положень договору при визначенні умов для можливості одночасного застосування до боржника цих штрафних санкцій, оскільки саме у господарських правовідносинах пеня та штраф не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, а в межах одного виду може застосовуватися різний набір санкцій.

За змістом ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, сторони у договорі за взаємною згодою мають право самостійно встановити розмір пені за прострочку платежу, однак погоджений сторонами розмір пені не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду від 21.03.2023 у справі № 922/17/22.

Як на правову підставу для стягнення пені та штрафу, позивач посилається на умови Специфікації №1 від 29.10.2024 до Договору поставки №2023-26 АЕ від 23.07.2024, а саме, на п. 6 та п. 7 Специфікації, якими передбачено:

- У випадку неоплати чи прострочення Покупцем строків оплати за Товар/партію Товару згідно умов даної Специфікації, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка була встановлена та діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

- У випадку прострочення Покупцем строків оплати за Товар/партію Товару згідно умов даної Специфікації, більш ніж на 5 (п`ять) банківських днів, то Покупець сплачує Постачальнику також додатковий штраф у розмірі 0.5% від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Разом з цим суд зазначає, шо в даному випадку сторони у договорі не передбачили такий вид відповідальності як штраф, незважаючи на застосування її назви в п.7 Специфікації, оскільки цим пунктом сторони не встановили фіксований розмір (що є визначальним для правової природи цієї штрафної санкції) та зазначили, що штраф обраховується за кожен день прострочки, тобто не вичерпується з настанням самого факту порушення. Така правова конструкція можлива тільки при домовленості сторін в договорі при застосуванні такого виду штрафної санкції, як пеня, яка обумовлена сторонами в п.6 Специфікації і на підставі якого позивачем заявлено пеню в розмірі 75 346,32 грн тобто, позивач вже скористався своїм правом на нарахування та стягнення пені, у розмірі, передбаченому Специфікацією.

Водночас, в даному випадку сторони обумовили саме подвійне застосування до боржника одного виду юридичної відповідальності, оскільки штраф, визначений сторонами в договорі, за своєю правовою природою є другою пенею, а не штрафом, який неможливо нарахувати боржнику за кожен день прострочки виконання договірного грошового зобов`язання.

За таких обставин, стягнення штрафу в даному випадку є неправомірним, оскільки з умов договору вбачається, що він є також пенею і його застосування до відповідача буде суперечити положенням статті 61 Конституції України та статті 549 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене позовна вимога про стягнення з відповідача 528 873,26 грн штрафу задоволенню не підлягає.

Разом з тим суд здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, нарахованої позивачем відповідно до п. 6 Специфікації, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" за період визначений позивачем зазначає наступне.

Оскільки арифметично вірний розмір пені становить 75 140,46 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 75 346,32 грн пені, підлягає частковому задоволенню у розмірі обрахованому судом.

Щодо заявлених 8 693,80 грн - 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" здійснений позивачем розрахунок 3 % річних, судом встановлено, що арифметично вірний розмір 3 % річних становить 8 670,05 грн, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 8 693,80 грн - 3% річних, підлягає частковому задоволенню у розмірі обрахованому судом.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати пов`язані із сплатою судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів Нафтобаза" (вул. Польова, 3, м. Немирів, Вінницька обл., 22800, ) на користь Приватного підприємства "АЙ-ЕНД-Ю ЕНЕРГО" (вул. Шевченка, 6/2, м. Кропивницький, 25006, ) 4 407 277,20 грн - основного боргу, 75 140,46 грн - пені, 8 670,05 грн - 3% річних та 53 895,48 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У частині стягнення 528 873,26 грн штрафу, 205,86 грн пені та 23,75 грн. - 3% річних відмовити.

5. Примірник рішення надіслати сторонам в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 21 лютого 2025 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи