УХВАЛА

м. Київ

17.02.2025Справа № 910/1470/25
Суддя Господарського суду міста Києва Блажівська О.Є. розглянувши заяву Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України" про видачу судового наказу за вимогою до Приватного справами Апарату Верховної Ради України» про стягнення заборгованості в розмірі 298 797, 80 грн. та суму судового збору в розмірі 302,80 грн.,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва із заявою звернулось Державне підприємство "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України" (надалі - заявник) про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства з іноземними інвестиціями «БУЛГАРИ» () на користь державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» () грошову суму боргу в розмірі 298 979,80 грн., з яких: за оренду приміщення - 123 981,01 грн.; за утримання будинку та прибудинкової території - 174 998,79 грн. та грошову суму сплаченого судового збору в розмірі 302,80 грн.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Положеннями ст. 148 ГПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що наказне провадження - це особливий спрощений вид господарського судочинства, спрямований на швидкий та ефективний захист майнових прав особи шляхом видачі судового наказу, який одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом. При цьому наявність грошових вимог має бути підтверджена належно оформленими письмовими доказами, а кожен окремий судовий наказ видається за грошовими вимогами, що виникли на підставі окремого договору.

З урахуванням викладеного можна зробити висновок про те, що об`єднання у одній заяві щодо видачі судового наказу вимог за двома або більше угодами не передбачена господарським процесуальним законом.

У той же час, із поданої заяви вбачається, що вимогами заявника в наказному провадженні є стягнення заборгованості в загальній сумі 298 797, 80 грн за двома угодами, укладеними із Приватного підприємства з іноземними інвестиціями «БУЛГАРИ», а саме:

1) договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №14/12 від 0218.12.2018 та

2) договором №14/12-2 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 09.12.2019,

що не відповідає приписам господарського процесуального закону (ст. 148 ГПК України) та меті наказаного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

На підставі викладеного у заяві Державного підприємства "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України" про видачу судового наказу слід відмовити як у такій, що не відповідає вимогам ст. 148, 150 ГПК України.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У той же час, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства з іноземними інвестиціями «БУЛГАРИ» () на користь державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» () грошову суму боргу в розмірі 298 979,80 грн., з яких: за оренду приміщення - 123 981,01 грн.; за утримання будинку та прибудинкової території - 174 998,79 грн. та грошову суму сплаченого судового збору в розмірі 302,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА