ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.02.2025 Справа№914/2783/24

Господарський суд Львівської області у складі Зоряни Горецької, розглянув заяву представника позивача про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преса - «Високий Замок»,

до відповідача Бориславської міської ради Львівської міської ради,

про визнання протиправним і скасування рішення та визнання укладеними додаткових угод,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преса - «Високий Замок» до Бориславської міської ради Львівської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення та визнання укладеними додаткових угод.

Ухвалою від 13.12.2024 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

За вх. №628/25 від 17.02.2025 представник позивача подав заяву про забезпечення позову. Позивач просить вжити заходи забезпечення позову та заборонити Південному РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. Стрийська, 118/3), ПрАТ «Львівобленерго», (79026, Україна, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ідентифікаційний код в ), вчиняти будь-які дії з припинення договірних відносин, у тому числі з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії для Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕСА - «ВИСОКИЙ ЗАМОК» до вирішення по суті спору у справі.

Заява обґрунтована тим, що позивачу вручено повідомлення Південного РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» про припинення дії договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з 18.02.2025.

Серед іншого у вказаному повідомленні зазначено, що для укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії на 2025 рік ТзОВ «Преса «Високий Замок» необхідно звернутись за адресою: м. Дрогобич, вул.Стрийська,118/3 та надати перелік документів визначений п. 2.1.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача).

Відтак, позивач стверджує, що предмет спору у даній справі та відсутність документів на право власності (користування) земельними ділянками є підставою для припинення постачання (розподілу) електричної енергії. Водночас, забезпечення позову спрямоване на забезпечення збалансованості інтересів сторін, тому відсутня необхідність в зустрічному забезпеченні.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд приходить до об`єктивного переконання про часткове забезпечення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст.137 ГПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд.

Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов`язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту": кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Тому вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статей 6 та 13 Конвенції та зобов`язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19, від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/19, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того, має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, забезпечення позову повинно відповідати наступним умовам:

1) відповідний спосіб забезпечення позову повинен стосуватися предмета спору та не має вирішувати спір по суті;

2) цей засіб має не порушувати прав, свобод та охоронюваних законом інтересів осіб, які не беруть участі у справі;

3) конкретний вид забезпечення позову повинен дійсно виключати утруднення при виконанні рішення або виключати можливість дій, які може вчинити особа під час розгляду справи, завдавши шкоди правам та інтересам заявника й інтересам судочинства.

Суд розглядає прохальну частину заяви про забезпечення позову у двох аспектах, а саме:

- заборони вчинення будь яких дій з припинення договірних відносин;

- заборони припинення та/або обмеження постачання (розподілу) електричної енергії.

З приводу першої частини питання, то спосіб забезпечення такого позову шляхом заборони контрагенту вчиняти будь-які дії з припинення договірних відносин не відповідає вимогам щодо адекватності та співмірності. Схожий за змістом висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.10.2024 у справі № 921/461/24. Тому в цій частині суд не вбачає підстав для забезпечення позову.

Щодо другої частини запитання, суд звертає увагу, що зі змісту повідомлення, підставою для припинення постачання (розподілу) електричної енергії вбачається закінчення терміну дії договору, а саме: втрата власності чи користування на об`єкт (приміщення), або земельної ділянки.

Водночас, предмет спору у даній справі прямо пов`язаний з земельними ділянками, які зазначені в повідомленні про припинення електропостачання.

Невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист позивачем своїх прав. Відновити порушені права позивача за позовом за наслідком даного судового розгляду буде неможливо, оскільки електрична енергія є товаром, який споживається позивачем в тому числі в часі розгляду даної справи.

Припинення постачання електроенергії може призвести до зупинки господарської діяльності позивача.

Вжиття зазначеного заходу забезпечення позову не призведе до невиправданих чи негативних наслідків для відповідача та Південного Рем ПрАТ «Львівобленерго», оскільки вжиті заходи мають тимчасовий характер, а їх вжиття направлене на забезпечення збалансованості інтересів сторін.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 136 - 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УВХАЛИВ:

1. Заяву позивача вх. №628/25 від 17.02.2025 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Південному РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул.Стрийська, 118/3), ПрАТ «Львівобленерго» (79026 Україна, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ідентифікаційний код в ) вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії для Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕСА - «ВИСОКИЙ ЗАМОК» за адресами:

- вул. Стефана Коваліва, м. Борислав (62Z432);

- вул. В. Великого, м. Борислав 370358);

- вул. Міцкевича, м. Борислав 437499);

- вул. Шевченка, м. Борислав 505884) до набрання рішенням у справі 914/2783/24 законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя Горецька З.В.