ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 лютого 2025 року м.Харків Справа № 913/567/19(913/60/23)

Провадження №13/913/60/23

Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши матеріали заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 р. у справі за позовом

Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"

про стягнення заборгованості

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання"

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання договору припиненим.

УСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Луганської області перебувала справа № 913/567/19(913/60/23) за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про стягнення 11 141 246,16 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області у справі 913/567/19(913/60/23) первісний позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" 21022, місто Вінниця, вул. Енергетична, будинок 6, кімната 404 на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВО "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" адреса Україна, 01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25 заборгованість 9335096 грн. 15 коп., 3% річних 228622 грн. 95 коп., втрат від інфляції 1576402 грн. 04 коп., судовий збір 167101 грн. 82 коп.; позов залишено без розгляду в частині стягнення пені 1125 грн. 02 коп.; в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю; судові витрати за зустрічним позовом покладено на відповідача по справі.

20.01.2025 р. постановою Східного апеляційного господарського суду рішення господарського суду Луганської області від 07.10.2024 у справі №913/567/19(913/60/23)- залишено без змін.

05.02.2025 р. до Господарського суду Луганської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 р. (Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.02.2025), за якою просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 у справі № 913/567/19(913/60/23) до 07.10.2025 р.

Суд призначив розгляд заяви ТОВ «ЛУГАНСЬКЕ ЕНЕРГЕТИЧНЕ ОБ`ЄДНАННЯ» про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 р. у справі №913/567/19(913/60/23) до судового засідання на 17 лютого 2025 року

10.02.2025 р. від Позивача по справі надійшли заперечення в яких він просить суд відмовити в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду до 07.10.2025.

В судовому засіданні 17.02.2025 р. в режимі відеоконференції прийняв участь представник Відповідача який підтримав подану заяву про відстрочення виконання рішення.

Відповідач в обгрунтування поданої заяви про відстрочення виконання судового рішення посилається, зокрема, на наступне.

Відповідач здійснював діяльність з розподілу електричної енергії згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2018 №1587 на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 05.12.2001 №1187.

Зазначеною постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 05.12.2001 №1187 встановлено, що місцем розташування місцевих (локальних) електричних мереж для здійснення ТОВ «ЛЕО» розподілу електричної енергії є Луганська область.

Отже, основний вид господарської діяльності - розподіл електричної енергії ТОВ «ЛЕО» може здійснювати тільки на території Луганської області, яка з 2014 року знаходилася під контролем влади України.

Втім, загальновідомим і загальновизнаним фактом є початок 24.02.2022 неспровокованої агресії російської федерації проти України.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого на даний час не припинено та не скасовано.

Починаючи з 24.02.2022 і на даний час практично вся територія Луганської області є тимчасово окупованою російською федерацією, лише частина територіальних громад Луганської області є територією активних бойових дій, що підтверджується Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 №75 зі змінами і доповненнями.

На даний час збройними формуваннями російської федерації та учасниками контрольованих російською федерацією незаконних збройних формувань захоплено все майно ТОВ «ЛЕО», яке використовувалося для здійснення господарської діяльності: адміністративні будівлі, об`єкти електроенергетики, прилади обліку електричної енергії, потужні трансформатори, виробничі будівлі - складські приміщення, гаражі, автотранспорт, спеціальна виробнича техніка, інвентар та інструменти, прилади, прибори, меблі, комп`ютерна, офісна техніка, виробничі запаси та інші матеріальні цінності, захоплені первинні бухгалтерські документи, документи з кадрової роботи, серверне обладнання з електронними базами даних та інші нематеріальні активи ТОВ «ЛЕО».

Про вчинення злочинів з боку агресора - російської федерації, ТОВ «ЛЕО» була подана відповідна заява від 18.05.2022 №01-24/2/748 про кримінальні правопорушення на адреси Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України та Міністерства внутрішніх справ України.

За вказаною заявою ТОВ «ЛЕО» відкриті наступні кримінальні провадження:

- Службою безпеки України - кримінальне провадження від 17.06.2022 №0000222;

- Національною поліцією України - кримінальне провадження від 15.06.2022 №0000080.

Також ТОВ «ЛЕО» звернулося і до Національної комісії регулювання електроенергетики України із заявою від 04.05.2022 №01-24/2/732 про часткове призупинення дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, виданої відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 05 грудня 2001 року № 1187.

Крім того, рішенням ГУ ДПС в Вінницькій області від 28.09.2022 №1/02-32-04 підтверджено відсутність у ТОВ «ЛЕО» можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок.

Також, у зв`язку з відсутністю доступу до первинних документів, неможливістю їх вивезення з територій проведення бойових дій та окупації, ТОВ «ЛЕО» було подано до Державної податкової служби України повідомлення про неможливість вивезення первинних документів та загальний перелік первинних документів, які неможливо вивезти у зв`язку з їх знаходженням на територіях проведення воєнних (бойових) дій та які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 22.02.2024 № 3100-24-0387 підтверджено неможливість ТОВ «ЛЕО» належним чином виконувати обов`язки (зобов`язання), що передбачені пунктом 2.1 Положення про порядок подання, визначення та затвердження економічних коефіцієнтів прогнозованих технологічних витрат електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.07.2017 № 981, зокрема, подавати відповідні форми звітності.

У зв`язку із наведеними обставинами частина працівників ТОВ «ЛЕО» залишилися на окупованій території Луганської області, у зв`язку з неможливістю бути евакуйованими через обстріли «зелених коридорів» агресором, частина були евакуйовані з мінімальним комплектом речей до безпечних місць, зокрема, і до країн Європейського Союзу.

Через наведені обставини, ТОВ «ЛЕО» наказом від 25.07.2022 № 160/ОС призупинило дію трудових договорів з працівниками товариства.

Оскільки ТОВ «ЛЕО» на даний час не здійснює свою ліцензовану господарську діяльність і не має можливості виплачувати персоналу заробітну платню, на даний час в ТОВ «ЛЕО» на індивідуальному робочому графіку з тривалістю 15 хвилин на день працюють лише три працівника - тимчасово виконуючий обов`язки Генерального директора Грицай В.В. , головний бухгалтер Чалий Ю.О. та начальник відділу матеріально-технічного забезпечення Мирошниченко К.С.

Слід також відзначити, що у 2024 році на поточні рахунки ТОВ «ЛЕО» надійшло лише 285 314,38 грн, які в свою чергу є коштами, виключно перерахованими органами Державної виконавчої служби в рамках виконавчих проваджень по стягненню з боржників вартості необлікованої електричної енергії.

Отже, наведене свідчить, що повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну 24.02.2022 є надзвичайною подією яка критично вплинула на господарську діяльність та платоспроможність ТОВ «ЛЕО» оскільки, зокрема, все майно ТОВ «ЛЕО», в тому числі усі засоби провадження господарської діяльності, серед яких місцеві (локальні) електричні мережі для здійснення розподілу електричної енергії, знаходяться на території Луганської області, яка є тимчасово окупованою російською федерацією або є територією активних бойових дій.

Крім того, наведене також свідчить, що невиконання ТОВ «ЛЕО» зобов`язань перед Позивачем зумовлене вказаними вище обставинами, які є об`єктивними та свідчать про відсутність вини ТОВ «ЛЕО» та будь-якого умислу не виконувати взяті на себе зобов`язання.

Отже, відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області надасть змогу ТОВ «ЛЕО» покращити фінансову ситуацію в майбутньому, отримати дохід, за рахунок якого погасити заборгованість перед Позивачем та як наслідок, буде сприяти захисту інтересів обох сторін і переслідуватиме мету недопущення ще більшого погіршення економічної ситуації ТОВ «ЛЕО».

Відповідач також зазначає, що 09.01.2025 р. Президент України Володимир Зеленський виступаючи на засіданні у форматі «Рамштайн» висловив думку про можливість закінчення війни в 2025 році. (https://www.president.gov.ua/news/koli-obyednuyemosya-ta-diyemo-v-yednosti-nihto-ne-ye-zamalim-95349).

Закінчення війни надасть можливість Відповідачу за рахунок покращення господарської діяльності оплатити заборгованість перед Позивачем.

Позивач проти задоволення зазначеної заяви заперечує, та, зокрема, наводить наступні доводи.

Позивач вважає, що фінансове становище Відповідача є результатом його власної господарської діяльності, в ході якої Відповідач мав планувати свої видатки.

Впровадження воєнного стану в Україні, не може бути підставою для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду, так як наслідки, спричинені вторгненням рф в Україну, мають загальний характер та у повній мірі стосуються обох сторін, як Відповідача, так і Позивача.

Позивач звертає увагу, що саме по собі введення воєнного стану, без доведення учасником справи причинно-наслідкового зв`язку між його введенням та неможливістю своєчасного виконання рішення суду, не свідчить про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду. Відсутні докази здійснення господарської діяльності на окупованих територіях або місцевості, де відбуваються бойові дії. Відсутні докази пошкодження майна підприємства внаслідок дій країни агресора.

Поряд з цим НЕК «Укренерго» відзначає, що тяжка економічна ситуація в країні спричинена військовою агресією носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Як НЕК «Укренерго» так і ТОВ «ЛЕО» несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики, оскільки господарська діяльність здійснюється на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, суб`єкт господарювання повинен самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб`єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір. При цьому обидва підприємства включені до переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення, що засвідчує однаковий статус підприємств, роль та важливість їх діяльності в умовах воєнного стану.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 року по справі №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність в даному випадку щодо боржника.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16 липня 2019 року по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду.

ТОВ «ЛЕО» не надано жодних доказів ймовірного погашення останнім заборгованості в майбутньому, а Господарський суд при ухваленні рішення щодо відстрочення виконання рішення на рік, має дослідити можливості погашення заборгованості боржником саме через рік, при цьому висновки суду не можуть ґрунтуватися лише на одних припущеннях. Матеріали справи не містять жодних доказів фінансового становища боржника, наявності дебіторської заборгованості населення.

Також боржник не надав суду доказів в підтвердження того, що надання відстрочення виконання рішення на зазначений заявником термін покращить його фінансовий стан та призведе до виконання судового рішення.

Оцінивши наведені Відповідачем обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду та обставини, наведені Позивачем на заперечення заяви, дослідивши докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Згідно із статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

За змістом частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, об`єктивно розглянувши всі обставини в їх сукупності, наведені в обґрунтування заяв, судом враховано специфіку діяльності підприємства боржника. Зокрема, Відповідач здійснює діяльність з розподілення електроенергії. Господарська діяльність відповідача носить безперебійний характер та відіграє критичне значення для забезпечення життєво важливих потреб населення.

Суд зазначає, що відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 920/199/16.

Суд також враховує, що 09.01.2025 р. Президент України Володимир Зеленський виступаючи на засіданні у форматі «Рамштайн» висловив думку про можливість закінчення війни в 2025 році. (https://www.president.gov.ua/news/koli-obyednuyemosya-ta-diyemo-v-yednosti-nihto-ne-ye-zamalim-95349).

Закінчення війни надасть можливість Відповідачу за рахунок покращення господарської діяльності оплатити заборгованість перед Позивачем.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідні доводи заявника можуть бути покладені в основу судового рішення про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області.

Ураховуючи встановлені вище обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, з огляду на особливості господарської діяльності Відповідача та з огляду на те, що в даному випадку мають місце обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, але не виключають його виконання в майбутньому, суд вважає, що відстрочення рішення суду не порушить прав стягувача.

Наведені заявником обставини щодо неможливості наразі виконати рішення Господарського суду Луганської області, суд вважає достатніми для відстрочення вказаного рішення.

У відповідності до частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02).

За наведених обставин, суд задовольняє заяву Відповідача про відстрочення виконання рішення у цій справі.

Керуючись статтями 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про відстрочення виконання рішення задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області від 07.10.2024 у справі №913/567/19(913/60/23) до 07.10.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання повного тексту до Східного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складений 18.02.2025.

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО