ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2025 р. Справа№ 910/6955/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024

у справі № 910/6955/24 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Міністерства соціальної політики України;

2. Північного офісу Держаудитслужби,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп»;

2. Державної реабілітаційної установи «Всеукраїнський центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю»

про визнання недійсними додаткових угод № 2, № 4-11, № 13-14 до договору від 19.05.2021 № ЛР-84/2021 та стягнення 577 594,88 грн,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 Заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави в особі Міністерства соціальної політики України (далі - Міністерство) та Північного офісу Держаудитслужби (далі - Офіс) до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» (далі - Товариство) та Державної реабілітаційної установи «Всеукраїнський центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю» (далі - Установа), в якому просив суд визнати недійсними додаткові угоди від 05.07.2021 № 2, від 26.07.2021 № 4, від 02.08.2021 № 5, від 25.08.2021 № 6, від 25.08.2021 № 7, від 06.09.2021 № 8, від 27.09.2021 № 9, від 30.09.2021 № 10, від 01.10.2021 № 11, від 29.10.2021 № 13, від 01.11.2021 № 14 до договору на постачання природного газу від 19.05.2021 № ЛР-84/2021 (далі - Договір), укладеного Товариством та Установою; стягнути з Товариства на користь держави в особі Міністерства безпідставно надмірно сплачених коштів в сумі 577 594,88 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Установою були проведені відкриті торги щодо закупівлі природного газу, обсягом 206 000 куб.м. (ДК 021:2015:09120000-6: Газове паливо) з очікуваною вартістю 2 060 000 грн (ідентифікатор закупівлі №UA-2021-03-10-005401-b). Переможцем вказаних торгів визначено Товариство з пропозицією 1 399 152 грн.

19.05.2021 між Установою (споживач) та Товариством (постачальник) був укладений Договір на постачання природного газу № ЛР-84/2021, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність споживача у 2021 році товар за кодом ДК 021:2015-09120000-6- Газове паливо (природній газ), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

У подальшому Товариством та Установою укладено 12 додаткових угод до Договору, внаслідок укладених яких ціна за газ збільшилась з 6 792 грн до 19 668,50 грн, тобто на 164 %, обсяги постачання зменшились з 206 000 куб.м. до 93 690,79 куб.м, тобто на 120%.

За доводами прокурора, Товариством не підтверджено належними документами коливання ціни на ринку газу, оскільки в якості підстави для збільшення ціни газу надано довідки Харківської торгово-промислової палати, які не підтверджують коливання ціни природного газу на ринку після укладення Договору; у цінових довідках Харківської торгово-промислової палати (далі - ХТПП) відсутні дані про коливання ціни природного газу на ринку, відтак, не можуть виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку, а висновки ХТПП не можуть бути розцінені в якості підстав для внесення змін до Договору в частині збільшення ціни.

Прокурор вказував, що з моменту укладання Договору на постачання природного газу, ціна, з огляду на її коливання на ринку, підлягала збільшенню на 164 %, що стало економічно невигідним для Установи, про що свідчить повідомлення про розірвання Договору на постачання природнього газу. Додатковою угодою від 28.10.2021 № 12 до Договору сторони дійшли згоди розірвати Договір. Укладення відповідачами додаткових угод про збільшення ціни за товар за відсутності підстав для цього та зменшення його кількості жодним чином не відповідає принципу максимальної економії та ефективності, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було досягнуто під час підписання Договору.

Відтак, на переконання прокурора, оскільки спірні додаткові угоди до Договору є недійсними та не породжують правових наслідків, грошові кошти у сумі 577 594,88 грн, які Товариство отримало внаслідок збільшеної ціни товару за недійсними додатковими угодами до Договору, що відповідає приписам статей 216 і 1212 Цивільного кодексу України.

Заперечуючи проти позовних вимог, ТОВ «Енерджі Трейд Груп» вказувало, що відсутні підстави вважати укладені сторонами додаткові угоди недійсними, оскільки порушень вимог закону при їх укладенні не було, і тому відсутні законні підстави до відшкодування отриманих за ними грошових коштів, а отже підстави для задоволення позовних вимог Прокуратури відсутні; постачальник не наділений правом розірвання договору виключно в судовому порядку; проте таке звернення до суду не звільняє постачальника від обов`язку здійснювати безперебійне постачання до ухвалення рішення та набрання ним законної сили; не маючи правомочностей на розірвання Договору, постачальник цілком залежить від рішення споживача щодо погодження нової ціни або розірвання договору.

За доводами відповідача-1, законодавством у сфері публічних закупівель не визначено форму довідки про коливання ціни, а тому розроблення форми таких довідок відноситься виключно на розсуд уповноваженого на їх видачу органу; згідно з частиною другою статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Також ТОВ «Енерджі Трейд Груп» наголошувало на тому, що позиція прокурора зводиться до його не погодження із ціною, зазначеною в цінових довідках ХТПП, утім це не спростовує коливання ціни на ринку у спірні періоди та не нівелює значення довідок ХТПП, їх легітимність та достовірність інформації, що в них міститься.

Відповідач наголошував на тому, що при укладенні спірних додаткових угод відсутні порушення порядку та процедури їх укладання, відсутні будь-які дефекти правочину, зміст угод не суперечить актам цивільного законодавства, в момент вчинення угод додержані всі вимоги, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою і шостою статті 203 ЦК України, а тому відсутні підстави вважати укладені сторонами спірні додаткові угоди недійсними, оскільки порушення вимог закону при їх укладенні не установлено; договір не оскаржувався, недійсним не визнавався, що зобов`язувало сторони виконувати його у відповідності з умовами, які ним передбачені.

Договір виконаний і є припиненим внаслідок його виконання; а доказів протилежного до матеріалів справи не подано.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2024, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26.09.2024, у справі № 910/6955/24 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсними додаткові угоди від 05.07.2021 № 2, від 26.07.2021 № 4, від 02.08.2021 № 5, від 25.08.2021 № 6, від 25.08.2021 № 7, від 06.09.2021 № 8, від 27.09.2021 № 9, від 30.09.2021 № 10, від 01.10.2021 № 11, від 29.10.2021 № 13 і від 01.11.2021 № 14 до договору на постачання природного газу від 19.05.2021 № ЛР-84/2021, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» та Державною реабілітаційною установою «Всеукраїнський центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» на користь Міністерства соціальної політики України 577 594,88 грн грошових коштів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» на користь Київської обласної прокуратури 12 526,23 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції встановив, що сторони договору допустили зловживання своїм правом на зміну умов Договору, в результаті чого вартість 1 000 куб.м штучно збільшилася на 164%, а обсяг поставки газу зменшився на 120%.

Суд установив, що Товариством не доведено коливання цін на природний газ за певні періоди дії Договору, а тому врахувавши спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на публічних торгах, суд першої інстанції дійшов висновку, що сторони Договору допустили зловживання своїм правом на зміну умов Договору, яке спрямоване на шкоду інтересам держави та не порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі».

Визнавши додаткові угоди недійсними, суд дійшов висновку, що сума надміру сплачених Установою коштів, яка становить 577 594,88 грн, підлягає поверненню Товариством.

Не погоджуючись із судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп», звернулось через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 30.09.2024, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі № 910/6955/24 та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято за неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказував, що судом першої інстанції не досліджувалось питання наявності чи відсутності коливання ціни у спірний період на ринку природного газу та інформація, що викладена у довідках ТПП, тож свого висновку про відсутність даних коливання ціни на ринку природного газу суд дійшов, опираючись лише на пояснення та інформацію прокурора.

За доводами скаржника, суд формально вказав, що не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, а тим більше лист ХТПП є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку; у той же час обмежився перерахунком найменувань довідок, що були використані сторонами у справі.

Для обґрунтування висновку недійсності спірних додаткових угод, вважав апелянт, суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин позицію Великої Палати Верховного Суду, що висловлена у постанові від 24.01.2024 № 922/2321/22, не дослідивши обґрунтованість та наявність підстав, що спричинили таке підняття ціни.

На переконання скаржника, застосування статті 1212 ЦК України в частині повернення зайво сплачених коштів за додатковими угодами до договору постачання природного газу, що визнані недійсними за статтями 203, 215 ЦК України, не є обґрунтованим і правомірним.

Також скаржник наголошував на тому, що суд поверхнево поставився до підрахунку суми, яку ухвалив стягнути з відповідача і обмежився суто даними та розрахунком, що надав прокурор, не врахував при цьому умови п. 3.2 Договору в частині складових вартості природного газу.

Утім, за доводами скаржника, оскільки до складу ціни за газ входить також і тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність), відтак загальна сума позовних вимог повинна бути зменшена як мінімум до 562 239,78 грн.

Разом з апеляційною скаргою скаржник подав до суду апеляційної інстанції клопотання про призначення товарознавчої експертизи.

Вказане клопотання мотивовано тим, що наявність чи відсутність коливання ціни на ринку природного газу може бути встановлено тільки спеціальним дослідженням ринку.

Надані сторонами Довідки Харківської торгово-промислової палати, що долучені як докази на підтвердження/в спростування такого коливання, на думку прокуратури та, відповідно, суду першої інстанції, є не достатніми. Водночас, ані суд, ані сторони у цій справі не володіють такими знаннями, відтак у даній справі необхідно призначити товарознавчу експертизу.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» у судовій справі № 910/6955/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Барсук М.А., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали господарської справи № 910/6955/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024, які визначені главою 1 розділуГПК України, до надходження матеріалів справи № 910/6955/24 до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів 25.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі № 910/6955/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 04.12.2024.

12.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Київської обласної прокуратури надійшли заперечення на клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи.

Крім того, 12.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Київської обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор просив відмовити у задоволення апеляційної скарги відповідача-1 та залишити без змін оскаржуване рішення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, прокурор вказував, що твердження відповідача-1 про відсутність порушень вимог законодавства під час укладення спірних додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару кожного разу в межах 10 % спростовуються імперативними вимогами п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон) та релевантною судовою практикою.

За доводами прокурора, Закон встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону, зокрема, за п. 2 ч. 5 наведеної норми - у випадку коливання цін товару на ринку чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до договору щодо ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше, ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Прокурор вказував, що твердження відповідача, що до викладення у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 правової позиції Великої Палати Верховного Суду, діяли інші постанови Верховного Суду, якими визнавалась правомірність збільшення ціни в межах 10% кожного разу, не заслуговують на увагу. Оскільки ще 18.06.2021 об`єднаною палатою Верховного Суду у справі № 927/491/19 викладено правову позицію, відповідно до якої обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Крім того, прокурор наголошував на безпідставності посилання відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин офіційних роз`яснень Мінекономіки, згідно з якими у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін.

Оцінку правозастосування таких роз`яснень надано у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 об`єднаною палатою Верховного Суду, за якою право тлумачити норму права є виключним правом суду. Роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення, про що вказано і в самому листі Мінекономіки.

Прокурор наголошував на тому, що при укладенні спірних додаткових угод не дотримано вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», безпідставно змінено істотні умови Договору, кожного разу при укладенні додаткових угод сторонами Договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни природного газу на ринку після укладення Договору та попередньої угоди.

Оскільки спірні додаткові угоди до договору підлягають визнанню недійсними та відповідно, не породжують правових наслідків, підстава для оплати поставленого природного газу за ціною, встановленою у додаткових угодах, фактично відпала, а тому ТОВ «Енерджі Трейд Груп» має обов`язок повернути грошові кошти в частині збільшеної ціни товару за недійсними додатковими угодами, як безпідставно набуте майно, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України. Таке правозастосування узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладено у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Прокурор вказував, що обсяг спожитого газу, поставленого відповідно до оспорюваних угод склав 84,01912 тис. куб.м, ціна за Договором з урахування додаткової угоди № 1 від 03.06.2021 склала 7 454,00 грн за тис. куб.м з урахуванням ПДВ та тарифів на транспортування газу, тобто замовник повинен був сплатити за відповідний обсяг спожитого газу 626 278,52 грн (84,01912 тис. куб. м, x 7 454,00 грн = 577 594,88 грн), натомість сплатив 1 203 873,40 грн. Таким чином, сума надмірно сплачених коштів складає 577 594,88 грн (1 203 873,40 грн - 626 278,52 грн = 577 594,88 грн), що підлягають поверненню до бюджету.

За доводами прокурора, судом першої інстанції з урахуванням повного та всебічного встановлення обставин справи, релевантної судової практики, ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

14.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» надійшла відповідь на відзив.

29.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Північного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі № 910/6955/24 відкладено на 29.01.2025.

У судове засідання 29.01.2025 з`явився прокурор. Представник позивача-1, представник позивача-2, представник відповідача-1 та представник відповідача-2 у судове засідання уповноважених представників не направили.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів враховує, що скаржник в друге не забезпечив явку уповноважених представників до суду апеляційної інстанції для розгляду поданої ним апеляційної скарги.

Згідно з частинами 1, 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) звертав увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (див. mutatis mutandis ухвалу ЄСПЛ від 01.04.2008 щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), рішення ЄСПЛ від 17.07.2012 у справі «Мускат проти Мальти» (Muscat v. Malta)).

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання скаржника про призначення у справі товарознавчої експертизи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

За приписами ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, або якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Апелянтом не доведено наявності підстав вказаних у Законі для призначення судової експертизи.

За змістом статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 зазначеного Кодексу).

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи доводи скаржника про безпідставність застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин позиції Великої Палати Верховного Суду, що висловлена у постанові від 24.01.2024 № 922/2321/22, колегія суддів зазначає, що приписами ч. 4 ст. 236 ГПК України встановлено обов`язок суду при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи питання щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», Велика Палата Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 зазначила, що відповідна норма не дозволяє збільшувати ціну товару більш ніж на 10% від початково встановленої ціни в договорі про закупівлю, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК та пункті 2 частини 5 статті 41 Закону України Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Як вбачається з матеріалів справи, укладаючи договір сторонами було погоджено плановий обсяг постачання природного газу в розмірі 206000 куб.м, а також ціну газу в розмірі 5 660 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 132 грн, всього з ПДВ - 6 792 грн, з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність).

Додатковими угодами від 03.06.2021 №1, від 05.07.2021 №2, від 26.07.2021 №4, від 02.08.2021 №5, від 25.08.2021 №6, від 25.08.2021 №7, від 06.09.2021 №8, від 27.09.2021 №9, від 30.09.2021 №10, від 01.10.2021 №11, від 28.10.2021 №12, від 29.10.2021 №13 і від 01.11.2021 №14 сторонами було внесено зміни до Договору в частині ціни природного газу та планового обсягу його постачання.

Так, відповідно до додаткової угоди від 03.06.2021 № 1 плановий обсяг постачання газу становив 187 704,85 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 6 211,67 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 242,33 грн, всього з ПДВ - 7 454 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 05.07.2021 № 2 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 171 427,54 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 6 818,33 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 363,67 грн, всього з ПДВ - 8 182 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 26.07.2021 № 4 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 157 337,17 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 7 485,83 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 497,17 грн, всього з ПДВ - 8 983 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 02.08.2021 № 5 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 147 222,49 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 8 051,67 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 610,33 грн, всього з ПДВ - 9 662 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 25.08.2021 № 6 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 137 023,66 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 8 764 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 752,80 грн, всього з ПДВ - 10 516,80 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 25.08.2021 № 7 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 126 975,59 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 9 600,83 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 1 920,17 грн, всього з ПДВ - 11 512 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 06.09.2021 № 8 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 119 708,05 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 10 539,67 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 2 107,93 грн, всього з ПДВ - 12 647,60 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 27.09.2021 № 9 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 112 330,14 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 11 548,75 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 2 309,75 грн, всього з ПДВ - 13 858,50 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 30.09.2021 № 10 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 105 532,95 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 12 678,50 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 2 535,70 грн, всього з ПДВ - 15 214,20 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 01.10.2021 № 11 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 99 302,63 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 13 920,08 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 2 784,02 грн, всього з ПДВ - 16 704,10 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 29.10.2021 № 13 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на 97 672,50 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 14 926,25 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 2 985,25 грн, всього з ПДВ - 17 911,50 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2).

Додатковою угодою від 01.11.2021 № 14 сторони змінили плановий обсяг постачання газу на93 690,79 куб.м (пункт 1.2); ціна газу становить 16 390,42 грн за 1 000 куб.м, крім того ПДВ 3 278,08 грн, всього з ПДВ - 19 668,50 грн з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність) (пункт 3.2)

Як правильно встановлено судом першої інстанції, вказаними додатковими угодами ціна газу за 1 000 куб.м збільшилася на 164% від ціни погодженої сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, що суперечить п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Закону України «Про публічні закупівлі».

Врахувавши позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22 та встановлені обставини щодо укладення додаткових угод № 2, № 4-11, № 13-14 до договору від 19.05.2021 № ЛР-84/2021, внаслідок укладення яких відбулося збільшення ціни за одиницю товару на понад 10% від ціни, що була визначена сторонами в основному договорі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такі угоди укладені з порушенням вимог частини 5 статті 41 Закону України Закону України «Про публічні закупівлі», відтак підлягає визнанню недійсною на підставі частини 1 статті 215 ЦК України.

Отже, враховуючи ч. 4 ст. 236 ГПК України, колегіє суддів відхиляються за неспроможністю доводи скаржника про безпідставність застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 24.01.2024 № 922/2321/22.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що наявність чи відсутність доказів обґрунтування збільшення ціни не спростовує факт укладення спірних додаткових угод, з порушенням вимог частини 5 статті 41 Закону України Закону України «Про публічні закупівлі», у зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про не дослідження судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення питання наявності чи відсутності коливання ціни у спірний період на ринку природного газу та інформації, що викладена у довідках ТПП.

Разом з тим, з мотивувальної частини оскаржуваного рішення вбачається надання судом першої інстанції мотивованої оцінки доводам сторін та наданих ними доказів, зокрема дослідження судом наданих на підтвердження коливання ціни природного газу на ринку довідок ХТПП від 01.06.2021 №1263/21, від 23.06.2021 №1392/21, від 14.07.2021 №1593/21, від 28.07.2021 №1705/21, від 10.08.2021 №1825/21, від 20.08.2021 №1965/21, від 03.09.2021 №2122/01, від 16.09.2021 №2215/21, від 21.09.2021 №2284/21, від 24.09.2021 №2341/21, від 04.10.2021 №2406/21 і від 08.10.2021 №2509/21.

Відтак доводи скаржника про формальний підхід суду першої інстанції до дослідження поданих доказів, в т.ч. із врахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/2321/22, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки додаткові угоди № 2, № 4-11, № 13-14 до договору від 19.05.2021 № ЛР-84/2021 є недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між відповідачами щодо ціни газу, поставленого за договором від 19.05.2021 № ЛР-84/2021, таким чином, грошові кошти в сумі 577 594,88 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем-1, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути Міністерству соціальної політики України, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Також позиції притримується і Велика Палата Верховного Суду у справі № 922/2321/22.

Відтак доводи скаржника про неможливість застосування при вирішенні даного спору статті 1212 ЦК України підлягають відхиленню.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд враховує, що сторони на підставі вільного волевиявлення погодили умови Договору, в тому числі і щодо ціни включивши до неї тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) (замовлена (договірна) потужність).

З матеріалів справи вбачається, що обсяг спожитого газу, поставленого відповідно до оспорюваних угод склав 84,01912 тис. куб.м, ціна за Договором з урахування додаткової угоди № 1 від 03.06.2021 склала 7 454,00 грн за тис. куб.м з урахуванням ПДВ та тарифів на транспортування газу, тобто замовник повинен був сплатити за відповідний обсяг спожитого газу 626 278,52 грн (84,01912 тис. куб.м, x 7 454,00 грн = 577 594,88 грн), натомість сплатив 1 203 873,40 грн. Таким чином, сума надмірно сплачених коштів складає 577 594,88 грн (1 203 873,40 грн - 626 278,52 грн = 577 594,88 грн).

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного апелянтом судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі № 910/6955/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі № 910/6955/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6955/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.02.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко