ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2025 Справа № 914/1671/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Плаксій В.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ромзен, м. Львів

про: скасування державної реєстрації, визнання недійсними договорів

Представники сторін:

від позивача: Павлова З.П. представник згідно повноважень, які містяться в матеріалах справи

від відповідача: Безвенюк В.В. адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1218936 від 25.07.2023

ВСТАНОВИВ:

Львівська міська рада звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Ромзен про скасування державної реєстрації права приватної власності Відповідача на нежитлову будівлю літ. Б-1 загальною площею 54,1 м2 на вулиці Гашека, 17 у місті Львові із закриттям розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно, визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1761 від 25.12.2009, укладений між ПП Мотор та ПП Мадич та визнати недійсним договір купівлі-продажу № 3560 від 20.12.2011, укладений між ПП Мадич та ТОВ Ромзен.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11.10.2023 у справі № 914/1671/23 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 у справі № 914/1671/23 апеляційну скаргу Львівської міської ради від 07.11.2023 (вх. суду від 07.11.2023 №01-05/3439/23) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Львівської області від 11.10.2023 у справі №914/1671/23 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.04.2024, касаційну скаргу Львівської міської ради задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 і рішення Господарського суду Львівської області від 11.10.2023 у справі № 914/1671/23 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2024, справу № 914/1671/23 передано для розгляду судді Долінській О.З.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 20.05.2024, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.06.2024.

17.06.2024 представником відповідача подано на адресу суду в систему «Електронний суд» письмові пояснення у даній справі з додатками за вх. № 15872/24.

18.06.2024 в судовому засіданні, відповідно до ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 17.07.2024.

17.07.2024 від представника відповідача надійшло на адресу суду в систему «Електронний суд» клопотання про призначення експертизи з додатками за вх. № 2721/24.

Протокольною ухвалою суду від 17.07.2024, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 914/1671/23 на тридцять днів, за клопотанням представника відповідача, у відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.07.2024, підготовче судове засідання призначено на 14.08.2024.

Судове засідання, призначене на 14.08.2024 не відбулося, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Долінської О.З. з 09.08.2024 по 16.08.2024 включно.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.08.2024, підготовче судове засідання призначено на 18.09.2024.

Судове засідання, призначене на 18.09.2024 не відбулося, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю та продовженням додаткової відпустки судді Долінській О.З. з 22.08.2024 по 14.12.2024 включно.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.12.2024, підготовче судове засідання призначено на 28.01.2025.

21.01.2025 представником позивача подано на адресу суду в систему «Електронний суд» додаткові пояснення у даній справі з додатками за вх. № 1663/25.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.01.2025, підготовче судове засідання призначено на 12.02.2025.

12.02.2025 представник позивача в підготовче судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях за вх. № 1663/25 від 21.01.2025 та поясненнях, наданих в судовому засіданні. Стосовно клопотання відповідача про призначення експертизи за вх. № 2721/24 від 17.07.2024, зазначив, що у його вирішенні покладається на розсуд суду.

12.02.2025 представник відповідача в підготовче судове засідання з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях за вх. № 15872/24 від 17.06.2024 та поясненнях, наданих в судовому засіданні. Просив суд задоволити подане клопотання про призначення експертизи за вх. № 2721/24 від 17.07.2024 з підстав, які викладені у даному клопотанні та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

Відповідач у клопотанні про призначення експертизи за вх. № 2721/24 від 17.07.2024 зазначає про те, що касаційна інстанція, постановою від 30.04.2024 р. у справі №914/1671/23, повернула справу до суду першої інстанції з метою дослідити, в т.ч. обставини щодо фактичного існування майна (можливого знищення), яке є предметом спору. В матеріалах справи наявний Акт від 11 квітня 2023, затверджений директором ЛКП «Житловик-С» О.Скаб. Земельна ділянка, на якій розміщена будівля не сформована, разом з тим комісія ЛКП «Житловик» встановила, що на земельній ділянці не виявлено об`єктів нежитлової нерухомості. Відповідач вважає, що Акт від 11.04.2023 не може мати юридичного значення і вважатися доказом у справі, зважаючи на те, що позивачем не зазначено які повноваження і ким надані комісії ЛКП «Житловик» для встановлення факту відсутності об`єкта нерухомості на земельній ділянці позивача з одного боку та у який спосіб названа комісія досліджувала земельну ділянку без кадастрового номера, без зазначення її меж, тощо з іншого боку. Окрім іншого, представники відповідача у названих дослідженнях участі не приймали. ТОВ «РОМЗЕН» про проведення такого дослідження і його результати, члени комісії і/чи позивач не повідомляли. Відповідач зазначає про те, що для забезпечення державного контролю за використанням та охороною земель на території Львівської міської територіальної громади ухвалою Львівської міської ради № 2145 від 30.06.2022 створена юридична особа Управління державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування, а для державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду створено центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та виконавчий орган з питань державного архітектурно-будівельного контролю міської ради, відповідно. В свою чергу, постановою КМУ від 19.08.2015 року за №698 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, який визначає механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, згідно якого визначено, що нагляд здійснюється головними інспекторами будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування (ДІАМ) шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Відповідач вважає, що враховуючи, що обстеження проводилось в умовах дії на території України правового режиму воєнного стану відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (п.1 постанови КМУ від 13.03.2022 №303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану), позивачем для обстеження об`єкта нерухомості, який є предметом спору, потрібно було послуговуватись Порядком проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, затвердженим постановою КМУ від 12 квітня 2017 року №257 (надалі Порядок), або клопотати до органів центральної виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах про винесення рішення щодо дозволу на здійснення позапланових заходів державного нагляду протягом періоду воєнного стану за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України (п.2 постанови КМУ від 13.03.2022 № 303).

Відповідач зазначає, що обстеження об`єкта нерухомості, мало би проводитись за рішенням власника, а в окремих випадках за рішенням уповноважених органів, в т.ч. міських рад, які зобов`язані письмово повідомити власника про таке рішення.

Крім названого таке обстеження мало би проводитися з залученням фахівців, що мають відповідну кваліфікацію, а саме: відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію та мають кваліфікаційний сертифікат на право робіт з обстеження у будівництві об`єктів класу наслідків (відповідності), що визначені кваліфікаційними вимогами, або шляхом залучення підприємств, установ та організацій, у складі яких є такі виконавці. Інформація про фахівців, які можуть бути залучені до обстеження, міститься в реєстрі будівельної діяльності, що є компонентом Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Для з`ясування судом названих обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідач вказує на те, що жодною із сторін самостійної експертизи з цього приводу не проводилось. На підставі наведеного, відповідач просить суд постановити ухвалу про призначення будівельно-технічної судової експертизи у даній справі.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача про призначення експертизи за вх. № 2721/24 від 17.07.2024, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про його задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, Львівська міська рада звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом (з урахуванням змін) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромзен" про скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Ромзен" на нежитлову будівлю літ. Б-1 загальною площею 54,1 м2 на вул. Гашека, 17 у м. Львові із закриттям розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.12.2009 № 1761, укладеного між Приватним підприємством "Мотор" і Приватним підприємством "Мадич", та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.12.2011 № 3560, укладеного між ПП "Мадич" і ТОВ "Ромзен".

Позивач на обґрунтування позову посилається на незаконність проведення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт та порушенням у зв`язку з цим прав територіальної громади м. Львова на земельну ділянку на вул. Гашека, 17 у м. Львові та наголошує на відсутності об`єктів нерухомості на земельній ділянці за вказаною адресою.

Верховний Суд у постанові від 30.04.2024 у даній справі, скасовуючи рішення Господарського суду Львівської області від 11.10.2023 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.01.2024 зазначив, що «що документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. При цьому перелік документів, на підставі яких можна встановити факт знищення майна, не є вичерпним. 4.7. Як свідчать матеріали справи, Львівська міська рада, звертаючись із позовом у цій справі, а також у апеляційній скарзі, зазначала, що наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації про право власності відповідача на майно, що є тимчасовою спорудою та яке фізично не існує, порушує право позивача на користування та розпорядження земельною ділянкою. Тобто позивач під час розгляду справи як у суді першої, так і суді апеляційної інстанції, наголошував на відсутності спірного об`єкта на земельній ділянці, що підтверджується актом обстеження від 11.04.2023, та стверджував, що його права порушуються не наявністю на його земельній ділянці майна відповідача та/або неповерненням цієї земельної ділянки у належному стані, а саме наявністю державної реєстрації за відповідачем об`єкта, якого фізично не існує».

Відповідно до приписів ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 910/18570/17, від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20, від 24.11.2021 у справі № 914/1396/20, від 17.12.2020 у справі № 910/7426/17.

Призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України і таке призначення не може розцінюватися, як порушення норм процесуального права. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя, суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Дана правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

Підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Зі змісту ст.99 ГПК України випливає, що саме суд визначає при розгляді справи наявність таких питань та, відповідно, вирішує питання необхідності призначення певного виду судової експертизи у справі. Також, слід зазначити, що згідно положень чинного законодавства та вказаної статті зокрема, суд має право, на його розсуд, призначити експертизу у разі такої необхідності, проте, не обов`язок.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи, суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

З метою виконання вказівок Верховного Суду, які викладено у постанові від 30.04.2024 у даній справі, для правильного вирішення цього спору, для можливості повно, обєктивно та всебічно надати оцінку усім фактичним обставинам справи, суд вважає за необхідне клопотання представника відповідача про призначення експертизи за вх. № 2721/24 від 17.07.2024 задоволити та призначити у даній справі будівельно-технічну судову експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: Чи знаходиться (фактично існує) нежитлова будівля літ. «Б-1» площею 51,4 кв.м. (реєстраційний № об`єкта нерухомого майна: 29068136) чи її залишки за адресою: вулиця Гашека Я., будинок, 17, м. Львів, Львівська область ?; - Чи знаходяться на земельній ділянці, яка є предметом спору інші споруди чи їх залишки?; - Чи відноситься спірний об`єкт (реєстраційний №:29068136) до категорії об`єктів нерухомості, які підлягають державній реєстрації ( є об`єктом нерухомості чи малою архітектурною формою) ?

Беручи до уваги пропозицію відповідача щодо експертної установи та відсутність заперечень позивача щодо такої експертної установи, проведення експертизи слід доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно з пунктом 2 частини1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Враховуючи викладене, необхідність надіслання матеріалів справи до експертної установи, провадження у справі № 914/1671/23 підлягає зупиненню.

В судовому засіданні 12.02.2025 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст. 99, 100, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Ромзен про призначення експертизи за вх. № 2721/24 від 17.07.2024 задоволити.

2. Призначити будівельно-технічну судову експертизу.

3. Проведення експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (місцезнаходження: 79024, м. Львів, вулиця Липинського, 54).

4. На вирішення експерта поставити наступні питання:

- Чи знаходиться (фактично існує) нежитлова будівля літ. «Б-1» площею 51,4 кв.м.

(реєстраційний № об`єкта нерухомого майна: 29068136) чи її залишки за адресою:

вулиця Гашека Я., будинок, 17, м. Львів, Львівська область ?

- Чи знаходяться на земельній ділянці, яка є предметом спору інші споруди чи їх

залишки?

- Чи відноситься спірний об`єкт (реєстраційний №:29068136) до категорії об`єктів

нерухомості, які підлягають державній реєстрації ( є об`єктом нерухомості чи малою

архітектурною формою) ?

5. Попередити судового експерта, який буде давати експертний висновок, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

6. Витрати на проведення експертизи покласти на відповідача.

7. Запропонувати судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України Про судову експертизу право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

8. Провадження у справі № 914/1671/23 зупинити.

Відповідно до частини 7 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Справу № 914/1671/23 надіслати Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз для проведення судової експертизи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки та в порядку, визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 13.02.2025.

Суддя Долінська О.З.