ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.02.2025 Справа № 914/433/25

Господарський суд Львівської області, у складі судді Стороженко Оксани Федорівни, розглянув матеріали Заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про забезпечення позову у справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 )

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТЕЙДА ГмбХ» (52070, Німеччина, м.Ахен, вул.Юліхер, 68)

про: стягнення грошових коштів у загальній сумі 415935,77грн,-

і встановив:

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано Позовну заяву з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІТЕЙДА ГмбХ» (іноземний суб`єкт підприємницької діяльності) грошових коштів у загальній сумі 415935,77грн, а саме:

-«невиплаченої винагороди, інфляційних збитків та штрафних санкцій» у загальній сумі 62303,94грн, яка, за своєю суттю, є: сумою боргу Відповідача (1400євро) за послуги, надані Позивачем у листопаді та грудні місяцях 2024 року (на підставі Договору №11/2024 від 28.10.2024), та інфляційними втратами в сумі 1161,31грн (нарахованими за прострочення Відповідачем оплати послуг вартістю 1400 євро);

-«збитків у сумі 5903,03грн, зумовлених несвоєчасною виплатою винагороди», які Позивач передбачає понести у першому кварталі 2025 року у зв`язку зі збільшенням (з 01.01.2025) сум податків та зборів;

-«упущеної вигоди» в сумі 304262,70грн, яка, фактично, є різницею між договірною ціною (зазначеною у пункті 4.1 Договору) та вартістю послуг, виконаних Позивачем до моменту розірвання Договору (з ініціативи Відповідача);

-«збитків у сумі 43466,10грн, зумовлених моральною шкодою» (через одностороннє розірвання Договору Відповідачем).

Суд, Ухвалою від 21.02.2025, залишив позов без руху.

Позивачем, із Позовною заявою, подано також Заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та на майно Відповідача (в межах ціни позову).

Позивачем підставами Заяви про забезпечення позову зазначено, зокрема, такі обставини:

-«посадові особи Відповідача можуть у будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, відчужити майно, що є у його власності, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду на користь Позивача, якщо таке буде ухвалене»;

-«застосування заходу забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав Відповідача чи втручання в його господарську діяльність, оскільки грошові кошти залишаються у його володінні, а можливість розпоряджатися тимчасово обмежується на певний час лише щодо частини коштів, а не всіх коштів, і це спрямовано на запобігання перешкод у виконанні судового рішення у разі задоволення позову»;

-«можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами Відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів, є для Позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та Позивач отримає задоволення своїх вимог».

Фактично, зазначені Позивачем обгрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову зводяться до припущення про можливість Відповідача у будь-який час розпорядитися коштами та майном.

Проте, одна лише можливість особи розпорядитися власними коштами чи майном, при відсутності будь-яких доказів стосовно наявності у такої особи наміру вчинення таких дій, не є достатньою підставою для ствердження, що невжиття заходів забезпечення позову (шляхом накладення арешту на кошти та майно) може ускладнити або унеможливити виконання рішення Суду (у випадку задоволення позову).

Враховуючи зазначене, вказані припущення Позивача належним чином не обґрунтовані.

Отже, Позивачем не доведено наявності підстав, передбачених нормою ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України, для вжиття вказаних заходів забезпечення позову, що зумовлює наявність підстав для відмови у задоволенні Заяви про забезпечення позову.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 73, 136-140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, - Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні Заяви Позивача про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання (суддею) та може бути оскаржена відповідно до норм статей 254-257 ГПК України (у 10-денний строк, - шляхом подання апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду).

Суддя Стороженко О.Ф.