Справа № 909/1102/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Матенчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Головатюка Сергія Васильовича

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 382067 грн 25 к., з яких: 350263 грн 00 к. - основний борг, 2603 грн 02 к. - інфляційні втрати, 20013 грн 15 к. - штраф, 9188 грн 08 к. пеня,

за участю:

представника позивача Сапіги О. В.,

ухвалив таке рішення.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

У судовому засіданні 12.02.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Головатюка Сергія Васильовича про стягнення 382067 грн 25 к. заборгованості за договором поставки № ЄК-Р277 від 24.10.2023, з яких: 350263 грн 00 к. - основний борг, 2603 грн 02 к. - інфляційні втрати, 20013 грн 15 к. - штраф, 9188 грн 08 к. - пеня.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 18.11.2024 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначити на 12.12.2024, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

Протокольною ухвалою від 12.12.2024 суд відклав розгляд справи по суті на 15.01.2025.

Сторін належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Явка представника позивача в судове засідання свідчить про наведений вище факт.

Що стосується відповідача, то процесуальні документи, які направлялися на його адресу повернулися до суду з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії суд направив за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата за адресою місцезнаходження, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи; беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, відсутність підстав для відкладення судового засідання, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у суду матеріалів.

Позиції сторін.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на, те що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором поставки, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 350263 грн 00 к. За несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачу нараховано 2603 грн 02 к. - інфляційних втрат, 20013 грн 15 к. - штрафу, 9188 грн 08 к. - пені. Разом з тим звертає увагу суду на погашення відповідачем основного боргу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в частині стягнення штрафних санкцій., та просив закрити провадження в частині заявленої вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 350263 грн 00 к., у зв`язку з погашенням боргу.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

24.10.2023 між ТОВ "Євро-Комерс" (далі постачальник) та ФОП Головатюком С. В. (далі покупець) було укладено Договір поставки № ЄК-Р277 (далі - Договір), відповідно до п. 1.2 якого постачальник зобов`язується передати продукцію, а покупець прийняти продукцію найменування, одиниці виміру та загальна кількість якої, є предметом поставки за цим Договором, її часткове співвідношення визначаються та вказуються у видатковій накладній.

Відповідно до п. 2.10 Договору передача продукції постачальником і його приймання покупцем по найменуванню, кількості, якості і ціні проводиться на підставі видаткової накладної, товарно-транспортної накладної та довіреності. При цьому один екземпляр вказаних документів відразу після отримання продукції із підписом уповноваженої особи покупця на прийом товару та відміткою печатки покупця відразу повертається представнику постачальника.

У відповідності до п. 3.4 Договору оплата продукції покупцем здійснюється за договірною ціною шляхом 100% перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 7 календарних днів з дня отримання товару.

Згідно з п. 4.1 Договору кількість продукції, що передається покупцеві згідно умов цього Договору повинна відповідати кількості продукції, зазначеної у видатковій накладній та виражатися у відповідних одиницях виміру.

Позивач на виконання умов договору здійснив поставку Товару на користь відповідача на загальну суму 400263 грн 00 к., що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортні накладними на товар.

Відповідач частково оплатив поставлений товар та перерахував на користь позивача 50000 грн 00 к.

Борг на момент звернення до суду становив 350263 грн 00 к.

Відповідно до п. 6.2. Договору, за безпідставну відмову від оплати або несвоєчасну оплату переданої продукції покупець сплачує постачальнику пеню за кожен день прострочки від простроченої суми у розмірі подвійної ставки НБУ. Сплата пені не звільняє покупця від виконання договірних обов`язків та сплати штрафу за прострочення оплати продукції, відповідно до п. 6.3 даного договору.

На підставі вказаного вище пункту договору відповідачу нараховано пеню в розмірі 9188 грн 08 к.

Відповідно до п. 6.3 Договору у разі прострочення оплати продукції, переданої покупцеві, більше ніж на один день чи безпідставної відмови від прийняття продукції, останній сплачує штраф у розмірі 5% відсотків від вартості продукції від якої покупець відмовився або ухилився від оплати та компенсовує суми інших штрафних санкцій, передбачених чинним законодавством.

На підставі вказаного вище пункту договору відповідачу нараховано штраф в розмірі 20013 грн 15 к.

Крім того, за порушення строку виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, на суму боргу відповідачу нараховано 3752 грн 82 к. інфляційних втрат.

Після звернення позивачем з даним позовом до суду відповідач сплатив на його користь 350263 грн 00 к. основного боргу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Згідно з ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

З матеріалів справи встановлено, що позивач на виконання умов договору здійснив поставку товару на користь відповідача на загальну суму 400263 грн 00 к., проте останній належним чином свої зобов`язання не виконував, у зв`язку із чим виникла заборгованість в розмірі 350263 грн 00 к.

Як вказано вище, позивач звертався до суду з вимогою про стягнення з відповідача 382067 грн 25 к. заборгованості за договором поставки № ЄК-Р277 від 24.10.2023, з яких: 350263 грн 00 к. - основний борг, 2603 грн 02 к. - інфляційні втрати, 20013 грн 15 к. - штраф, 9188 грн 08 к. - пеня.

Разом з тим, у ході розгляду даної справи сума основного боргу в розмірі 350263 грн 00 к. була сплачена відповідачем.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведене, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (п. 3 ст. 231 ГПК України).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Позивач визначив суму інфляційних втрат в розмірі 3752 грн 82 к. Суд перевірив правильність розрахунків позивача і встановив, що розрахунок зроблено арифметично і методологічно правильно. Заперечень щодо правильності здійснених розрахунків відповідач не надав.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Позивач відповідно до п. 6.3 договору нарахував штраф у розмірі 5% від суми заборгованості у розмірі 20013 грн 15 к. Суд встановив, що розрахунок штрафу зроблений методологічно та арифметично правильно.

Також, позивач нарахував пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості відповідно до умов п. 6.2. договору у розмірі 9188 грн 08 к.

Суд перевірив правильність нарахування пені позивачем і встановив, що сума пені за вказаний період становить 9188 грн 08 к.

Висновок суду.

У контексті наведеного, позов підлягає задоволенню в частині заявлених вимог про стягнення 3752 грн 82 к. інфляційних втрат, 20013 грн 15 к. штрафу, 9188 грн 08 к. пені та закриттю провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 350263 грн 00 к.

Судові витрати.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 4 ст. 231 ГПК України зазначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, суд вважає за доцільне розподілити судовий збір між сторонами наступним чином:

- 381 грн 65 к. покласти на відповідача (пропорційно розміру задоволених вимог);

- 4203 грн 16 к. повернути позивачу з Державного бюджету України (оскільки має місце факт закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору).

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 129, 165, 202, 231, 236, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" до Фізичної особи-підприємця Головатюка Сергія Васильовича про стягнення 2603 грн 02 к. інфляційних втрат, 20013 грн 15 к. штрафу, 9188 грн 08 к. пені - задоволити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Головатюка Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Комерс" (80100, Львівська обл., Червоноградський р-н, місто Червоноград, вул. Львівська, буд. 19; ідентифікаційний код 37059699) 2603 (дві тисячі шістсот три) грн 02 к. інфляційних втрати, 20013 (двадцять тисяч тринадцять) грн 15 к. - штраф, 9188 (дев`ять тисяч сто вісімдесят вісім) грн 08 к. пені, 381 (триста вісімдесят одна) грн 65 к. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У частині заявленої вимоги про стягнення основного боргу в сумі 350263 грн 00 к. провадження у справі закрити.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21.02.2025.

Суддя Т. В. Стефанів