ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025

Справа № 917/1330/24

За позовною заявою Фермерського господарства "Гіф-Агро", вул. Фермовська, 9, с. Микільське-На-Дніпрі, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52470

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа", вул. Шевченка, 52, м. Полтава, Полтавська область, 36039

третті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

1. Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Одеса), вул. Віталія Матусевича, 41, м. Кривий Ріг, Кроворізький район, Дніпропетровська область, 50065

2. Акціонерне товариство "Прозорро.Продажі", вул. Бульварно-Кудрявська, 22, м. Київ, 01601,

про стягнення коштів.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Суть спору. Фермерське господарство "Гіф-Агро" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" про стягнення гарантійного внеску в сумі 468 300,00 грн, 14 137,16 грн інфляційних та 5 412,32 грн 3% річних (земельні торги оформлені протоколом LAP001-UA-113, лот 70516115).

Ухвалою від 16.08.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 26.09.2024, 10:00 та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Одеса).

29.08.2024 від третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви (вх. № 11474).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11499, 11500 від 30.08.2024) та клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 11518 від 30.08.2024) до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 214/26900/24.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" подало заперечення на пояснення третьої особи (вх. № 12044 від 12.09.2024 ).

13.09.2024 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог (вх. № 12086), в якій просить вважати позовні вимоги викладеними в такій редакції: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» на користь Фермерського господарства «ГІФ-АГРО» 468 300, 00 грн гарантійного внеску.

13.09.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (вх. № 12105), а саме Акціонерне товариство "Прозорро.Продажі" (код ЄРДПОУ: 42068925, зареєстроване місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 22, м. Київ, 01601).

18.09.2024 від Фермерського господарства "ГІФ-АГРО" надійшла уточнена заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 12273), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» 468 300, 00 грн гарантійного внеску, витрати зі сплати судового збору та професійної правничої допомоги.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Універсальна біржа" надійшло клопотання про відкликання розгляд клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № 12717 від 25.09.2024) та клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (вх. №12724 від 25.09.2024).

Подані учасниками справи відзив, пояснення, заперечення долучені судом до матеріалів справи та будуть враховані при винесенні рішення у справі.

26.09.2024 у час проведення судового засідання розгляд справи не відбувся у зв`язку з тим, що на території Полтавської області була оголошена повітряна тривога.

Ухвалою суду від 26.09.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Прозорро.Продажі"; прийняти до розгляду заяву Фермерського господарства «ГІФ-АГРО» про зменшення розміру позовних вимог; відкладено підготовче засідання (продовжено строк) на 07.11.2024, 10:30.

Від третьої особи Акціонерного товариства "Прозорро.Продажі" письмові пояснення до суду не надходили.

Ухвалою суду від 07.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті 12.12.2024, 10:00.

12.12.2024 відкладено судове засідання на 04.02.2025, 11:30.

В судовому засіданні 04.02.2025 представник позивача виклав зміст позовних вимог (з урахуванням заяв про зменшення та уточнення) та наполягав на їх задоволенні.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату та час проведення судового засідання.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представнику надано заключне слово, який підтримав свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив, що 01 лютого 2024 року, Саксаганським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було опубліковано через електронний майданчик оператора ТОВ «Тендер Хаб» оголошення про проведення земельних торгів з продажу земельної вищевказаної земельної ділянки площею 45,8491 га; кадастровий номер :02:195:0008, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, що належить до категорії: землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (надалі за текстом земельна ділянка :02:195:0008).

22 лютого 2024 року ФГ «ГІФ-АГРО» (позивач) подало через особистий кабінет в електронній торговій системі документи для участі у земельних торгах.

29 лютого 2024 року, Фермерським господарством «ГІФ-АГРО», платіжною інструкцією № 265, обробленою АТ КБ «Приватбанк», на банківський рахунок ТОВ «Українська універсальна біржа», відкритий в ПУАТ «КБ «АКОРДБАНК», були перераховані грошові кошти в розмірі 468 300,00 гривень, у якості гарантійного внеску для участі в аукціоні (земельні торги) LAP001-UA-113, з продажу вищевказаної земельної ділянки та реєстраційний внесок, організатор аукціону - третя особа (а.с. 38 том 1).

Результати торгів по їх завершенню оформлені протоколом № LAP001-UA-113 від 04.03.2024, згідно якого, переможцем визначено учасника № 3 з переважним правом - ФГ «ГІФ-АГРО», яке запропонувало найвищу цінову пропозицію вартістю 1 675 610,00 грн (а.с. 6 том 1).

12 березня 2024 року начальником відділу Саксаганського ВДВС, прийнято Рішення № 28-11-34/85055 від 12.03.2024 про відмову у підписанні протоколу № LAP001-UA-20240201- 80113 про результати земельних торгів, лот № 70516115, відповідно до вимог п. б ч. 19 ст. 137 Земельного Кодексу України (а.с. 21-22 том 1).

У зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу AT КБ «Приватбанк», за заявою останнього, на підставі пункту 73 Вимоги 1013, організатором торгів прийняте Рішення № 28-11-34/89971 від 15.03.2024 про скасування земельних торгів та винесено Постанову від 15.03.2024 про повернення виконавчого документа ВП № 70516115, на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 23-26).

Згідно відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" № В-96/3 від 05.04.2024 (а.с. 28 том 1), отриманої на запит позивача, 15.03.2024 відповідач перерахував частину гарантійного внеску учасника ФГ «ГІФ-АГРО», у розмірі 384 519,50 грн на рахунок третьої особи (а.с. 29 том 1).

Проте, кошти були повернуті організатором аукціону, як помилково сплачені (а.с. 30 том 1).

18.06.2024 позивач направив відповідачу претензію щодо повернення гарантійного внеску у розмірі 468 300,00 грн, однак отримав відповідь про відсутність законних підстав для повернення коштів, з огляду на той факт, що чинним законодавством України не врегульовано питання повернення коштів гарантійного внеску раніше дискваліфікованому учаснику у випадку скасування земельних торгів (а.с. 31-33 том 1).

На переконання сторони позивача, вказана відмова відповідача у поверненні гарантійного внеску є неправомірною, оскільки чинним законодавством врегульоване питання та визначені умови за яких гарантійний внесок повертається учаснику, зокрема - у разі скасування аукціону.

Позивач вважає, що перераховані Фермерським господарством «ГІФ-АГРО» грошові кошти в розмірі 468 300, 00 грн на рахунок ТОВ «Українська універсальна біржа», у якості гарантійного внеску підлягають поверненню учаснику аукціону.

Викладені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом.

Відповідач у своєму відзиві вказав, що згідно з абзацом другим - п`ятим частини десятої статті 135 ЗК України гарантійні внески не повертаються та перераховуються оператором електронного майданчика на рахунки організатора земельних торгів, зазначені в оголошенні про проведення земельних торгів (за вирахуванням винагороди оператора електронного майданчика з гарантійного внеску переможця), зокрема, переможцю, якщо він не відповідає визначеним цим Кодексом вимогам до особи, яка може набувати земельну ділянку або права на неї, не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена цим Кодексом, подав неправдиві відомості про себе.

Третя особа у своїх поясненнях вказала, що вся інформація по скасуванню електронних торгів земельної ділянки площею 45,8491 га, кадастровий номер: :02:195:0008, та належить до категорії: землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була своєчасно розміщена на електронній торговій системі Prozoro після чого ТОВ «Українська універсальна біржа» повинно було повернути гарантійний внесок учасника торгів.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Статтею 134 Земельного кодексу України визначено бов`язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або передачі їх у користування на конкурентних засадах (на земельних торгах). Земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно статті 138 Земельного кодексу України земельні торги за лотом вважаються такими, що відбулися, після сплати переможцем торгів ціни продажу земельної ділянки або відповідної плати за користування земельною ділянкою та сплати витрат на підготовку лота до продажу. Земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими, що не відбулися, чи їх результати можуть бути визнані судом недійсними. Земельні торги до їх проведення можуть бути скасовані організатором земельних торгів у разі отримання ним документів, що підтверджують необхідність внесення змін до землевпорядної та землеоціночної документації на земельну ділянку або встановлення заборони на її відчуження чи передачу в користування. Повідомлення про скасування торгів не пізніше наступного дня після прийняття відповідного рішення підлягає оприлюдненню в тому самому порядку, що й оголошення про проведення земельних торгів.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2024 Саксаганським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було опубліковано оголошення про проведення земельних торгів з продажу земельної вищевказаної земельної ділянки площею 45,8491 га; кадастровий номер :02:195:0008.

ФГ «ГІФ-АГРО» (позивач) подало через особистий кабінет в електронній торговій системі документи для участі у земельних торгах.

Фермерським господарством «ГІФ-АГРО» були перераховані грошові кошти в розмірі 468 300,00 грн у якості гарантійного внеску для участі в аукціоні (земельні торги) LAP001-UA-113 (а.с. 38 том 1).

Результати торгів по їх завершенню оформлені протоколом № LAP001-UA-113 від 04.03.2024, згідно якого, переможцем визначено учасника № 3 з переважним правом - ФГ «ГІФ-АГРО», яке запропонувало найвищу цінову пропозицію 1 675 610,00 грн (а.с. 6 том 1).

12.03.2024 начальником відділу Саксаганського ВДВС прийнято Рішення № 28-11-34/85055 від 12.03.2024 про відмову у підписанні протоколу № LAP001-UA-20240201- 80113 про результати земельних торгів, лот № 70516115, відповідно до вимог п. б ч. 19 ст. 137 Земельного Кодексу України (а.с. 21-22 том 1).

Відповідно до пункту б частини 19 статті 137 організатор земельних торгів не підписує протокол торгів, не укладає договір за результатами проведення земельних торгів з переможцем торгів, який не подав документи або відомості, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою цієї статті, та/або в зазначених документах наявні неправдиві відомості.

Організатором торгів прийняте Рішення № 28-11-34/89971 від 15.03.2024 про скасування земельних торгів та винесено Постанову від 15.03.2024 про повернення виконавчого документа ВП № 70516115, на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 23-26).

Згідно відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" № В-96/3 від 05.04.2024 (а.с. 28 том 1), отриманої на запит позивача, 15.03.2024 відповідач перерахував частину гарантійного внеску учасника ФГ «ГІФ-АГРО», у розмірі 384 519,50 грн на рахунок третьої особи (а.с. 29 том 1).

Проте, кошти були повернуті організатором аукціону, як помилково сплачені (а.с. 30 том 1).

18.06.2024 позивач направив відповідачу претензію щодо повернення гарантійного внеску у розмірі 468 300,00 грн, однак отримав відповідь про відсутність законних підстав для повернення коштів, з огляду на той факт, що чинним законодавством України не врегульовано питання повернення коштів гарантійного внеску раніше дискваліфікованому учаснику у випадку скасування земельних торгів (а.с. 31-33 том 1).

Згідно пункту 7.3. Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 щодо проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права (далі Регламент ЕТС), електронний аукціон може бути відмінено організатором на будь-якому його етапі, але до моменту укладення договору купівлі - продажу/оренди (договору, на підставі якого буде передане право), виключно на підставі відповідного рішення.

Пунктом 9.7 Регламенту визначено, що повернення сплачених гарантійних внесків учасникам у випадках, передбачених пунктами 7.3, 7.12, 7.14 Регламенту ETC, здійснюється оператором протягом 3 (трьох) робочих днів з дня, наступного за днем присвоєння електронному аукціону статусу «Аукціон не відбувся» або «Аукціон відмінено».

Відповідно до пункту 9.8 Регламенту, у разі відміни електронних аукціонів або визнання їх такими, що не відбулися, до моменту укладення договору купівлі-продажу/оренди (договору, на підставі якого буде передане право), операторами електронних майданчиків повертаються реєстраційні внески учасникам (окрім випадків, визначених пунктами 7.14 та 8.4 Регламенту).

Як вже зазначалось, претензія позивача щодо повернення гарантійного внеску у розмірі 468 300,00 грн, була залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.

З урахуванням викладених обставин та норм законодавства, суд дійшов висновку в обґрунтованості та доведеності вимог позивача, у зв`язку з чим задоволенню підлягає вимога про повернення 468 300,00 грн гарантійного внеску.

Згідно з частин 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 статті 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (статті 76-79 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 231, 232, 233, 237, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" (вул. Шевченка, 52, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) на користь Фермерського господарства "Гіф-Агро", вул. Фермовська, 9, с. Микільське-На-Дніпрі, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52470, ) 468 300,00 грн гарантійного внеску та 7024,50 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статті 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 18.02.2025.

Суддя Погрібна С.В.