ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 Справа № 922/4581/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Плазма" (адреса: 61098, м. Харків, вул. Холодногірська, буд. 3, кім. 9; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" (адреса: 61108, м. Харків, пр.-т Академіка Курчатова, буд. 12, кв. 132; )
про стягнення 3700000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МК Плазма" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" (далі - відповідач 3700000,00 грн. заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги № Ф13/12-21 від 13.12.2021.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги № Ф13/12-21 від 13.12.2021 щодо своєчасного та повного повернення коштів, наданих позивачем в якості поворотної фінансової допомоги.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 20.01.2025.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.01.2025 відкладено підготовче засідання на 03.02.2025.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у порядку та строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської від 23.12.2024.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.02.2025.

У судове засідання 19.02.2025 сторони своїх представників не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача надав суду заяву (вх. № 3529 від 07.02.2025), в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного зв`язку направлено копії ухвал від 23.12.2024, від 20.01.2025 та від 03.02.2025.

Копії зазначених ухвал сторони отримали, про що свідчать залучені до матеріалів справи довідки про доставку електронних листів до електронного кабінету як позивача, так і відповідача в підсистемі Електронний суд.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Оскільки неявка у судове засідання 19.02.2025 представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи документами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем, як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено про надання поворотної фінансової допомоги № Ф13/12-21 від 13.12.2021 (далі за текстом договір; а. с. 13-14), за умовами якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані кошти в повному обсязі, у порядку та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1).

Згідно з п. 2.2 договору загальна сума поворотної фінансової допомоги встановлюється в національній валюті України гривнях за цим договором становить 3700000,00 грн (три мільйона сімсот тисяч грн 00 коп.) без ПДВ.

Згідно з п. 5.1. договору, загальна сума поворотної фінансової допомоги, наданої позичальнику на умовах цього договору, підлягає поверненню позикодавцю у строк до 31 грудня 2022 року в повному розмірі незалежно від терміну надання окремих частин такої позики.

Пунктом 5.2. договору Повернення коштів проводиться позичальником у безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позикодавця в установі банку згідно з реквізитами, зазначеними в цьому договорі.

Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконав умови названого договору, надавши відповідачу фінансову допомогу в обумовлених розмірах. Зокрема, позивач на виконання умов вище вказаного Договору перерахував на розрахунковий рахунок вашого відповідача узгоджену суму поворотної фінансової допомоги наступними траншами:

- платіжним дорученням № 5 від 01.02.2022 року 500 000, 00 грн;

- платіжним дорученням № 11 від 04.02.2022 року 800 000, 00 грн.;

- платіжним дорученням № 13 від 09.02.2022 року 1 100 000, 00 грн.;

- платіжним дорученням № 24 від 18.02.2022 року 1 300 000, 00 грн.

Також факт перерахування позивачем відповідачу грошових коштів в якості фінансової допомоги на виконання умов договору підтверджується банківською випискою з рахунку позивача (а. с. 7, 9), а також актом звірки взаємних розрахунків за період грудень 2021 листопад 2024 станом на 30.11.2024, який підписано уповноваженими представниками як позивача, так і відповідача, а також містить печатки підприємств обох сторін.

Загальний розмір наданої поворотної фінансової допомоги від склав 3 700 000, 00 грн.

Однак, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення отриманої фінансової допомоги.

Як свідчать матеріали справи, 17.12.2024 позивач рекомендованим листом направив відповідачу претензію № 1 в якій вимагав сплати існуючого боргу (а. с. 15). Однак, як зазначає позивач, зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді, а викладені у ній вимоги без задоволення.

Порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У даному випадку, матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги № Ф13/12-21 від 13.12.2021 щодо перерахування на користь відповідача грошових коштів в якості фінансової допомоги в загальній сумі 3700000,00 грн.

З отриманням цих грошових коштів у відповідача виник обов`язок з їх повернення в строк, передбачений умовами зазначеного договору.

Зокрема, згідно з п. 5.1. договору, загальна сума поворотної фінансової допомоги, наданої позичальнику на умовах цього договору, підлягає поверненню позикодавцю у строк до 31 грудня 2022 року в повному розмірі незалежно від терміну надання окремих частин такої позики.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не надав суду доказів повернення отриманої фінансової допомоги за договорами, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення заявленого позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 3700000,00 грн боргу за договором № Ф13/12-21 від 13.12.2021.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 55500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" (адреса: 61108, м. Харків, пр.-т Академіка Курчатова, буд. 12, кв. 132; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Плазма" (адреса: 61098, м. Харків, вул. Холодногірська, буд. 3, кім. 9; ):

3700000,00 грн. заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги № Ф13/12-21 від 13.12.2021;

55500 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак