ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2025 р. Справа№ 910/19537/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича,

розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Караченцева Юрія Леонідовича,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 04.09.2024 (повний текст складено 02.10.2024, суддя Івченко А.М.)

у справі №910/19537/23

за заявою арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" (код 33060522)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 задоволено клопотання розпорядника майна боржника про припинення повноважень керівника боржника, припинено повноваження керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аудиторська компанія "Гапоненко Роман і партнери" ОСОБА_1 та покладено виконання його обов`язків на розпорядника майна арбітражного керуючого Караченцева Юрія Леонідовича.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 щодо припинення повноважень керівника боржника ОСОБА_1 , прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника про припинення повноважень керівника боржника.

Скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права. На переконання скаржника судом при винесенні оскаржуваної ухвали грубо порушено та проігноровано ч. 12 ст. 44 КУзПБ, оскільки вказане у ч. 12 ст. 44 КУзПБ клопотання кредиторами не подавалось до суду.

Скаржник також вважає, що припинення повноважень керівника боржника є безпідставним та необґрунтованим, оскільки керівник боржника ОСОБА_1 надав розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Караченцеву Ю.Л. відповідь на Запит від 14.06.2024 наступного змісту: "Пропонуємо Вам зустрітися 27.06.2024 о 16 год. 00 хв. за адресою: вулиця Богдана Хмельницького, 44В, Київ, 01054 біля Господарського суду міста Києва для передання Вам первинної документації по ТОВ "АК "Гапоненко Роман і партнери", надання інформації та проведення інвентаризації". Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Караченцев Ю.Л. ухиляється від зустрічі із керівником боржника ОСОБА_1 , задля передання-отримання первинної документації по ТОВ "АК "Гапоненко Роман і партнери", надання інформації та проведення інвентаризації.

На переконання скаржника, судом залишено поза увагою і той факт, що в матеріалах даної справи відсутні докази не вжиття керівником ТОВ "АК "Гапоненко Роман і партнери" заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, відсутні докази створення перешкод діям розпорядника майна чи допущення інших порушень законодавства. Судом порушено ст.ст. 13, 76 - 79, 86 ГПК України та проігноровано і те, що керівник ТОВ "АК "Гапоненко Роман і партнери" ОСОБА_1 був присутнім у судових засіданнях та надав суду докази наявності майна у боржника, достатні для задоволення вимог ініціюючого кредитора.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/19537/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2024; розгляд справи № 910/19537/23 призначено на 24.12.2024.

Арбітражний керуючий Караченцев Ю.Л. у відзиві просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 залишити без змін.

За доводами розпорядника майна суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, що відсутність відповідної документації перешкоджає розпоряднику майна виконанню його обов`язку щодо проведення аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника і становища на ринках боржника, встановлення за результатами його проведення наявності або відсутності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства. Установлені судом факти свідчать, що керівником боржника створюються перешкоди діям розпорядника майна, здійснюється затягування процесу банкрутства, наслідком чого можуть бути порушені права та законні інтереси боржника і його кредиторів.

Крім того, арбітражний керуючий повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Караченцев Ю.Л. , очікує понести в зв`язку із розглядом апеляційної скарги - 20 000 грн (витрати на професійну правничу допомогу адвоката), а докази, що підтверджують надання правничої допомоги Караченцеву Ю.Л. буде надано додатково протягом 5-ти днів після ухвалення судового рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024, у зв`язку з перебуванням суддів 24.12.2024 у відпустці, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 22.01.2025.

22.01.2025 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Караченцева Ю.Л.

29.05.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання розпорядника майна про припинення повноважень керівника боржника Гапоненка Р.І. та покладення його обов`язків на розпорядника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУзПБ господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником або органом управління боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також про вчинення ними дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право припинити повноваження керівника або органу управління боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

Про припинення повноважень керівника або органу управління боржника та покладання його обов`язків на розпорядника майна господарський суд виносить ухвалу (частина 2 статті 40 КУзПБ).

З дня постановлення господарським судом ухвали про припинення повноважень керівника або органу управління боржника відповідні посадові особи боржника, повноваження яких припинені ухвалою господарського суду, зобов`язані протягом трьох днів передати розпоряднику майна, а розпорядник майна - прийняти бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності (частина 3 статті 40 КУзПБ).

Також, ч. 12 та 13 ст. 44 КУзПБ передбачено, що повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства.

У разі виявлення обставин, передбачених абзацом першим цієї частини, за клопотанням кредиторів або інших учасників справи ухвалою господарського суду повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання відповідних обов`язків тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

З дня постановлення господарським судом ухвали про припинення повноважень керівника боржника або органів управління боржника керівник, повноваження якого припинені ухвалою господарського суду, зобов`язаний протягом трьох днів передати розпоряднику майна, а розпорядник майна - прийняти бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків керівник боржника несе зобов`язання з відшкодування збитків, завданих таким ухиленням.

З аналізу вказаних приписів законодавства слідує, що у разі наявності будь-яких обставин, що свідчать про неправомірність дій керівника боржника, наслідком яких є порушення прав та законних інтересів боржника і кредиторів, господарський суд за відповідною заявою (кредитора або іншого учасника справи, в тому числі, арбітражного керуючого) має перевірити дотримання керівником боржника норм чинного законодавства, в тому числі законодавства про банкрутство.

Тобто, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ч. 12 ст. 44 КУзПБ в частині звернення саме кредиторів із відповідною заявою про відсторонення керівника боржника ґрунтуються на неправильному тлумаченні вказаної норми закону.

Як було зазначено вище, у травні 2024 року розпорядник майна боржника подав клопотання про відсторонення керівника боржника та просив суд покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Караченцева Ю.Л.

Клопотання обґрунтоване тим, що керівник боржника ухиляється від виконання запитів арбітражного керуючого щодо надання первинної документації боржника з метою проведення інвентаризації майна, розгляду заявлених вимог кредиторів. Керівник боржника не повідомив розпорядника майна про створення інвентаризаційної комісії. На переконання розпорядника майна, такі обставини свідчать на бездіяльність керівника, що перешкоджає провадженню у справі про банкрутство та створює суттєві загрози втрати майна боржника. Відсутні відомості про вжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника.

Як вірно встановив суд першої інстанції, розпорядник майна боржника вживав заходи, спрямовані на ведення співпраці з керівником боржника з питань, що стосуються виконання функцій розпорядника майна боржника та забезпечення майнових інтересів кредиторів та боржника, проте такі не дали позитивних результатів з причин, які перебувають поза волею розпорядника майна.

Так, з матеріалів справи вбачається, що керівник боржника не виконав вимоги запитів арбітражного керуючого щодо надання документації боржника від 10.04.2024, від 08.05.2024, від 10.05.2024, від 14.05.2024.

Суд першої інстанції правомірно вказав, що надсилання відповідей на окремі запити розпорядника майна з вибірковими але не повними відомостями, є формальним виконанням законних вимог розпорядника з метою створення видимості належного виконання означених вище вимог чинного законодавства. Лише неспростовний і беззаперечний зі сторони керівника боржника факт невиконання вимог та ненадання розпоряднику майна витребуваних відомостей та документів є самостійною і достатньою підставою для встановлення факту перешкоджання керівником боржника у реалізації повноважень розпорядником майна.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутність відповідної документації перешкоджає розпоряднику майна виконанню його обов`язку щодо проведення аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника і становища на ринках боржника, встановлення за результатами його проведення наявності або відсутності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства. Наведені фактичні обставини свідчать, що керівником боржника створюються перешкоди діям розпорядника майна, здійснюється затягування процесу банкрутства, наслідком чого можуть бути порушені права та законні інтереси боржника і його кредиторів.

З огляду на викладене, доводи скаржника спростовуються вищевикладеним, змістом оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та помилково ґрунтуються на нормах законодавства про банкрутство, що підлягає застосуванню у даній справі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відповідність ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам, матеріалам справи та необхідність залишення оскаржуваного судового рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відхиленням апеляційної скарги.

Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 у справі № 910/19537/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова підписана 17.02.2025.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко