ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

18.02.2025м. ДніпроСправа № 904/5697/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСфера", м.Дніпро, пр-т Слобожанський, буд.31Д,

до Фермерського господарства "Червона Калина", 52010, Дніпропетровська обл., Дніпропетровська р-н, с.Балівка, вул. Клубна, буд.17,

про стягнення 117 249,06грн.

Суддя Панна С.П.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСфера" звернулося з позовом до Фермерського господарства "Червона Калина" про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу №527 від 16.02.2024р. в загальній сумі 117 249,06грн., з якої: 87 161,21грн. - проіндексована сума вартості товару(боргу), 30 087,85грн. - проценти за користування товарним кредитом, а також судовий збір в розмірі 3 028,00грн.

Ухвалою господарського суду від 02.01.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.02.2025р. від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про відмову від позову.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд зазначає таке.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як зазначено вище, представник позивача заявив про відмову від позову, подавши відповідну письмову заяву (клопотання).

Згідно ч.3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст.58 ГПК України).

Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи: як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи. У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Суд встановив, що дана заява про відмову від позову підписана директором ТОВ "АСфера" Лахно О.В., повноваження якої підтверджені наказом №1 від 19.08.2022р.

Відповідно до ч. 5 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відмова позивача від позову не суперечить нормам чинного законодавства та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приймає відмову позивача від позову.

Згідно з ч. 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 904/5697/24 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, суд не вирішує питання щодо повернення судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 46, 130, 191, 231, 232-235 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №904/5697/24 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 18.02.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.П. Панна