ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 лютого 2025 рокуСправа № 912/323/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КИЇВ-СПЕЦТЕХ" (вул. Ярославів Вал, будинок 13/2 (ЛІТЕРА "Б"), офіс 3, м. Київ, 01054, ідентифікацій код 45243844) від 10.02.20254 про видачу судового наказу в порядку наказного провадження,

УСТАНОВИВ:

10.02.2025 до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КИЇВ-СПЕЦТЕХ" (вул. Ярославів Вал, будинок 13/2 (ЛІТЕРА "Б"), офіс 3, м. Київ, 01054, ідентифікацій код 45243844) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Котової Наталії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованості в сумі 182 000,00 грн та витрат з оплати судового збору в розмірі 242,24 грн.

На обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань за договором № 08/08/24 від 08.08.2024 щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 182 000,00 грн. Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовані положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Обов`язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст. 150 ГПК України.

Вимоги п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України передбачають, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній формі), за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви додана копія договору № 08/08/24 від 08.08.2024.

Відповідно до п. 1.1. Договору продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар у кількості та за ціною, що наведені в додатку №1 або у рахунку, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити такий товар на умовах цього договору.

Пунктом 2.1.1. Договору визначено, що покупець сплачує 100% передоплату за товар, шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок продавця протягом 3-х банківських днів після отримання рахунку.

Приймання-передача товару, та право власностi на товар переходить до покупця на пiдставi цього договору в момент передачi, що підтверджується пiдписом покупця у видатковiй накладнiй (п. 3.2. Договору).

Згідно з п. 3.3 продавець зобов`язується передати покупцевi наступні документи:

- договiр,

- видаткову накладну.

Строк поставки товару - 14 робочих днiв з моменту отримання 100% передоплати, на розрахунковий рахунок продавця (п. 3.4. Договору).

Зміни в цей Договiр можуть бути внеceнi тiльки за домовленiстю додатковою угодою до цього, договору та набирають чинностi з моментy належного оформлення сторонами вiдповiдної додаткової угоди до цього договору, якщо iнше в самій додатковiй угодi, в цьому договорi або чинному законодавствi України (п. 5.3. Договору).

Будь-якi змiни i доповнення до цього Договору дiйснi лише тодi, якщо вони зробленi письмово i пiдписанi уповноваженими представниками обох сторін. Жодна iз сторін не має права передавати свої права та обов`язки третiй стороні без письмової згоди іншої сторони (п. 5.3. Договору).

Відповідно до розділу 10 Договору специфiкацiя є додатком до договору.

Зазначена у договорі специфікація суду не надана.

Істотною особливістю розгляду справ у порядку наказного провадження є відсутність спору та можливість стягнення лише за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором. Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Безспірність передбачає не лише те, що боржник не оспорює вимог заявника, оскільки боржник має право подати заяву про скасування судового наказу, а й те, що у суду не повинно виникати сумніву у відсутності спору про право та належності заявнику права вимоги.

Вимоги заявника повинні бути документально підтвердженими та безспірними, тобто не може викликати сумнів ані момент настання права вимоги, ані сума грошових коштів, ані те, що вимоги пред`явлені відповідно до умов договору.

Суд враховує, що для задоволення заяви про видачу судового наказу суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, без розгляду справи по суті на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів, які підтверджують безспірність таких вимог. З цією метою, насамперед, необхідно перевірити наявність обставин щодо факту виникнення та настання строку виконання боржником зобов`язання.

Разом з заявою про видачу судового наказу заявник надав видаткову накладну №150 від 30.11.2024, яка не підтверджує безспірність заявлених вимог, оскільки підставою поставки зазначено "Основний договір", інформація щодо договору № 08/08/24 від 08.08.2024 у видатковій накладній відсутня. Посилання у видатковій накладній на рахунок на оплату покупцю № 102 від 25.09.2024 не є належним доказом на підтвердження безспірності заявлених вимог, оскільки доданий до заяви рахунок також містить у реквізитах лише зазначення "Основний договір". У доданих до заяви платіжних інструкціях № 453 від 05.02.2025, № 449 від 03.02.2025, № 445 від 30.01.2025, № 444 від 27.01.2025 та № 441 від 21.01.2025 призначення платежу не містить посилання на договір №08/08/24 від 08.08.2024.

Суд зазначає, що наданими заявником доказами не підтверджується факт поставки саме за зазначеним договором. Отже, вимоги заявника не підтверджені документально та не вважаються безспірними.

Ураховуючи вищенаведене, із заяви не вбачається порушення права грошової вимоги, за якою заявник подав заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Згідно зі ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 148, 152 - 154, 234 - 236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КИЇВ-СПЕЦТЕХ" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Котової Наталії Олександрівни основної заборгованості в сумі 182 000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити заявнику до електронного кабінету, боржнику засобами поштового зв`язку ( АДРЕСА_1 ).

Суддя М.С. Глушков