ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"20" лютого 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/409/24

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д., розглянувши справу,

за позовом Акціонерного товариства «Українська Залізниця», , м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком», , м. Київ,

про встановлення безстрокового оплатного земельного сервітуту

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року Акціонерне товариство «Українська Залізниця» (далі АТ «Укрзалізниця» та/або позивач) звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранстелеком» (далі ТОВ «Євротранстелеком» та/або відповідач) у якому просило суд:

- встановити на користь ТОВ «Євротранстелеком» безстроковий оплатний земельний сервітут площею 0,7800 га стосовно земельної ділянки, кадастровий номер: :02:001:0004 (загальна площа земельної ділянки 10,1013 га), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Вовчий, цільове призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту, правовий режим земельної ділянки на праві постійного користування АТ «Укрзалізниця», оплата сервітуту 6 126,12 грн з ПДВ в місяць або 73 513,44 грн з ПДВ в рік на користь АТ «Укрзалізниця», вид сервітуту для експлуатації та обслуговування волоконно-оптичного кабелю/ліній зв`язку ТОВ «Євротранстелеком» з моменту набрання рішенням суду законної сили;

- зобов`язати відповідача внести відомості про земельний сервітут ділянки з кадастровим номером :02:001:0004, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Вовчий до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Позовні вимоги із посиланнями на положення статей 32, 401, 402, 403 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статей 79-1, 98, 100 Земельного кодексу України (далі ЗК України) обґрунтовані тим, що в межах земель, які знаходяться в постійному користуванні АТ «Укрзалізниця», зокрема через земельну ділянку із кадастровим номером :02:056:0011, прокладено волоконно-оптичні лінії зв`язку (кабелі), що є власністю ТОВ «Євротранстелеком». Площа земельної ділянки, в ґрунті якої прокладено волоконно-оптичні лінії зв`язку відповідача, за доводами позивача, становить 0,7800 га, згідно з замірами, здійсненими 02.12.2019 представниками АТ «Укрзалізниця» під час комісійного обстеження частини вказаної земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024 у справі № 907/409/24 (суддя Лучко Р. М.), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 (Скрипчук О. С. - головуючий, судді: Кравчук Н. М., Матущак О. І.) у задоволенні позовних вимог відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову, суди вказали, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, так як право вимоги встановлення земельного сервітуту у даному випадку належить саме ТОВ «Євротранстелеком».

З урахуванням наявних між сторонами розбіжностей щодо площі (розміру, конфігурації) частини земельної ділянки, необхідної для обслуговування належного відповідачу майна (волоконно-оптичного кабелю), строку встановлення земельного сервітуту та розрахунку оплати та враховуючи, що право визначення частини чужої земельної ділянки, яка необхідна для задоволення потреб власника або землекористувача суміжної земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи належить саме такій заінтересованій особі, суди констатували неможливість встановлення в судовому порядку земельного сервітуту на користь відповідача за запропонованими позивачем умовами, наголосивши при цьому, що правова позиція Верховного Суду у справі № 918/303/21, на яку посилається позивач у позовній заяві, є нерелевантною до спірних правовідносин.

Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 10.09.2024 у справі № 907/409/24 (судді Лучко Р. М.), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 (Скрипчук О. С. - головуючий, судді: Кравчук Н. М., Матущак О. І.) стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ТОВ «Євротранстелеком» 33 500, 00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 у справі № 907/409/24 (Скрипчук О. С. - головуючий, судді: Кравчук Н. М., Матущак О. І.) стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ТОВ «Євротранстелеком» 12 500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Також додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 у справі № 907/409/24 (Скрипчук О. С. - головуючий, судді: Кравчук Н. М., Матущак О. І.) стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ТОВ «Євротранстелеком» 2 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Верховного Суду від 28.01.2025 касаційні скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено частково. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.08.2024, додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.09.2024, постанови Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 та додаткові постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 у справі № 907/409/24 скасовано. Справу №907/409/24 передано на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

Скасовуючи такі рішення судів, Верховний Суд зазначив, що потреба в заявлені такого позову саме власником (користувачем) земельної ділянки може бути викликана, зокрема, необхідністю врегулювання використання його земельної ділянки, яке фактично склалось між сторонами, забезпечення такого користування в найменш обтяжливий для нього спосіб, компенсації витрат та збитків тощо.

Верховний Суд також зазначив, що правова природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольняти власні потреби без встановлення користування чужим майном».

У постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 918/303/21 викладено загальний (універсальний) висновок щодо можливості власника (користувача) земельної ділянки бути позивачем у справі про встановлення земельного сервітуту, іншими словами фактично вимагати його встановлення щодо інших осіб, тобто щодо застосування приписів 401, 402, 403, 404 ЦК України, статей 32, 98, 100 ЗК України, який послідовно застосовується у практиці Верховного Суду, зокрема, у постанові від 18.01.2022 у справі № 918/302/21, ухваленої у подібних правовідносинах.

Верховний Суд зазначив у своїй постанові, що натомість у цій справі суди попередніх інстанцій висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 15.12.2021 у справі №918/303/21 та від 18.01.2022 у справі №918/302/21, помилково не врахували, відповідно необґрунтовано відмовили у задоволенні позовних вимог з посиланнями на те, право вимоги про встановлення сервітуту належить виключно особі, яка має намір користуватися чужою земельною ділянкою, та не може належати власнику (постійному користувачу) ділянки щодо якої він встановлюється, а отже, про те, що особою, яка має право вимагати встановлення сервітуту в даному випадку, є лише відповідач, а позивач не наділений правом на звернення до суду з таким способом захисту.

Верховний Суд додатково вказав, що суди попередніх інстанцій, відмовивши у задоволенні вимог позивача, фактично позбавили його в майбутньому можливості реалізувати своє право, за захистом якого він звернувся до суду, а невирішення спору по суті призводить до існування стану правової невизначеності, за якого реально існуючі відносини між суб`єктами правовідносин залишаються поза сферою правового регулювання між ними.

При цьому господарські суди попередніх інстанцій, вказуючи на неможливість пред`явлення такого позову АТ «Укрзалізниця», не дослідили інші обставини, які є необхідними для встановлення сервітуту за рішенням суду, що є умовою для правильного вирішення спору.

Під час нового розгляду судам необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог позивача, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для задоволення заявленого позову.

Висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи (ч. 5 ст. 310 ГПК України).

17.02.2025 матеріали справи №907/409/24 повернулись на адресу Господарського суду Закарпатської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової влади між суддями від 17.02.2025 призначений суддя Господарського суду Закарпатської області - Пригуза П.Д. для нового розгляду справи №907/409/24.

Враховуючи наведене, беручи до уваги предмет спору, категорію справи, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, можливий обсяг і характер доказів у справі, з метою забезпечення принципів змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, господарський суд вважає, що зазначену справу слід прийняти до свого провадження та здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання (глава 3 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 120, 121, 176, 177, 178, 181, 234, 310 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Справу № 907/409/24 прийняти до провадження.

2. Розгляд справи №907/409/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження.

3. Призначити у справі № 907/409/24 підготовче засідання та повідомити учасників процесу, що воно відбудеться 20 березня 2025 р. на 14:30 год. у приміщенні Господарського суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, буд. 2А, зал судових засідань №4.

4. Запропонувати учасникам справи подати/надіслати суду:

Відповідачу:

- відзив на позов спору з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного суду від 28.01.2025 в даній справі, оформлений згідно з вимогами ст. 165 ГПК України, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких він ґрунтуються, якщо такі докази не надані позивачем протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття справи до провадження;

- заперечення на відповідь на відзив (у разі отримання відповіді на відзив), протягом 5 днів з дня її отримання, оформлені згідно з вимогами ст. 167 ГПК України;

- заяви з процесуальних питань (за наявності) не пізніше ніж за три дні до проведення підготовчого засідання.

Позивачу:

- письмові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного суду від 28.01.2025 в даній справі, протягом 5 днів з дня його отримання, оформлені згідно з вимогами ст. 166 ГПК України;

- заяви з процесуальних питань (за наявності) не пізніше ніж за три дні до проведення підготовчого засідання.

5. Звернути увагу учасників справи, що:

- заяви та клопотання, які подаються до суду, повинні відповідати статтям 169-170 Господарського процесуального кодексу України.

- копії відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив та додані до них документи іншому учаснику справи повинні бути надіслані (надані) одночасно з надісланням (наданням) відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив до суду (ч. 5 ст. 165 ГПК України, ч. 3 ст. 166, ч. 3 ст. 167 ГПК України).

- копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч.9 ст.80 ГПК України).

- відповідно до ст.135 Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя П. Д. Пригуза