ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 лютого 2025 року м. Черкаси справа № 925/1260/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянувши справу

за позовом керівника Золотоніської окружної прокуратури,

в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає:

позивач - Черкаська обласна військова адміністрація,

до відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Чкалова,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

- Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Золотоніське лісове господарство",

- Центрально-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства,

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки

УСТАНОВИВ:

09.10.2024 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява керівника Золотоніської окружної прокуратури, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Черкаська обласна військова адміністрація з вимогами:

- усунути перешкоди Черкаській обласній військовій адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом зобов`язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Чкалова повернути частину земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0051, а саме площею 0,2104 га, що розташована в адміністративних межах Іркліївської об`єднаної територіальної громади (колишня Жовнинська сільська рада);

- усунути перешкоди Черкаській обласній військовій адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення шляхом скасування вчиненої 08.11.2022 у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0051 загальною площею 2,4499 га, що розташована в адміністративних межах Іркліївської об`єднаної територіальної громади (колишня Жовнинська сільська рада), з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки.

Ухвалою від 04.11.2024 суд відкрив провадження у справі №925/1260/24 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 02.12.2024 о 16:30. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 02.12.2024 суд на підставі ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 відклав підготовче засідання до 09.01.2025 о 15:00.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 09.01.2025, суд, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 183, п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України, задовольнив клопотання відповідача в частині відкладення розгляду справи на іншу дату та час та відклав підготовче засідання до 23.01.2025 о 14:30.

У зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, зокрема на території Черкаської області, судове засідання 23.01.2025 не відбулося.

Ухвалою від 23.01.2025 суд підготовче засідання у справі № 925/1260/24 призначив на 03.02.2025 о 09:30.

Ухвалою від 03.02.2025 суд поновив відповідачу строк для подання клопотання про витребування доказів. Клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Чкалова задовольнив частково. Зобов`язав Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" надати Господарському суду Черкаської області до 20.02.2025 включно:

- Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування Золотоніського держлісгоспу 1992 року;

- Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування Великобурімського лісництва філії "Золотоніське лісове господарство" 2003 року;

- Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування Великобурімського лісництва філії "Золотоніське лісове господарство" 2013 року.

Відклав підготовче засідання до 24.02.2025 о 12:00.

19.02.2025 Момотенко Інна Григорівна, як представник Державного спеціалізованого підприємства "Ліси України" за довіреністю за допомогою системи "Електронний суд" подала заяву з копіями планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування Великобурімського лісництва філії "Золотоніське лісове господарство" за 2003 та 2013 роки та копії планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування Великобурімсього лісництва Золотоніського держлісгоспу за 1982 та 1992 роки.

У судовому засіданні 03.02.2024 судом зазначено, що Момотенко І.Г. є представником в порядку самопредставництва Філії "Центральний лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", а не безпосередньо юридичної особи - державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Так наказом (розпорядженням) № 59-к від 19.12.2024 Філії "Центральний лісовий офіс" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", що міститься в матеріалах справи, про прийняття на роботу Момотенко І.Г. прийнято на роботу з 20.12.2024 провідним юрисконсультом. У посадовій інструкції у п. 2.7. вказано, що провідний юрисконсульт представляє інтереси Підприємства в особі Філії (самопредставництво юридичної особи) в установленому порядку у судах всіх інстанцій та юрисдикцій, у міжнародних та третейських судах з усіма правами, що надані позивачу, відповідачу, боржнику, заявнику, заінтересованій особі, скаржнику, третій особі, спеціалісту, потерпілій стороні, цивільному позивачу/відповідачу в кримінальному провадженні на підставі довіреності, яка видається Підприємством.

Твердження Момотенко І.Г., що на підставі довіреності № 685 від 30.12.2024 остання має повноваження представляти інтереси Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в суді є помилковим.

Так у своїй постанові від 20.11.2024 у справі № 910/16580/23 Велика Палата Верховного Суду висловила таку правову позицію щодо досліджуваного питання.

"7.1. У цій справі перед Великою Палатою Верховного Суду постало питання про те, яким чином для суду підтверджуються повноваження особи, через яку юридична особа діє в суді на засадах самопредставництва.

7.2. У господарському процесі сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (частини перша, друга статті 56 ГПК України).

7.3. Аналогічні положення містять частини перша, друга статті 58 ЦПК України; близькою за змістом є норма частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

7.4. Відповідні положення до ГПК України, як і ЦПК та КАС України, були внесені Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який розмежував поняття особистої участі особи у судовому процесі (самопредставництва), а також участь через уповноваженого представника.

7.5. За нормами цивільного законодавства представництвом є правовідносини, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства [частини перша та третя статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)].

7.6. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи (частини перша та друга статті 244 ЦК України).

7.7. Згідно із частиною першою статті 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

7.8. Стаття 131-2 Конституції України визначає, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

7.9. Так, за частинами першою та другою статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

7.10. Частинами першою, другою статті 58 ГПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

7.11. Поряд із цим відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

7.12. Слід зауважити, що ГПК України у статті 60 наводить перелік документів, що підтверджують повноваження представників. Водночас він не містить схожої норми з переліком документів, якими для суду підтверджуються повноваження осіб, через яких юридична особа бере участь у справі на засадах самопредставництва.

Формулювання частини третьої статті 56 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, через яких осіб можливе самопредставництво юридичної особи, а також про те, що окрім керівника і члена виконавчого органу такими особами можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

7.13. Особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус. При цьому, як вже було зауважено, процесуальний закон не містить вичерпного переліку документів, якими для суду можуть бути підтверджені повноваження особи, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва. Вочевидь це можуть бути й документи, вказані у частині третій статті 56 ГПК України, зокрема статут, положення, трудовий договір (контракт).

7.14. Водночас варто враховувати, що частина перша статті 89 ЦК України передбачає, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Згідно із частинами п`ятою, шостою цієї статті до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до Єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації. Юридичні особи та їх учасники не мають права посилатися на відсутність державної реєстрації таких змін у відносинах із третіми особами, які діяли з урахуванням цих змін.

7.15. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», за частиною першою статті 7 якого Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру

7.16. Державна реєстрація базується на принципах, зокрема, обов`язковості, публічності, об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі (стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

7.17. Згідно з пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта [для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)], дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

7.18. Частина перша статті 10 цього Закону передбачає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

7.19. З огляду на викладене слід дійти висновку, що у разі, якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 56 ГПК України, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з Реєстру як на достовірні."

У п. 7.29. такої постанови Велика палата Верховного Суду конкретизувала свій висновок щодо самопредставництва:

"7.29. З огляду на висновки, сформульовані у цій справі, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне конкретизувати власний висновок, викладений в ухвалі від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20, за яким з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Цей висновок підлягає уточненню в останній частині стосовно того, що наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема, обсяг цих повноважень.

Цей висновок потребує уточнення як такий, що не в повній мірі узгоджується з визначеним законодавством значенням відомостей Єдиного державного реєстру для державних органів, зокрема й для суду, на що Велика Палата Верховного Суду звернула увагу вище.

Посиланням на цей висновок обґрунтована ухвала КЦС ВС від 27.11.2023 у справі № 761/42817/23 про відмову у відкритті провадження у справі за позовною заявою Фермерського господарства «Бурки Віталія Володимировича» на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України."

Отже, довіреність не є документом, який підтверджує право на самопредставництво юридичної особи в суді. Також Момотенко І.Г. не надала доказів того, що вона є адвокатом. Також суд враховує, що дана справа не є малозначною, в яких допускається представництво за довіреністю.

З огляду на досліджені документи, Момотенко І.Г. не має повноважень на представництво Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в суді, Момотенко І.Г. може бути представником Філії "Центральний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в порядку самопредставництва, про що зазначено в її посадовій інструкції.

Частиною 3 ст. 169 ГПК України встановлено, що заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Підсумовуючи викладене, подана Момотенко І. Г. заява підлягає поверненню без розгляду, оскільки підписана особою, яка не є представником Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

Водночас суд зауважує, що заява надійшла до суду в електронному вигляді, тому не підлягає фактичному поверненню.

Керуючись ст. 6, 169, 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копії ухвали надіслати Державному спеціалізованому господарському підприємству "Ліси України" за допомогою системи "Електронний суд".

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА