ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2025 р. Справа №907/30/22

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від позивача Баняс В.Ю. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від відповідача (скаржника) не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Будівельне управління Промжитлобуд від 15 жовтня 2024 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 11 вересня 2024 року (повний текст підписано 25.09.2024), суддя Ремецькі О.Ф.

у справі №907/30/22

за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Будівельне управління Промжитлобуд, м. Ужгород

про стягнення заборгованості на суму 792 795,26 грн

встановив:

12 січня 2022 року Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» про стягнення 792 795,26 грн заборгованості по орендній платі за землю за період з 30 травня по 31 грудня 2019 року.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 11 вересня 2024 року у справі №907/30/22 позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 792 795,26 грн заборгованості та 11 891,23 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті орендної оплати за користування земельної ділянки у розмірі 792 795,26 грн за період з 30.05.2019 по 31.12.2019, в свою чергу відповідачем у ході розгляду справи у встановленому законом порядку вказане не спростовано та не заперечено, а відтак суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення заборгованості підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №907/801/19 визнано укладеним між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та відповідачем договір оренди земельної ділянки комунальної власності від 02.12.2019 р., кадастровий номер :65:001:0077 площею 2,2319 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств по вул. Сергія Мартина в м. Ужгороді. У п.40 вказаного договору сторони дійшли згоди, що при підписанні договору оренди землі його дія розповсюджується на період від 30 травня 2019 року до завершення строку його дії, визначеного рішенням сесії Ужгородської міської ради про затвердження землевпорядної документації (рішення УМР від 30.05.2019 № 1562 - пункт 1.6), при цьому, орендар зобов`язався сплатити плату за землю за фактичне її використання у період від 30 травня 2019 року до моменту державної реєстрації права оренди землі, при цьому, розмір місячних нарахувань такої плати встановлюється у відповідності до вимог чинного законодавства, із урахуванням пунктів 5, 10, 11 та 30 вказаного договору. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про обов`язок відповідача сплатити орендну плату за землю починаючи з 30 травня 2019 року.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач Товариство з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 11 вересня 2024 року у справі №907/30/22 та прийняти нове про відмову в задоволенні позову, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Зокрема, зазначає, що хоча й відповідно до судового рішення від 19.10.2021 року по справі №907/801/19 було визнано укладеним між сторонами договір оренди землі, однак, між ними не досягнуто згоди щодо істотних умов договору, згідно з ст.15 ЗУ «Про оренду землі», яка вказує, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), дата укладення та строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Вказані істотні умови визначені судом по справі №907/801/19 згідно пропозицій позивача, без врахування реальної потреби та позиції у набутті права користування (права оренди) земельною ділянкою відповідача. Звертає увагу на відсутність факту користування земельною ділянкою, оскільки відсутня державна реєстрація права оренди. Поряд з тим, наголошує, що у відповідача залишається чинним право постійного користування на вказану земельну ділянку згідно державного акту на право постійного користування землею серія та номер ІІ-ЗК 000199 від 11.02.1999 року.

У додаткових поясненнях від 21 листопада 2024 року позивач зокрема зазначає, що протягом спірного періоду відповідач був орендарем земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки від 02.12.2019 року, який визнано укладеним між сторонами постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №907/801/19, відтак, у нього виник обов`язок зі сплати орендної плати за спірний період.

У додаткових поясненнях від 10 лютого 2025 року відповідач додатково зазначає, що Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради не є власником спірної земельної ділянки, відтак, є неналежним позивачем у цій справі. Зокрема, посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2024 року у справі №907/825/22.

Судові засідання з розгляду справи апеляційним судом здійснювалися в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на підставі заяв представників сторін та відповідних ухвал суду.

Представники позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача (скаржника) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа відповідачу та його представнику, підписаною відповідальним працівником суду.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.12 ст.270 ГПК України).

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до Зведеного акту вартості споруджень і будівель Інвентаризаційної справи №2250 Товариство з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» є власником нерухомого майна, а саме: будівель і споруд під літерами Б, В, Е, К, Л, Л-1, М, З площею 0,1137 га, розташованих на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

22 березня 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» звернулося до Ужгородської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,2319 га по АДРЕСА_1 , у користування на умовах оренди для обслуговування виробничої бази

Згідно з п.1.10 рішення Ужгородської міської ради №806 від 09 листопада 2017 року відповідачу надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди для обслуговування виробничої бази площею 2,2319 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням Ужгородської міської ради №1562 від 30 травня 2019 року затверджено проєкт землеустрою щодо відведення Товариству з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» земельної ділянки (кадастровий номер :65:001:0077) площею 2,2319 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств по вул. Сергія Мартина (вул. Паризької комуни), 2 та передано в оренду строком на 5 років до 30.05.2024 (п.1.6).

30 вересня 2019 року позивачем надіслано на адресу відповідача лист-пропозицію №533513 про укладення договору оренди землі, а також проєкт договору та запропоновано у двадцятиденний строк підписати та повернути примірник угоди департаменту міського господарства.

21 жовтня 2019 року позивач надіслав відповідачу вимогу про належне оформлення права користування землею, однак, така залишена без задоволення.

У зв`язку з наведеним, позивач звертався до суду з позовом про визнання укладеним договору з відповідачем.

Так, постановою Західного апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2021 року у справі №907/801/19 визнано укладеним між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та Товариством з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» договір оренди земельної ділянки комунальної власності від 02 грудня 2019 року; кадастровий номер земельної ділянки :65:001:0077 площа 2,2319 га.

Згідно з п.1 Договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств в м. Ужгороді, по вул. Сергія Мартина (вул. Паризької Комуни), 2.

У відповідності до п.40 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Право оренди землі виникає у порядку визначеному чинним законодавством. Сторони дійшли згоди, що при підписанні договору оренди землі його дія розповсюджується на період від 30 травня 2019 року до завершення строку його дії, визначеного рішенням сесії Ужгородської міської ради про затвердження землевпорядної документації (рішення УМР від 30.05.2019 №1562 - пункт 1.6). Даною угодою сторони дійшли згоди щодо зобов`язання орендаря, а орендар зобов`язався в свою чергу сплатити плату за землю за фактичне її використання у період від 30 травня 2019 року до моменту державної реєстрації права оренди землі. При цьому, розмір місячних нарахувань такої плати встановлюється у відповідності до вимог чинного законодавства, із урахуванням пунктів 5, 10, 11 та 30 даного договору.

Так, пунктом 5 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2019 рік становить 19 238 085,24 грн згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого відділом в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1752 від 13.05.2019 року.

Строк дії договору до 30 травня 2024 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору).

У п.п.10, 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 1 346 665,97 грн на рік. Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 112 222,16 грн.

Пунктом 30 Договору передбачено обов`язки орендаря, серед яких: здійснити у 20-ти денний термін державну реєстрацію права оренди у відповідності до вимог чинного законодавства; своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою; щоквартально подавати орендодавцю підтверджуючі документи щодо внесення орендної плати; самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Поряд з тим, судом встановлено, що 17 листопада 2021 року на підставі рішення Ужгородської міської ради від №425 від 07 вересня 2021 року Департамент міського господарства Ужгородської міської ради перейменовано на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У січні 2022 року Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до суду з цим позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» 792 795,26 грн заборгованості по орендній платі за землю за період з 30 травня по 31 грудня 2019 року.

Крім цього, судом встановлено, що 15 вересня 2022 року на підставі судового рішення у справі №907/801/19 приватним нотаріусом Селехман О. А. за Товариством з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 2,2319 га, кадастровий номер :65:001:0077, по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №310350868 та №310350616 від 21.09.2022.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Згідно з ст.80 ЗК України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

В силу положень частин 1 статей 122, 123, 124 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Статтею 206 ЗК України установлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі) має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Судом встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» є власником нерухомого майна, а саме: будівель і споруд під літерами Б, В, Е, К, Л, Л-1, М, З площею 0,1137 га, розташованих на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2021 року у справі №907/801/19 визнано укладеним між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та Товариством з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» договір оренди земельної ділянки комунальної власності від 02 грудня 2019 року; кадастровий номер земельної ділянки :65:001:0077; площа 2,2319 га; для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств в м. Ужгороді, по вул. Сергія Мартина (вул. Паризької Комуни), 2.

Пунктом 40 вказаного Договору передбачено, що дія останнього розповсюджується на період від 30 травня 2019 року до завершення строку його дії, визначеного рішенням сесії Ужгородської міської ради про затвердження землевпорядної документації (рішення УМР від 30.05.2019 №1562 - пункт 1.6), а також те, що орендар зобов`язався сплатити плату за землю за фактичне її використання у період від 30 травня 2019 року до моменту державної реєстрації права оренди землі. При цьому, розмір місячних нарахувань такої плати встановлюється у відповідності до вимог чинного законодавства, із урахуванням пунктів 5, 10, 11 та 30 даного договору.

Частинами першою та третьою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 13 Закону України «Про оренду землі» вказано, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з ч.1 ст.187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше (ч.2 ст.187 ГК України).

Слід зазначити, що постанова Західного апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2021 року у справі №907/801/19 набрала законної сили та є чинною.

Отже, 19 жовтня 2021 року вважається днем укладення між сторонами договору оренди землі (земельної ділянки площею 2,2319 га, кадастровий номер :65:001:0077, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що розташована в м. Ужгороді, по вул. Сергія Мартина (вул. Паризької Комуни), 2.

Поряд з цим, за умовами вказаного договору його дія розповсюджується на період від 30 травня 2019 року до завершення строку його дії, у зв`язку з чим, орендар зобов`язався сплатити плату за землю за фактичне її використання у період від 30 травня 2019 року до моменту державної реєстрації права оренди землі (п.40 Договору). Вказаний пункт також викладений у редакції договору, який суд визнав укладеним, відтак, такий є чинним і підлягає обов`язковому виконанню сторонами.

Щодо розміру орендної плати, колегія суддів зазначає, що у тому ж п.40 Договору оренди землі передбачено, що розмір місячних нарахувань такої плати встановлюється у відповідності до вимог чинного законодавства, із урахуванням пунктів 5, 10, 11 та 30 даного договору.

У п.5 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2019 рік становить 19 238 085,24 грн згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого відділом в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області №1752 від 13.05.2019 року.

Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 1 346 665,97 грн на рік. Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 112 222,16 грн (п.п.10, 11 Договору).

Пунктом 30 Договору передбачено обов`язки орендаря, серед яких: своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою; щоквартально подавати орендодавцю підтверджуючі документи щодо внесення орендної плати; самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.21 ЗУ "Про оренду землі" розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати. Розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим розміру земельного податку, встановленого для відповідних категорій земельних ділянок на відповідній території, та не може перевищувати 12% нормативно грошової оцінки земельної ділянки (п. 288.5.1-2.88.5.2. ст. 288 ПК України).

Перевіривши розрахунки позивача, колегія суддів визнає такі правильними, оскільки проведені з урахуванням нормативної грошової оцінки спірної земельних ділянки та ставки орендної плати в розмірі 7% від НГО, як це передбачено у п.10 Договору.

Поряд з цим, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на Державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-ЗК №000199 від 11 лютого 1999 року, який видано Закритому акціонерному товариству Будівельне управління «Промжитлобуд» на право постійного користування землею площею 3,0583 га під виробничу базу по вул. Паризької Комуни, 2, оскільки, як стверджує сам відповідач за договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним між Закритим акціонерним товариством Будівельне управління «Промжитлобуд» та Колективним виробничо-торгівельним підприємством «Дукат» 20 серпня 2004 року, ЗАТ Будівельне управління «Промжитлобуд» відчужило частину належного йому нерухомого майна, що розміщене на земельній ділянці, наданій у постійне користування. Відтак, відповідач з метою переоформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне йому на праві власності майно, звернувся до органу місцевого самоврядування із відповідною заявою (22 березня 2017 року) про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,2319 га по АДРЕСА_1 , у користування на умовах оренди для обслуговування виробничої бази. Відповідна технічна документація із землеустрою була розроблена відповідачем та така затверджена органом місцевого самоврядування.

Поряд з тим, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на судові рішення у справах №907/825/22 та №260/5560/22, оскільки встановлені у таких справах обставини не спростовують існування у відповідача заборгованості зі сплати орендних платежів за землю за заявлений до стягнення позивачем період з 30 травня по 31 грудня 2019 року.

Так, у справі №907/825/22 рішенням Господарського суду Закарпатської області від 25.05.2023, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023, позовні вимоги ТзДВ «Будівельне управління «Промжитлобуд» задоволено повністю; вирішено вважати укладеним з дня набрання чинності рішенням суду договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :65:001:0077 площею 2,2319 га, між Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради (), як продавцем, та Товариством з додатковою відповідальністю «Будівельне управління «Промжитлобуд» (), як покупцем, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, розташованої у місті Ужгороді по вулиці Сергія Мартина (Паризької Комуни), №2, на відповідних умовах.

У вказаному рішенні встановлено, що рішенням Ужгородської міської ради №357 від 03.08.2021 вирішено продати Товариству з додатковою відповідальністю «Будівельне управління «Промжитлобуд» земельну ділянку площею 2,2319 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств по вул. Сергія Мартина (вул. Паризької Комуни), 2; Департаменту міського господарства укласти від імені міської ради договір купівлі продажу вищезазначеної земельної ділянки. Згідно з платіжними дорученнями №1 від 30.06.2021, №4 від 25.08.2021, №6 від 08.09.2021, №7 від 23.09.2021, №8 від 23.09.2021 та №10 від 13.10.2021 ТзДВ «БУ «Промжитлобуд» здійснено сплату вартості земельної ділянки кадастровий номер :65:001:0077.

Отже, у рішенні господарського суду у справі №907/825/22 встановлено, що відповідач в період з 30.06.2021 до 13.10.2021 здійснив оплату вартості земельної ділянки, в той час як предметом розгляду в межах цієї справи є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендних платежів за період з 30 травня по 31 грудня 2019 року, тобто до моменту оформлення права власності на спірну земельну ділянку.

У справі №260/5560/22 рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 відмовлено у задоволенні позову ТзДВ «Будівельне управління «Промжитлобуд» до Головного управління ДПС у Закарпатській області як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

У вказаному рішенні встановлено, що позивач станом на час розгляду справи користується земельною ділянкою кадастровий номер :65:001:0077 площею 2,2319 га на підставі речового права постійного користування, яке є чинним та не скасованим.

Однак, такі обставини не можуть вважатись преюдиційними для спірних правовідносин, оскільки Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради не був учасником у справі №260/5560/22, а предметом дослідження у вказаній адміністративній справі не був договір оренди земельної ділянки комунальної власності від 02.12.2019, який визнано укладеним постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 у справі №907/801/19.

Щодо доводів апелянта, викладених у додаткових поясненнях від 10 лютого 2025 року, про те, що Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради не є власником спірної земельної ділянки, відтак, є неналежним позивачем у цій справі, колегія суддів зауважує, що такими доводами апелянт не обґрунтовував свою апеляційну скаргу, разом з тим, позивачем не заперечувалось, що власником та орендодавцем спірної земельної ділянки була територіальна громада міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, при цьому, договір оренди землі від 02 грудня 2019 року укладено між Територіальною громадою міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради, від імені якої діє Департамент міського господарства Ужгородської міської ради, відтак, останній вправі звертатися до суду з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати за вказаним договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2024 року у справі №907/825/22, на яку апелянт посилається у додаткових поясненнях до апеляційної скарги, Велика Палата зазначає, що Департамент, який уповноважено укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, є лише представником, що діє від імені міської ради, а не стороною договору купівлі-продажу, відповідно він не сторона матеріально-правових відносин, з яких виник спір. Оскільки сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки комунальної власності є територіальна громада міста Ужгорода в особі Ужгородської міської ради та Товариство (позивач), саме міська рада як суб`єкт матеріального правовідношення, а не Департамент є належним відповідачем у спорі про визнання договору купівлі-продажу укладеним. Відтак, Велика Палата виснувала, що позов у тій справі про визнання укладеним договору купівлі-продажу земельної ділянки був заявлений ТзДВ «Будівельне управління «Промжитлобуд» не до контрагента за договором - особи, що здійснює правомочності власника земельної ділянки, а до уповноваженого представника, тобто до неналежного відповідача.

З огляду на наведене, оскільки предметом спору у цій справі є саме вимоги про стягнення орендної плати за договором оренди землі, колегія суддів вважає, що позивач Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, який діє від імені Ужгородської міської ради (орендодавець за договором) правомірно звернувся до суду з цим позовом та довів порушення права.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 792 795,26 грн заборгованості по орендній платі за землю за період з 30 травня по 31 грудня 2019 року.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (ч.1 ст.275 ГПК України).

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 11 вересня 2024 року у справі №907/30/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Будівельне управління «Промжитлобуд» без задоволення.

Матеріали справи №907/30/22 повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 17 лютого 2025 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.