ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1040/24

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Краснолуцької сільської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті Солар Парк",

про стягнення заборгованості в сумі 600346 грн 94 коп.

за участю:

від позивача: Малініна Катерина Миколаївна,

від відповідача: представник не з"явився

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулась Краснолуцька сільська рада з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті Солар Парк" про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі №б/н від 23.05.2019 за період з 23.05.2029 до 30.09.2024 в сумі 600 346 грн 94 коп.

Вирішення судом процесуальних питань.

06.11.2024 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 09.12.2024, яке у зв"язку із нез"явленням відповідача відклав на 13.01.2025.

13.01.2025 суд постановив підготовче провадження закрити та призначити розгляд справи по суті на 04.02.2025.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, причин нез"явлення суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його присутності в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів та дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи без його участі за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 04.02.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди землі №б/н від 23.05.2019 в частині сплати орендних платежів, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 600 346 грн 94 коп. Обґрунтовані позовні вимоги ст. 526, 530, 610,612, 629, 792 ЦК України, ст.93, 206 Земельного кодексу України.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Обставини справи. Оцінювання доказів.

23.05.2019 Краснолуцька сільська рада (Орендодавець) та ТОВ "Інфініті Солар Парк" (Орендар) уклали Договір оренди землі № б/н , який зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.05.2019, номер запису про право (в державному реєстрі

прав 31747235 (далі Договір).

Відповідно до п.1, 2, 3 Договору, Орендодавець відповідно до рішення Римарівської

сільської ради від 17.12.2018 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0316 площею 5,3317 га для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, яка знаходиться: с.Римарівка, Гадяцького району Полтавської області. Земельна ділянка належить Краснолуцькій сільській раді на праві комунальної власності.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 3 365 851 грн 02 коп.(п.6. Договору).

Згідно з п.8 Договору, цей договір укладений до 18.03.2068 року.

Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 100 975 грн 53 коп. на рік, що складає 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки на календарний рік. Орендна плата сплачується періодично виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, встановленої п. 6 Договору (п.11. Договору).

Орендна плата вноситься в порядок та спосіб передбачений Податковим Кодексом України на розрахунковий рахунок місцевого бюджету (п. 13 Договору).

Фактична передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у договорі за актом прийому - передачі земельної ділянки який підписується сторонами, і є невід`ємним додатком договору (п. 21 Договору).

Відповідно до пп.29.1 Договору, зокрема, передбачено, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного та повного внесення орендної плати, а Орендар в свою чергу зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату (пп. 32.4 п. 32 Договору).

23.05.2019 відповідно до Акта приймання-передачі земельної ділянки за Договором Краснолуцька сільська рада як Орендодавець передала Орендарю земельну ділянку загальною площею 5,3317га, кадастровий номер :00:002:0316, місцерозташування: с. Римарівка у стані придатному для використання за цільовими призначенням, а Орендар прийняв вказану земельну ділянку в оренду.

В порушення умов договору відповідач з моменту укладення договору та станом на 31.10.2024 орендну плату не сплачував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно детального розрахунку відповідача становить 600 346 грн 94 коп.

З метою досудового врегулювання позивач 28.09.2020 та 16.06.2021 направляв на адресу відповідача претензії № 02-31/1054 та № 614 з проханням не порушувати умови Договору та сплатити орендну плату, докази направлення та отримання якої долучені до матеріалів справи. Однак вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення, у зв"язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Предметом позову у справі є вимоги позивача про стягнення орендної плати згідно з договором оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обов"язки на підставі укладеного договору оренди землі.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч.5 ст.6 Закону України "Про оренду землі" ).

Орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди (абз.2 ч.2 ст.25 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст.21 Закону України "Про оренду землі" ).

Відповідно до пп. 14.1.136 ПКУ орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2 ПКУ).

Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ПКУ).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ПКУ).

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено право орендодавця вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до абз.7 ч.2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно з ст.525,526,530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Висновок суду.

Факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати орендної плати в строк, встановлений договором підтверджується матеріалами справи, тому вимога позивача про стягнення 600 346 грн 94 коп. заборгованості з орендної плати обґрунтована та належить до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1,2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 9005 грн 20 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №265 від 28жовтня 2024 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову судовий збір в сумі 9005 грн 20 коп. суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, статтями 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Краснолуцької сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті Солар Парк" про стягнення заборгованості в сумі 600 346 грн 94 коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті Солар Парк", вул. Шевченка, 87, с. Попельники, Снятинський район, Івано-Франківська область, 78356 (код 42003831) на користь Краснолуцької сільської ради, вул. Миру, буд. 24, с. Красна Лука, Миргородський район, Полтавська область, 37315 (код 21051102) 600 346 (шістсот тисяч триста сорок шість) грн 94 коп. заборгованості, а також 9005 (дев"ять тисяч п"ять ) грн 20 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.02.2025

Суддя Т. В. Максимів