РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2025Справа № 910/9741/13 (910/5240/24)
Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи

За позовом Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) (03036, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, буд.79, )

до Державного підприємства "Українська Авіаційна транспортна компанія" (04050, м.Київ, вул.Іллєнка, буд.24, корпус 3, )

про стягнення 136 389, 05 грн.

в межах справи №910/9741/13

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Залар"

до Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія"

про визнання банкрутом

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді у Господарському суді міста Києва знаходиться справа №910/9741/13 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Залар" про визнання Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" банкрутом.

До Господарського суду м. Києва з позовом звернулось Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) (далі - КП МА "Київ", позивач) до Державного підприємства "Українська Авіаційна транспортна компанія" (далі - ДП "Українська Авіаційна транспортна компанія", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 136 389, 05 грн за договором про передачу електричної енергії через електромережі аеропорту № 89-20008 ИСА/В/130-08 від 01.02.2008.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач неналежним чином виконує умови вказаного договору в частині сплати вартості наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача основну заборгованість за договором у сумі 59 781,95 грн, пеню у сумі 54 153,80 грн, 3%річних у сумі 3 984,53 грн. та інфляційні втрати у сумі 18 468,77 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.05.2024 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, сторонам надано строк для реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2024 матеріали справи №910/5240/24 за позовом Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) до Державного підприємства "Українська Авіаційна транспортна компанія" про стягнення 136 389, 05 грн. передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/9741/13 про банкрутство Державного підприємства "Українська Авіаційна транспортна компанія".

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу № 910/9741/13 (910/5240/24) передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2024 прийнято до свого провадження дану заяву до розгляду в межах справи № 917/9741/13 про банкрутство Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Вказана ухвала від 27.12.2024 про відкриття провадження у справі №910/9741/13 (910/5240/24) була надіслана відповідачу 06.0.2025 на адресу, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04050, м.Київ, вул.Іллєнка, буд.24, корпус 3) та у відповідності до поштового повернення №434 не була вручена відповідачу.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався, відтак справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до Договору на передачу електричної енергії через електромережі аеропорту № 89-2008 ИСА/В/130-08 (надалі - Договір №2) від 01.02.2008, укладеного між сторонами, Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) (надалі Позивач) надало, а Державне підприємство Міністерства оборони України «Українська авіаційна транспортна компанія» (надалі Відповідач) прийняло послуги з передачі електричної енергії в межах величин, дозволених до користування та розраховується за надані послуги в порядку і на умовах договору.

Згідно п. 4.1.1. Договору Відповідач повинен сплачувати передплату до 05 числа поточного місяця за експлуатацію електромереж та електроенергію, яка буде спожита в поточному місяці, на підставі розрахункового обсягу споживання електроенергії, а також відповідно до п. 4.2. Договору остаточний рахунок здійснюється до 01 числа місяця, наступного за звітним, за результатами обсягів фактично спожитої електроенергії згідно рахунку та акту виконаних робіт.

Пунктом 5.1. Договору 89-2008 передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона зобов?язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу якщо інше не встановлено договором.

Відтак, позивачем на підтвердження належного виконання своїх зобов`язань були виставлені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) позивачу, які наявні в матеріалах та досліджені судом, а саме:

За актом №9885 від 31.01.2022 - 19 076,09 грн.;

За актом №9916 від 31.01.2022 - 417,36 грн.;

За актом №10329 від 31.05.2022 -18789,64 грн.;

За актом №10365 від 31.05.2022 - 474,01 грн.;

За актом №10508 від 30.06.2022- 348,88 грн.;

За актом №10593 від 30.06.2022- 22 249,02грн.

За твердженнями позивача в порушення вимог договору плата за послуги з передачі електричної енергії в межах величин, дозволених до користування сплачувалась несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого створилась заборгованість в сумі 59 781,95 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором з надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, вказаними актами підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором з надання послуг відповідачу , проте відповідачем не виконанні зобов`язання щодо оплати наданих послуг згідно вказаних актів.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів сплати на дату розгляду справи відповідачем на користь позивача коштів за надані послуги відповідно до наявних в матеріалах справи рахунків у загальному розмірі 61 355,00 грн. матеріали справи не містять, вказані обставини відповідачем не були спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загально Господарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд здійснивши перерахунок вказаних до стягнення коштів, згідно вказаних вище актів встановив, що загальна сума до стягнення 61 355,00 грн.

Проте, відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, наявність та розмір заборгованості Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) підлягають задоволенню, у розмірі, що просить позивач.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням Державним підприємством "Українська авіаційна транспортна компанія" грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу № 89-2008 від 01.02.2008 року позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 984,53 грн. , інфляційних втрат у розмірі 18 468,77 грн. та пені у сумі 54 153,80 нарахованих за загальний період з 03.01.2022 по 18.04.2024.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого грошового зобов`язання з оплати одержаних послуг не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Державне підприємство "Українська авіаційна транспортна компанія" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, викладений позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) в частині стягнення з Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" 3% річних у розмірі 3 984,53 грн. та інфляційних втрат у розмірі 18 468,77 грн. нарахованих за спірний період підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» регулює також договірні відносини між суб`єктами господарювання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. Відповідно, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Водночас ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено можливість встановлення санкції за порушення грошових зобов`язань у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Тобто, в Договорі сторонами розмір пені не встановлений.

Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення строків виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №908/1501/18.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки в п. 5.1 Договору не передбачений конкретний розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, крім того, сторонами письмово не було досягнуто домовленості щодо забезпечення зобов`язань по договору неустойкою, таким чином вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань по оплаті послуг не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 59 781,95 грн., 3% річних у розмірі 3 984,53 грн. та інфляційних втрат у розмірі 18 468,77 грн.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

Сплачений позивачем судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст. 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" (04050, м.Київ, вул.Іллєнка, буд.24, корпус 3, ) на користь Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) (03036, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, буд.79, ) заборгованість у розмірі 59 781 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 95 коп., 3% річних у розмірі 3 984 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 53 коп., інфляційних втрат у розмірі 18 468 (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім) грн 77 коп. та судовий збір у розмірі 1 825 (одна тисяча вісімсот двадцять п`ять) грн. 72 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.02.2025

Суддя А.В. Яковенко