ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р.

м. Київ

Справа № 911/2741/24

Суддя Черногуз А.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами

позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА Торгпром" (08132, вул. Київська, 6-В, оф. 5, м. Вишневе, Київська обл., )

про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару за договором №31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА Торгпром" про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару.

Ухвалою від 21.10.2024 суд відкрив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, встановив строк для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області від представника відповідача 04.11.2024 надійшов відзив на позовну заяву, у якому також містилося клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом та повідомленням сторін.

Також, через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області 13.11.2024 надійшла відповідь на відзив представника позивача, а 19.11.2024 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву представника відповідача та клопотання про зобов`язання позивача надати відповіді на питання відповідача, що містяться у відзиві.

Ухвалою від 28.11.2024 було відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом та повідомленням сторін та задоволене клопотання відповідача про зобов`язання позивача надати відповіді на питання поставлені у відзиві на позовну заяву.

Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області від представника відповідача 02.12.2024 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких позивачем були надані відповіді на питання відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Звертаючись до суду позивач просив стягнути з відповідача 25 302,24 грн пені та 25 255,20 грн штрафу за прострочення строків поставки товару за договором №31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024.

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на доступ до правосуддя закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.

Як визначено статтею 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 ГК України є господарський договір.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статей 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Позивач звертав увагу суду на те, що між ним та відповідачем було укладено договір №31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024.

В силу статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами.

Судом встановлено, що згідно преамбули договору позивач виступав в цих відносинах замовником, а відповідач постачальником.

Статтею 265 ГК України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 267 ГК України визначено, що строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Пунктом 1.1 договору визначено, що постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1). а замовник прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до специфікації (додаток №1 до договору), сторони погодили поставку товару в кількості 85 000,00 кг, ціною 16,38 грн за 1 кг, на загальну суму 1 392 300,00 грн.

Згідно з п. 1.2. договору, найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в додатку № 1 до цього договору. 021:2015:15610000-7 Продукція борошномельно-круп`яної промисловості.

Ціна договору складає 1 392 300 (Один мільйон триста дев`яносто дві тисячі триста) грн. 00 коп., у тому числі податок на додану вартість (далі по тексту - ПДВ) 20% - 232 050,00 грн. (п. 4.1. договору).

Пунктом 6.1. договору сторони погодили, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника).

Не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного місяця або в інші дні за викликом замовника по телефону постачальник (представник постачальника) прибуває до замовника для отримання письмової заявки У разі не прибуття вищезазначених осіб, вона надсилається постачальнику рекомендованим листом або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену в розділі 15 цього договору. В такому випадку, постачальник вважається повідомленим з моменту надсилання заявником заявки та отримання фіскального чеку про сплату поштового відправлення.

У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

У випадку корегування інформації яка зазначена у заявці, замовник має право здійснити таке корегування засобами телефонного зв`язку з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке корегування вважається не дійсним.

Пунктом 12.1 договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а в частині оплати за поставлений товар до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше ніж до 31.12.2024.

На виконання умов договору позивач 31.05.2024 направив відповідачу заявку №78/15-2183 від 30.05.2024 щодо поставки товару в загальній кількості 52 000,00 кг, а саме: - 5 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 06.06.2024; - 5 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 07.06.2024; - 3 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 27.06.2024; - 5 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 21.06.2024; - 5 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 20.06.2024; - 10 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 26.06.2024; - 5 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 12.06.2024; - 2 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 13.06.2024; - 5 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 14.06.2024; - 5 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 19.06.2024; - 2 000,00 кг товару, які мали бути поставлені до 17.06.2024.

У зв`язку з тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з поставки позивачу товару відповідно до умов договору та заявки №78/15-2183 від 30.05.2024, позивачем заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 25 302,24 грн. та штраф в загальній сумі 25 225,20 грн., що нараховані на підставі п. 8.3. договору.

Відповідач у своєму відзиві вказує на те, що він отримав заявку №78/15-2183 від 30.05.2024 24.06.2024, тобто після закінчення дії договору, при цьому вказує на те, що позивач не дотримався розумного строку направлення заявки для подальшої поставки товару відповідачем, оскільки зазначений строк є занадто малим. Ці обставини, на думку представника відповідача, свідчать про нарахування позивачем пені та штрафу з порушеннями.

Так, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», про який йшлося у згаданому вище пункті 12.1. договору, постановлено, зокрема, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, тобто до 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року.

Доказів на підтвердження того факту, що строк дії договору був продовжений за згодою сторін або того, що сторонами вчинено дії, що можуть бути розцінені судом як доказ того, що сторони погодили продовження строку дії договору, матеріали справи не містять, а отже, виходячи з умов пункту 12.1 договору, він діяв до 14.05.2024.

Суд констатує, що листи, які долучені до матеріалів справи не можуть бути розцінені як такі, що свідчать про погодження сторонами продовження строку дії договору після 14.05.2024, позаяк їх зміст про це не свідчить, а свідчить лише про те, що певні перемовини щодо цього питання між сторонами проводились.

Статтею 631 ЦК України та частиною сьомою статті 180 ГК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 8.3. договору узгоджено, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від цього договору в повному обсязі.

Разом із цим, як зазначалось вище, пунктом 6.1. договору сторони, зокрема, погодили, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника). Не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного місяця або в інші дні за викликом замовника по телефону постачальник (представник постачальника) прибуває до замовника для отримання письмової заявки У разі не прибуття вищезазначених осіб, вона надсилається постачальнику рекомендованим листом або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену в розділі 15 цього договору. В такому випадку, постачальник вважається повідомленим з моменту надсилання заявником заявки та отримання фіскального чеку про сплату поштового відправлення.

Так, заявка №78/15-2183 від 30.05.2024 була направлена позивачем на адресу відповідача 31.05.2024, на підтвердження чого позивачем долучені до позовної заяви опис вкладення в цінний лист від 31.05.2024 та список №30.05 згрупованих відправлень.

Відтак, оскільки заявка №78/15-2183 від 30.05.2024 була направлена позивачем 31.05.2024, тобто після завершення строку дії договору, а саме після 14.05.2024, вона не мала наслідком виникнення зобов`язання відповідача з поставки товару відповідно до умов цієї заявки і договору. При цьому, самим відповідачем не було здійснено дій, які можуть бути розцінені судом як виконання означеної заявки саме в межах договору №31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024, позаяк відомостей про продовження строку дії договору суду не надано.

Таким чином, заявка №78/15-2183 від 30.05.2024 не породжує правових наслідків у вигляді відповідальності відповідача за неналежне виконання зобов`язання, зокрема неустойки (пені та/або штрафу), що передбачена умовами договору №31/ВОЗ-2024 від 29.02.2024.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в загальній сумі 25 302,24 грн. та штрафу в загальній сумі 25 225,20 грн., що нараховані на підставі п. 8.3. договору є необґрунтованими та у задоволенні позову слід відмовити.

Пунктом 12 частини 3 статті 2 ГПК України закріплено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати відповідно до статті 123 ГПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу та інших витрат, що пов`язані з вчиненням сторонами необхідних процесуальних дій. За змістом статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволені позову відмовленоу повному обсязі, то витрати зі сплати судового збору покладаються судом на позивача повністю.

В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2025.

Суддя А.Ф. Черногуз