ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 Справа № 917/321/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго-сервісна компанія Еско-Північ, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Лубнигаз-Трейдинг, м. Лубни

про cтягнення 1 816 486,27 грн

за участю представників:

від позивача: Жданова В.П., відповідача: Перетятько В.Є.

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Енерго-сервісна компанія Еско-Північ з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Лубнигаз-Трейдинг про стягнення 1 816 486,27 грн, з яких 829114,26 грн основної заборгованості за договором№ СГ09-02-22 від 22.02.2022 року, 175590,44 грн пені, 541187,71 грн штрафних санкцій в розмірі 20%, 270593,86 грн штрафних санкцій в розмірі 10%.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вхід. № 4686 від 08.04.2024; том 1, а.с. 153-177) не погоджується з вимогами позивача, посилаючись на те, що:

- в результаті відсутності проекту договору купівлі-продажу, який мав бути заявлений позивачем на електронних біржових торгах, сторони не уклали договір купівлі- продажу природного газу відповідно до біржового свідоцтва. Позивач до жовтня 2023 не направляв відповідачу проект договору купівлі-продажу;

- відповідач сплатив позивачу грошові кошти, а позивач передав відповідачу товар на сплачену суму коштів. Правові відносини між позивачем та відповідачем припинились 31.03.2022 і до липня 2023 позивач та відповідач один до одного не звертались;

- позивач приховує та/або викривляє інформацію стосовно розміру рентних платежів, місця видобутку природного газу, який був переданий відповідачу, та розмір сплачених рентних платежів за звітний місяць березень 2022, тому відповідач відмовляється укладати Договір купівлі продажу в редакції, зазначеній позивачем у позовній заяві;

- позивач не надав належних доказів існування електронних доказів, з яких можна встановити наявність проекту Договору купівлі-продажу природного газу в мережі інтернет, на який посилається позивач;

- відповідач не мав можливості ознайомитися з проектом договору купівлі продажу природного газу та його умовами; твердження позивача про те, що відповідач мав можливість ознайомитися з проектом Примірного договору, який надано Позивачем до електронних біржових торгів № GASOP-220222-15, спростовується довідкою ДП «Центру компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес»;

- позивач не довів розміру рентних платежів, які мали застосовуватися при визначенні вартості природного газу на електронному аукціоні 22.02.2022;

- з 01.04.2022 позивач мав сплачувати рентну плату виключно з реалізованого обсягу природного газу, проте позивач не надав доказів вказаного обсягу;

- вимоги про стягнення пені та штрафів є безпідставними, оскільки сторони відповідний договір не уклали.

У відповіді на відзив (вхід. № 5260 від 16.04.2024; том 2, а.с. 5-7) позивач не погоджується з доводами відповідача та підтримує позовні вимоги повністю; виклав додаткові пояснення.

Відповідач у запереченнях (вхід. № 5624 від 23.04.2024; том 2, а.с. 41-46) підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позов, та виклав додаткові пояснення.

Позивач подав заяву від 16.10.2024 (вхід. № 13730 від 16.10.2024; т. 2 а.с.227-230) про уточнення позовних вимог, в якій уточнив позовні вимоги та зазначив, що у прохальній частині позову в абзаці 2 була допущена опечатка в назві відповідача, тому позивач просить вважати вірною наступну редакцію прохальної другої частини позову: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЛУБНИГАЗ-ТРЕЙДИНГ () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ ЕСКО-ПІВНІЧ () судовий збір у розмірі 27 247,30 грн; а також прохає задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 29.10.2024 (том 3, а.с. 10-12) суд прийняв до розгляду заяву про уточнення позовних вимог.

Відповідач подав заперечення (вхід. № 14340 від 28.10.2024; т.3 а.с.1-5) на заяву про уточнення позовних вимог.

Позивач подав додаткові пояснення 11.11.2024 (т.3 а.с.18), заперечення 20.11.2024 (т.3 а.с.69-71), додаткові пояснення 04.12.2024 (т.3 а.с.88-89).

Відповідач подав заперечення на пояснення (т. 3 а.с.30).

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 (том 1, а.с. 73) цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М.

Ухвалою від 04.03.2024 (том 1, а.с. 77-78) суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (том 1, а.с. 81-123).

Ухвалою від 18.03.2024 (том 1, а.с. 125-126) суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження, призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче засідання та встановив строки для подання заяв по суті спору.

Ухвалою від 18.04.2024 (том 2, а.с. 27) суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Відповідач подав зустрічну позовну заяву (вхід. № 825/24 від 06.05.2024; том 2, а.с. 95-99) до Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго-сервісна компанія Еско-Північ про стягнення 1876824,30 грн.

Ухвалою від 15.05.2024 (том 2, а.с. 109-111) суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю Лубнигаз-Трейдинг у поновленні процесуального строку для подання зустрічного позову та повернув заявнику зустрічну позовну заяву.

В зв`язку з поданням апеляційної скарги на вказану ухвалу суд ухвалою від 23.05.2024 (том 2, а.с. 115-116) зупинив провадження у справі № 917/321/24 до закінчення перегляду ухвали Господарського суду Полтавської області від 15.05.2024 в порядку апеляційного провадження.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2024 (том 2, а.с. 145-152) ухвала Господарського суду Полтавської області від 15.05.2024 у справі № 917/321/24 залишена без змін.

Ухвалою від 10.07.2024 (том 2, а.с. 159) суд поновив провадження у справі № 917/321/24 та призначив підготовче засідання.

Підготовче засідання, призначене на 10.09.2024 не відбулося у зв`язку з направленням справи до касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 16.09.2024 (том 2, а.с. 197-205) постанову Східного господарського суду від 06.06.2024 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.05.2024 у справі № 917/321/24 залишено без змін.

Позивач подав заяву від 16.10.2024 (вхід. № 13730 від 16.10.2024; т. 2 а.с.227-230) про уточнення позовних вимог.

Ухвалою від 29.10.2024 (том 3, а.с. 10-12) суд прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енерго-сервісна компанія Еско-Північ про уточнення позовних вимог, поновив Товариству з обмеженою відповідальністю Лубнигаз-Трейдинг строк на подання заперечень на відповідь на відзив, та відклав підготовче засідання.

Відповідач подав клопотання від 10.09.2024 (вхід. № 11917 від 10.09.2024; т.2 а.с.210-211) про зобов`язання позивача подати до суду відповідно до ст. 90 ГПК України відповіді у формі заяви свідка (керівника або іншої посадової особи відповідача) на питання, викладені відповідачем у письмовому опитуванні учасника справи, що були подані із заявою від 02.04.2024 (вхід. № 4503 від 03.04.2024; т.1 а.с.145-146).

Позивач разом із запереченнями на клопотання від 19.11.2024 (вхід. № 15632 від 19.11.2024) подав додатковий доказ - копію виписки з особового рахунку від 02.03.2022.

Відповідач подав заяву від 20.11.2024 (вхід. № 15706 від 21.11.2024), де вказує на пропуск подання позивачем вказаного доказу та прохає застосувати наслідки такого пропуску.

Суд на підставі ч. 8 ст. 80 ГПК України вказаний доказ суд не прийняв до розгляду (ухвала від 21.11.2024).

Ухвалою від 21.11.2024 (том 3, а.с. 81-83) суд зобов`язав Товариство з обмеженою відповідальністю Енерго-сервісна компанія Еско-Північ подати до суду відповідно до ст. 90 ГПК України відповіді на питання, викладені відповідачем у письмовому опитуванні учасника справи від 02.04.2024 та відклав підготовче засідання.

Ухвалою від 10.12.2024 (том 3, а.с. 100-101) суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. У судових засіданнях 21.01.2025 та 04.02.2025 суд оголошував перерву.

Про час і місце розгляду справи по суті сторони повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвали від 10.12.2024 позивачу, представнику позивача та відповідачу в їх електронні кабінети у підсистемі Електронний суд (том 3, а.с. 102, 103, 104), а також участю представників позивача та відповідача у судових засіданнях 04.02.2025 та 19.02.2025.

За відповідними клопотаннями представники позивача (т.1 а.с.134) та відповідача (т.2 а.с.1-2) приймали участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 19.02.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як зазначено у Біржовому свідоцтві № 03-GASOP-220222-15-1-4 (далі Біржове свідоцтво; том 1, а.с. 7) на електронних біржових торгах № GASOP-220222-15, що відбулись 22.02.2022 року у м. Києві на товарній біржі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа" по секції Природний газ власного видобутку, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ» (далі Продавець, Позивач) продав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" (далі Покупець, Відповідач) купив природній газ власного видобутку - Березень 2022 (далі - товар), в кількості 130 тис.м.куб., за середньозваженою ціною 14 437,11 грн (у т.ч. ПДВ) за 1 тис.м.куб., загальною вартістю 1 876 824,30 грн. (у т.ч. ПДВ) на умовах постачання віртуальна торгова точка, ВТТ (умови транспортування: газотранспортна система України (ГТС)).

У п.1 Біржового свідоцтва вказано, що електронні біржові торги проведені на товарній біржі - Товариство з обмеженню відповідальністю "Українська енергетична біржа" відповідно до Правил біржової торгівлі на товарній біржі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа», Регламенту проведення електронних біржових торгів на товарній біржі Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа", Протоколу № 02- GASOP-220222- 15-1-220105 проведення електронних біржових торгів № GASOP-220222-15 від 22.02.2022 та чинного законодавства України.

У п.2 Біржового свідоцтва зазначено, що біржове свідоцтво є підставою для укладання договору купівлі-продажу між продавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ» та покупцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" у термін не пізніше 28.02.2022, згідно з проектом договору купівлі-продажу, заявленого продавцем на електронних біржових торгах № GASOP-220222-15 від 22.02.2022.

У п.3 Біржового свідоцтва зазначено, що з урахуванням визначеної за результатами електронних біржових торгів № GASOP-220222-15 від 22.02.2022 року середньозваженої ціни за біржовим свідоцтвом № 03-GASOP-220222-15-1-4, що становить 14 437,11 грн. (у т.ч. ПДВ) за 1 тис.м.куб. товару, загальна вартість за 130 тис. м. куб. товару за договором купівлі-продажу товару складатиме 1 876 824,30 грн (у т.ч. ПДВ).

Умови оплати товару: попередня оплата, а строк поставки товару: з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року (п.4, п. 5 Біржового свідоцтва).

Позивач підписав Договір купівлі-продажу природного газу № СГ09-02-22 від 22 лютого 2022 року (надалі Договір, том 1, а.с. 8-12), який згідно з п. 1.4 був складений за результатом біржових торгів № GASOP-220222-15, що відбулись 22.02.2022 року на товарній біржі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа».

Відповідач вказаний Договір не підписав.

Позивач підписав Комерційний акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 року (далі Комерційний акт, том 1, а.с. 13), в якому зазначено, що на підставі Договору купівлі-продажу природного газу № СГ09-02-22 від 22 лютого 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" прийняло у березні 2022 року природний газ власного видобутку в обсязі 130,00 тис.м. куб, по ціні 14437,11 грн з ПДВ, загальна вартість 1 876 824,30 грн з ПДВ.

Відповідач вказаний Комерційний акт не підписав.

Позивач у позові зазначає, що п. 2.5, п.2.6. Договору передбачені умови перерахунку остаточної ціни природного газу та, відповідно, коригування остаточної суми договірної вартості.

Позивач у позові зазначає, що згідно з п.2.8. Договору сплата різниці Договірної вартості, якщо така утворилась в результаті збільшення розміру рентних платежів за результатами перерахунку згідно пп. 2.5, 2.6. Договору рентних платежів продавця, здійснюється покупцем у повному обсязі протягом 3-х банківських днів з дня виставлення продавцем відповідного рахунку на оплату.

Позивач у позові зазначає, що на виконання вищевказаних умов Договору позивач (продавець) здійснив перерахунок остаточної ціни природного газу та відповідної договірної вартості газу по закінченню календарного місяця, у якому відбулася передача такого газу, з урахуванням перерахунку рентних платежів, та склав уточнений Комерційний акт прийому-передачі природного газу від 14 квітня 2022 року на суму 2705938,56 грн.

Позивач підписав Уточнений комерційний акт приймання-передачі природного газу від 14.04.2022 року (далі Уточнений комерційний акт, том 1, а.с. 13 на звороті), в якому зазначено, що на підставі Договору купівлі-продажу природного газу № СГ09-02-22 від 22 лютого 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" прийняло у березні 2022 року природний газ власного видобутку в обсязі 130,00 тис.м. куб, по ціні 20814,91 грн з ПДВ, загальна вартість 2705938,56 грн з ПДВ.

Відповідач цей Уточнений комерційний акт не підписав.

Позивач у позові зазначає, що підставою для складення уточненого комерційного акту стала різниця договірної вартості газу, яка утворилася в результаті збільшення розміру рентних платежів та яка за результатами перерахунку у відповідному періоді склала 829114,26 грн з ПДВ.

На оплату вказаної суми різниці договірної вартості газу позивач виписав відповідачу рахунок-фактуру (коригування) № ЕП-0000247 від 14.04.2022 на суму 829114,26 грн з ПДВ (т.1 а.с.14 на звороті).

Позивач у позові вказує, що він звертався до відповідача з претензією від 12.02.2022 № 339/3-08/22, в якій заявив вимоги про сплату 829114,26 грн різниці договірної вартості газу, яка утворилася в результаті збільшення розміру рентних платежів (т.1 а.с.119).

Проте позивач не надав доказів надсилання вказаної претензії відповідачу.

Додана до матеріалів справи поштова накладна від 15.08. № 9974 (т.1 а.с.120) адресована приватній особі ОСОБА_1 , а не ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг". Керівником ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" є Тетяна Євгененко. Доказів наявності повноважень у ОСОБА_1 діяти від імені ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" позивач до матеріалів справи не надав.

Отже, позивач не довів належними доказами факт надсилання вказаної претензії відповідачу.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 11.07.2023 № 601-07/23 (т.1 а.с.15-18), в якій заявив вимогу оплатити 829 114,26 грн. з ПДВ різниці від перерахованої ціни договірної вартості газу; до претензії позивач додав розрахунки штрафних санкцій.

Відповідач у відповіді від 09.08.2023 № 259 (т.1 а.с.19) на вказану претензію повідомив позивача, що не має вільних грошових коштів; при отриманні коштів від контрагентів зобов`язується погасити заборгованість.

Листом від 20.09.2023 № 305 (т.1 а.с.20-21) відповідач додатково повідомив позивача, що ТОВ "Лубнигаз-Трейдинг" не направляв свого представника для підписання договору; договір з інтернет сторінки Біржі не завантажується; позивач не надав розрахунку та доказів збільшення розміру рентних платежів; до отримання необхідних документів платежі не можуть бути проведені.

Позивач з листом від 10.10.2023 (т.1 а.с. 22-23) надіслав відповідачу вищевказані Договір, Комерційний акт, Уточнений комерційний акт, акт звірки, рахунок-фактуру (коригування) № ЕП-0000247 від 14.04.2022 на суму 829114,26 грн. з ПДВ. Направлення цих документів підтверджується поштовим описом вкладення у цінний лист від 10.10.2023 та поштовою накладною від 10.10.2023, відстеженням відправлення із сайту АТ «Укрпошта» (т.1 а.с. 23 на звороті, а.с.25-26).

08.12.2023 позивач надіслав відповідачу вищевказані Договір, Комерційний акт, Уточнений комерційний акт, акт звірки, рахунок-фактуру (коригування) № ЕП-0000247 від 14.04.2022, що підтверджується поштовим описом вкладення у цінний лист від 08.12.2023 та поштовою накладною від 08.12.2023, відстеженням відправлення із сайту АТ «Укрпошта» (т.1 а.с. 27 на звороті, а.с.28).

Відповідач листом від 05.01.2024 № 04 (т.1 а.с.29) повідомив позивача, що ціна газу була погоджена у Біржовому свідоцтві, по цій ціні повністю проведено оплату, інших угод відповідач не укладав, відсутні підстави для сплати 829 114 26 грн суми збільшення договірної вартості газу.

Позивач у позові вказав про оплату придбаного відповідачем природнього газу вартістю 1 876 824,30 грн.

Оскільки відповідач не сплатив 829 114 26 грн з ПДВ - суму збільшення договірної вартості газу, яка утворилася в результаті збільшення розміру рентних платежів за результатами перерахунку у відповідному періоді, позивач для звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

У ч. 1 статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) вказано, що господарські зобов`язання можуть виникати:

безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність;

з акту управління господарською діяльністю;

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Позивач у позові зазначає, що зобов`язання відповідача сплатити 829 114,26 грн різниці договірної вартості газу, яка утворилася в результаті збільшення розміру рентних платежів за результатами перерахунку у відповідному періоді, визначено у Договорі купівлі-продажу природного газу № СГ09-02-22 від 22 лютого 2022 року.

Відповідач заперечує факт укладення вказаного договору та підписання цього договору відповідачем.

Наданий до матеріалів справи Договір купівлі-продажу природного газу № СГ09-02-22 від 22 лютого 2022 року підписав лише позивач. Відповідач вказаний договір не підписав.

За ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ч.7 ст. 179 та у ст. 181 ГК України вказано, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 2 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

У ч.1 статті 638 ЦК України вказано, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ч.1 статті 180 ГК України зазначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч.2 ст. 180 ГК України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч.3 ст. 180 ГК України).

Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У ч.2 статті 639 ЦК України вказано, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У п.2 Біржового свідоцтва зазначено, що біржове свідоцтво є підставою для укладання договору купівлі-продажу між продавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ» та покупцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" у термін не пізніше 28.02.2022, згідно з проектом договору купівлі-продажу, заявленого продавцем на електронних біржових торгах № GASOP-220222-15 від 22.02.2022.

У п. 9.1 наданого позивачем Договору купівлі-продажу природного газу № СГ09-02-22 від 22 лютого 2022 року вказано, що цей договір набуває чинності з моменту його скріплення підписами сторін.

Позивач у позові зазначає, що вказаний Договір купівлі-продажу розроблений на підставі Примірного договору (т.1 а.с.42), який є додатком до Регламенту з організації та проведення біржових торгів з продажу природного газу власного видобутку для задоволення потреб суб`єктів господарювання, основним видом діяльності яких є виробництво продовольчих товарів, що мають істотну соціальну значущість на товарній біржі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа» (т.1 а.с.34-48).

Проте у вказаному Примірному договорі у п. 9.1 також зазначено, що договір набуває чинності з моменту його скріплення підписами сторін.

У п.9.2 вказаного Договору зазначено, що у випадку, якщо установчим документом сторони передбачена наявність печатки, договір має бути скріплений такою печаткою.

У п.9.2 Примірного договору також вказано, що у випадку, якщо установчим документом сторони передбачена наявність печатки, договір має бути скріплений такою печаткою.

У п. 1.6 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг", затвердженого рішенням загальних зборів за протоколом № 3 від 07.10.2020, передбачено, що Товариство має круглу печатку зі своїм найменуванням та кодом ЄДРПОУ.

Як вказано у Біржовому свідоцтві, зазначені електронні біржові торги проводилися відповідно до Порядку організації та проведення біржових торгів з продажу природного газу власного видобутку для задоволення потреб суб`єктів господарювання, основним видом діяльності яких є виробництво продовольчих товарів, що мають істотну соціальну значущість, Регламенту з організації та проведення біржових торгів з продажу природного газу власного видобутку для задоволення потреб суб`єктів господарювання, основним видом діяльності яких є виробництво продовольчих товарів, що мають істотну соціальну значущість на товарній біржі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа» (далі - Регламент біржових торгів; т.1 а.с.34-48).

У п. 6.4 Регламенту біржових торгів передбачено, що на підставі біржового свідоцтва укладається договір купівлі-продажу природного газу між сторонами біржової угоди (біржових угод) та/або їх клієнтами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 № 19 затверджено Порядок організації та проведення біржових торгів з продажу природного газу власного видобутку для задоволення потреб суб`єктів господарювання, основним видом діяльності яких є виробництво продовольчих товарів, що мають істотну соціальну значущість» (далі Порядок № 19).

У п. 34 Порядок № 19 передбачено. що на підставі біржового свідоцтва покупець - переможець торгів і продавець зобов`язані відповідно до регламенту торгів підписати договір купівлі-продажу природного газу згідно із затвердженою примірною формою.

Зазначене свідчить, що умовами п. 9.1 Договору, п. 9.1 Примірного договору, п. 6.4 Регламенту біржових торгів, п. 34 Порядку № 19 передбачено укладення відповідного договору у письмовій формі та підписання його сторонами.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Відповідно до ч.3 статті 639 ЦК України якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

У ч.2 ст. 207 ЦК України вказано, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Договір купівлі-продажу природного газу № СГ09-02-22 від 22 лютого 2022 року відповідач не підписав.

Отже вказаний договір є неукладеним та не може породжувати зобов`язання у відповідача.

При цьому позивач зазначає, що відповідач мав можливість ознайомитися із текстом договору на відповідній сторінці сайту ТОВ «Українська енергетична біржа», тому про обов`язок оплатити різницю договірної вартості газу, яка утворилася в результаті збільшення розміру рентних платежів за результатам перерахунку у відповідному періоді, покупець був обізнаний ще 22 лютого 2022 року.

Відповідач у відзиві вказав, що він не зміг отримати проект договору купівлі-продажу, який мав заявити позивач на електронні біржові торги, оскільки при натисканні на офіційному веб сайті ТБ "Українська енергетична біржа" на кнопку відповідної гіперсилки документи - «Примірнии?-договір», перенаправляє на пусту сторінку в мережі інтернет. В підтвердження вказаного відповідач надав звіт у Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет (т.1 а.с.180-200). Проект договору позивача не був прикріплений на сайті Української енергетичної біржі.

Позивач вказані обставини та докази належним чином не спростував.

Суд зазначає що саме по собі ознайомлення з умовами договору не свідчить про його погодження та прийняття зобов`язань за цим договором, оскільки як у Договорі, так і у інших актах, що регулюють спірні відносини, передбачено необхідність укладення вказаного договору у письмовій формі та підписання його сторонами.

У ч. 1 статті 640 ЦК України вказано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

А у ч. 1 стаття 642 ЦК України зазначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Матеріали справи свідчать, що вказаний проект Договору позивач надіслав відповідачу засобами поштового зв`язку лише з листом від 10.10.2023 (т.1 а.с. 22-23). Це підтверджується поштовим описом вкладення у цінний лист від 10.10.2023 та поштовою накладною від 10.10.2023, відстеженням відправлення із сайту АТ «Укрпошта» (т.1 а.с. 23 на звороті, а.с.25-26).

Після отримання вказаних документів відповідач договір не підписав.

Отже, зазначений договір не був укладений в установленому порядку та формі.

Посилання позивача на те, що зобов`язання відповідача сплатити спірні кошти виникло на підставі відповіді від 09.08.2023 (т.1 а.с.19) на претензію від 11.07.2023 є необґрунтованим, оскільки вказана відповідь не містить положень про повне і безумовне прийняття та погодження умов п. 2.3. та пп. 2.5 - 2.6 Договору щодо порядку визначення ціни товару, порядку її обчислення та зміни, а також щодо обов`язку оплатити різницю договірної вартості газу, яка утворилася в результаті збільшення розміру рентних платежів за результатам перерахунку у відповідному періоді.

Позивач вказує на те, що корегування ціни передбачено Примірним договором, проте позивач не враховує наступного.

У ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України вказано, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст.

З оглядку на викладене, примірний договір використовується сторонами при укладенні основного договору між ними з відповідних правовідносин.

Саме по собі існування примірного договору не породжує обов`язків у сторін, якщо відповідні умови не включені сторонами до укладеного між ним договору.

Також суд звертає увагу, що умовами п.9.1 Примірного договору передбачено саме підписання договору сторонами.

Узгодження та конкретизація відповідних умов договору повинна проводитися сторонами при укладенні основного договору між ними.

Отже вказаний Примірний договір не є правовою підставою для виникнення у відповідача зобов`язання сплачувати спірні коши позивачу, та задоволення судом вимог позивача.

У Порядку організації та проведення біржових торгів з продажу природного газу власного видобутку для задоволення потреб суб`єктів господарювання, основним видом діяльності яких є виробництво продовольчих товарів, що мають істотну соціальну значущість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2022 № 19, передбачено:

24. У разі відмови покупця (переможця торгів) від укладення (підписання) біржової угоди та/або укладення договору купівлі-продажу природного газу сума гарантійного внеску переможця торгів перераховується біржею продавцю.

35. Якщо продавець та покупець відмовляються від підписання біржового свідоцтва або договору купівлі-продажу природного газу у визначений строк, результати торгів щодо відповідних лотів вважаються анульованими. Анулювання результатів торгів (біржового свідоцтва) не звільняє покупця від сплати комісійного збору біржі.

Позивач у позові та заявах по суті справи наполягає, що зобов`язання відповідача сплачувати кошти виникли саме на підставі п. 2.3. та пп. 2.5 - 2.6 вказаного непідписаного відповідачем Договору.

Проте, оскільки вказаний договір відповідач не підписав, цей договір не є укладеним в установленому порядку, тому у відповідача не можуть виникати зобов`язання за вказаним договором.

Суд також зазначає, що у Біржовому свідоцтві № 03-GASOP-220222-15-1-4 (далі Біржове свідоцтво; том 1, а.с. 7) зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго-сервісна компанія «Еско-Північ» (Продавець) продав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубнигаз-Трейдинг" (Покупець) купив природній газ в кількості 130 тис.м.куб., за середньозваженою ціною 14 437,11 грн (у т.ч. ПДВ) за 1 тис.м.куб., загальною вартістю 1 876 824,30 грн. (у т.ч. ПДВ) на умовах постачання віртуальна торгова точка, ВТТ (умови транспортування: газотранспортна система України (ГТС)).

Жодних умов щодо перерахунку ціни газу чи щодо зобов`язання відповідача сплачувати суму збільшення договірної вартості газу, яка утворилася в результаті збільшення розміру рентних платежів за результатами перерахунку у відповідному періоді, вказане Біржове свідоцтво не містить.

Інших підстав позовних вимог позивач у позові не заявив.

З огляду на викладене, позивач не довів виникнення у відповідача обов`язку сплачувати заявлені у позові кошти в сумі 829 114 26 грн. Тому позов, з наведених у ньому підстав, не підлягає задоволенню.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року), (постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18).

Також Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)» (Постанова КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 № 161/4641/17, 20.10.2020 у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 у справі № 585/2958/17, від 12.101.2020 у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 у справі №161/7515/15-ц).

З огляду на викладене, суд вказує, що інші заперечення відповідача по суті позовних вимог не впливають на вирішення цього позову з підстав, що наведені вище у рішенні.

Позивач у позові також заявив вимоги про стягнення 175590,44 грн пені на підставі п. 6.3 Договору, 541187,71 грн штрафних санкцій в розмірі 20% на підставі п. 6.3 Договору, 270593,86 грн штрафних санкцій в розмірі 10% на підставі п. 6.4 Договору.

Щодо цих вимог суд зазначає наступне.

За змістом частини другої статті 217 ГК України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які в силу частини першої статті 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Таким чином, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Разом з тим, частиною шостою статті 231 ГК України, визначено можливість встановлення у відсотках до облікової ставки НБУ розміру санкцій за порушення грошових зобов`язань, як одиницю вимірювання такої санкції. Однак, саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку.

Отже, якщо сторони не передбачили в умовах договору за порушення строків виконання зобов`язань можливість сплати пені та не визначали її розмір, відсутні підстави для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не передбаченому законом.

Відповідна правова позиція викладена в постанові КГС ВСвід 05.09.2019 у справі № 908/1501/18.

Посилання позивача, як на підставу вимог про стягнення пені на ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" судом відхиляються, з таких мотивів.

У ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" вказано, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може

перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь

одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" не встановлюють розмір пені, а лише обмежують її розмір, встановлений за згодою сторін.

За відсутності відповідної угоди сторін вказаний Закон не є самостійною підставою для нарахування та визначення розміру пені.

За ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Право чин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною першою ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Стосовно спірних правовідносин законом розмір штрафних санкцій не встановлено, отже необхідною умовою їх нарахування та стягнення є визначення підстав сплати та розміру санкцій в договорі, укладеному між сторонами.

Оскільки Договір не укладений у встановленому порядку, то він не може бути підставою для нарахування та стягнення пені і вказаних у ньому штрафів.

Тому відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення 175590,44 грн пені на підставі п. 6.3 Договору, 541187,71 грн штрафних санкцій в розмірі 20% на підставі п. 6.3 Договору, 270593,86 грн штрафних санкцій в розмірі 10% на підставі п. 6.4 Договору.

Отже, позов задоволенню не підлягає повністю з мотивів, викладених судом.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі.

Суд встановив, що за подання цього позову позивач сплатив 27 247,30 грн. судового збору за платіжною інструкцією № 17915 від 22.02.2024 (том 1, а.с. 6). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене випискою від 24.02.2024 (том 1, а.с. 76).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовив у позові повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 21.02.2025.

Суддя Т. М. Безрук