ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" лютого 2025 р. Справа № 920/35/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг»

про визнання недійсним договору та стягнення 1 760 822,80 гривень

установив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» про:

- визнання недійсним договору №200 від 08.09.2021, укладеного між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області (ідентифікаційний код 1108013) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна марка» (ідентифікаційний код 40814542);

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» (ідентифікаційний код 40814542) на користь Головного управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області (ідентифікаційний код 21108013) вартості капітального ремонту приміщення у загальному розмірі 1 760 822,80 гривень.

Вказана позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Будівельна марка» (ідентифікаційний код 40814542), перейменоване надалі на ТОВ «Асер Білдінг», вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області на закупівлю «Код ДК 021:2015:45220000-5 Інженерні та будівельні роботи (капітальний ремонт приміщення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, що знаходиться за адресою: м. Білопілля, вул. Соборна, 70).

У розрізі вказаного позивач згідно змісту позовної заяви зазначив, зокрема, таке:

- унаслідок вчинення відповідачем з іншою особою антиконкурентних узгоджених дій позивач був змушений обрати на торгах цінову пропозицію, яка склалася не завдяки економічній конкуренції, а тому зміст та мета укладеного надалі між сторонами договору №200 від 08.09.2021 завідомо суперечили інтересам держави та суспільства;

- оголошуючи проведення відкритих торгів, позивач мав на меті здійснити придбання капітального ремонту приміщення на засадах конкурентності учасників відповідного тендера, відтак з урахуванням приписів ч. 3 ст. 228 ЦК України з відповідача слід стягнути 1 760 822,80 гривень вартості капітального ремонту приміщення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, що знаходиться за адресою: м. Білопілля, вул. Соборна, 70.

Господарський суд Сумської області ухвалою від 20.01.2025 у справі №920/35/25 справу №920/35/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» про визнання недійсним договору та стягнення 1760822,80 грн передав за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Вказану вище ухвалу постановлено на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу з огляду на те, що місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» є Київська область.

Приписами ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Так, інститут підсудності розмежовує підвідомчі господарським судам справи між відмінними елементами господарської судової системи, залежно від того, який критерій покладено в основу такого розподілу: рівень господарського суду в системі або місце розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 зазначено таке:

- аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору;

- за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном;

- словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном;

- у відповідних спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Отже, до спорів, предметом яких є стягнення коштів внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо нерухомого майна, поширюються процесуальні норми щодо виключної підсудності справ згідно частини 3 статті 30 Господарського процесуально кодексу України.

Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №638/1988/17.

Зі змісту поданого позову слідує, що спір між сторонами стосується як дійсності правочину, укладеного з метою виконання робіт з капітального ремонту приміщення, що знаходиться за адресою: м. Білопілля, вул. Соборна, 70 (Сумська область), так і вартості таких робіт у сумі 1 760 822,80 гривень, тобто є спором з приводу нерухомого майна.

Отже, суд висновує, що такий спір підлягає розгляду за виключною підсудністю згідно приписів ч. 3 ст. 30 ГПК України Господарським судом Сумської області.

Схожі висновки викладено у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2024 у справі №916/3688/24.

У розрізі наведеного висновку судом враховано, що належність відповідного спору до виключної підсудності унеможливлює прийняття Господарським судом Київської області до свого розгляду такої позовної заяви за територіальною підсудністю, що попри те не свідчить про спір щодо підсудності, позаяк:

- правила загальної підсудності поширюють свою дію на всі справи позовного провадження, за винятком тих, для яких Господарського процесуального кодексу України встановлює інший вид підсудності, зокрема за деякими категоріями справ в силу специфіки предмету спору процесуальний закон встановлює виключну підсудність, за якою тільки один конкретний суд серед інших може розглядати таку категорію справ;

- правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування;

- виключна підсудність - це встановлена підсудність певної категорії справ точно визначеному господарському суду, що виключає можливість розгляду їх у будь-якому іншому суді, відтак зазначене свідчить, що певні категорії справ не можуть розглядатися не «судом, встановленим законом» за загальними правилами підсудності або ж за правилами альтернативної підсудності;

- юридично обґрунтоване розмежування повноважень кожної ланки судової системи, а також однойменних судів однієї ланки щодо розгляду і вирішення господарських справ гарантує безпомилковість діяльності всієї судової системи, здійснення покладених на неї завдань та є однією з юридичних гарантій належного та справедливого здійснення судочинства;

- передання справи за належною юрисдикцією враховує прав учасників справи, оскільки слугує гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення, що унеможливить його скасування судом вищої інстанції лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про передачу позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» про визнання недійсним договору та стягнення 1 760 822,80 гривень з доданими до неї документами за виключною підсудністю до Господарського суду Сумської області.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 234, 235 Господарськогопроцесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асер Білдінг» про визнання недійсним договору та стягнення 1 760 822,80 гривень з доданими до неї документами передати за виключною підсудністю до Господарського суду Сумської області.

Ухвала складена та підписана 13.02.2025, набирає законної сили з моменту її підписання суддею у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду у строки та порядок відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема