ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" лютого 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1330/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Гідротехпром" від 20.02.2025 про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Гідротехпром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007"

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВМ Гідротехпром" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" 1721565,21 грн, з яких: 1640603,60 грн заборгованість, 13493,46 грн 3% річних, 67468,15 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" зобов`язань за договором оренди транспортного засобу №04/04/2024-350-0458 від 04.04.2024.

Ухвалою від 25.12.2024 суд відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Гідротехпром" від 23.12.2024 про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою від 25.12.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 23.01.2025 об 11:00.

Підготовче засідання, яке було призначено на 23.01.2025 об 11:00 не відбулося, оскільки протягом часу, визначеного судом для його проведення (у період з 06:48 по 12:00) на території м. Житомира та Житомирської області тривала повітряна тривога.

Ухвалою від 23.01.2025 суд призначив підготовче засідання на 05.02.2025.

Протокольною ухвалою від 05.02.2025 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, відклав підготовче засідання на 27.02.2025.

20.02.2025 до суду від позивача надійшла заява від 20.02.2025 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - комплекс виробничих будівель загальною площею 1363,4 кв.м за адресою: м. Житомир, провулок Крутий, буд. 12 (реєстраційний номер 040), що належить відповідачу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Гідротехпром" від 20.02.2025 про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

В обгрунтування поданої заяви позивач зазначає, що підставами для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості стало:

- порушення графіку платежів;

- регулярні недоплати та затримки;

- повне припинення комунікації та ігнорування спроб врегулювання заборгованості.

Зазначає, що з огляду на складну економічну ситуацію в країні та умови воєнного стану, сума заборгованості є критичною для позивача, оскільки складає значну частину його обігових коштів.

Вказує, що позивачу стало відомо, що відповідач володіє комплексом виробничих будівель загальною площею 1363,4 кв.м за адресою: м. Житомир, провулок Крутий, будинок 12, та на даний момент це майно вже перебуває під арештом за ухвалою суду у справі №906/1329/24, в межах якої також ухвалено рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" заборгованості.

Позивач зазначає, що існує реальна загроза, що зазначене майно може бути реалізоване для погашення заборгованості в межах справи №906/1329/24, що унеможливить виконання майбутнього рішення у цій справі. У разі добровільного погашення боргу відповідачем арешт може бути знято, що дозволить відповідачу відчужити майно на власний розсуд.

Здійснивши оцінку доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, суд враховує таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з положеннями якої, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачу.

Відповідно до ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Предметом даного позову є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Гідротехпром" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" 1721565,21 грн заборгованості.

За вказаного, суд враховує, що у справі про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

При цьому виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Водночас обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження та який триває до визначення подальшої долі відповідного майна. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Аналогічні висновки щодо застосування приписів статті 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №915/373/20, від 03.12.2021 у справі № 910/4777/21, від 08.10.2020 у справі №465/4985/18, від 15.06.2021 у справі № 757/48375/20, від 19.02.2024 у справі № 906/952/23.

При цьому суд враховує, що обов`язкового з`ясування при вжитті заходів забезпечення позову вартості майна, на яке судом накладається (в порядку вжиття таких заходів) арешт, процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Проаналізувавши викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку про існування взаємозв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відповідача та заявленими позовними вимогами, такий захід забезпечення позову може гарантувати фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, тому суд вважає подану заяву обгрунтованою та задовольняє її.

Водночас суд враховує, що вжиті заходи забезпечення позову у даній справі унеможливлять відчуження вищевказаного майна у випадку, коли у справі №906/1329/24 таке забезпечення буде скасоване з тих чи інших підстав.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

В частині 1 статті 141 ГПК України зазначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Однак, суд не вбачає підстав задля застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для відповідача чи інших осіб, та спрямовані на те, щоб не допустити перехід права власності до третіх осіб, що може унеможливити виконання рішення у даній справі, більше того, такі заходи носять тимчасовий характер, що є адекватною мірою та балансом інтересів сторін у такій ситуації.

Керуючись статтями ст. 136, 137, 140, 234-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВМ Гідротехпром" від 20.02.2025 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно - комплекс виробничих будівель загальною площею 1363,4 кв.м за адресою: м. Житомир, провулок Крутий, буд. 12 (реєстраційний номер 040), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" (10014, Житомирська область, місто Житомир, вул. Шляхетна, будинок 18, квартира 1, ід. код 34973036).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВМ Гідротехпром" (11500, Житомирська область, місто Коростень (з), вул. Пацаєва, будинок 3А, ід. код 43987238).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" (10014, Житомирська область, місто Житомир, вул. Шляхетна, будинок 18, квартира 1, ід. код 34973036).

4. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили негайно після її підписання - 21.02.2025 та може бути оскаржена.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Повний текст ухвали складено 21.02.2025

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу; - позивачу та відповідачу через систему "Електронний суд".