ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди

20.02.2025м. ДніпроСправа № 904/4389/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Виконувача обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про усунення перешкод у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, припинення права володіння на об`єкт нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна та права оренди на земельну ділянку

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від прокуратури Карюк Д.О.

від позивача Сова Ю.В.

від відповідача Акулов Є.В.

СУТЬ СПОРУ:

Виконувач обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест", в якому просить:

- усунути перешкоди, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" повернути Криворізькій міській раді земельну ділянку з кадастровим номером :02:016:0176 площею 0,0191 га, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності (колишня назва Косіора) № 31г, шляхом знесення нежитлової будівлі, площею 52,6 кв.м;

- припинити право володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" на об`єкт нерухомого майна, нежитлову будівлю, площею 52,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності (колишня назва Косіора) № 31г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 110;

- скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю, площею 52,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності (колишня назва Косіора) № 31г шляхом внесення до Державного реєстру запису про відсутність права із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 110;

- скасувати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:016:0176 площею 0,0191 га, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності (колишня назва Косіора) № 31г.

Судові витрати виконувач обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури просить покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги виконувач обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури зазначає про те, що 11.06.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Коломоєць Тетяною Сергіївною на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1-887, дата документа: 09.04.2002, видавник: Криворізька філія товарної біржі "Українська Біржа Нерухомості" вперше зареєстровано право власності на самочинно збудований торгівельний павільйон нежитлову будівлю, площею 52,6 кв.м., розташований за адресою: вул. Косіора (на теперішній час вулиця Соборності), буд. 31г, м. Кривий Ріг.

Так, відповідно до інформації Комунального підприємства "Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації "Дніпропетровської обласної ради" №877 від 09.09.2024, в архіві за вказаною адресою відсутні будь-які дані, реєстраційна та інвентаризаційна справи не заводились, державна реєстрація права власності не проводилась, а довідки не видавалися.

Крім цього, виконувач обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури зазначає, що згідно з даними, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно для первинної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості було надано, зокрема, технічний паспорт від 29.05.2020 року, виконаний ФОП Ткачовим М.Г.

Однак, ФОП Ткачов М.Г. листом від 30.09.2024 повідомив окружну прокуратуру, що ним технічна інвентаризація не проводилася, технічний паспорт від 29.05.2020 не виконувався, матеріали технічної інвентаризації відсутні.

Отже, за твердженням виконувача обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури, право власності на спірний торговий павільйон ніколи не виникало, оскільки відсутня реєстрація права власності на торговий павільйон, реєстраційна справа у КП "Криворізьке РБТІ" ДОР не заводилась.

У подальшому, відповідно до акту приймання передачі майнового вкладу до статутного капіталу від 24.11.2020 № 3046,3047, Коломоєць Тетяна Сергіївна передала вищевказане нерухоме майно ТОВ "ПРОЕКТ ІНВЕСТ", а приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Рисіною С.В. акт посвідчено та зареєстровано право приватної власності за відповідачем.

Вказує виконувач обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури у позовній заяві і про те, що згідно відповіді на запит окружної прокуратури Відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю від 11.09.2024 № 12/26-19/301 повідомлено, що документи, які дають право на виконання будівельних робіт, а також засвідчують прийняття в експлуатацію спірного об`єкту нерухомості відділом не реєструвалися, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області або іншими органами до відділу не передавалися.

Крім того, відповідно до інформації Державної інспекції архітектури та містобудування України від 19.09.2024 № 4871/04/18-24 інформації та документів у паперовій формі за параметрами пошуку - вул. Косіора (на теперішній час вулиця Соборності), буд. 31г, м. Кривий Ріг в розпорядженні останньої не виявлено.

Вказане, на думку виконувача обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури, свідчить про порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо введення в експлуатацію об`єкта самочинного будівництва.

Зазначає прокурор і про те, що згідно інформації Архівного відділу виконкому Криворізької міської ради від 17.09.2024 № 12/25-01/576 в документах архівного фонду рішення про присвоєння поштової адреси спірному об`єкту нерухомого майна - відсутнє.

Вказаний факт підтверджується також інформацією Металургійної районної у місті ради від 27.09.2024 вх. № 12275-24, відповідно до якої виконкомом Металургійної районної у місті ради не приймалось рішення щодо присвоєння поштової адреси: м. Кривий Ріг, вул. Соборності (Косіора), 31Г, відсутні паспорта прив`язки до тимчасових споруд, що розміщені за цією адресою, звернень ТОВ "Проект Інвест" відносно розміщення тимчасових споруд та нежитлової будівлі (магазину) до виконкому районної у місті ради не надходило.

У подальшому рішенням Криворізької міської ради № 1621 від 23.12.2022 без проведення земельних торгів у порушення статей 134, 135 ЗК України затверджено проект землеустрою щодо відведення у користування відповідачеві земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0176 площею 0,0191 га для розміщення існуючої нежитлової будівлі (магазину).

Після чого, 24.01.2023 між Криворізькою міською радою та ТОВ "ПРОЕКТ ІНВЕСТ" укладено договір оренди земельної ділянки № 2023053, згідно якого відповідачеві передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :02:016:0176 площею 0,0191 га, яка розташована за адресою: вул. Соборності, 31Г в Металургійному районі м. Кривого Рогу для розміщення існуючої нежитлової будівлі (магазину).

Так, прокурор вказує про те, що на теперішній час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про реєстрацію права власності на самочинно збудовану будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 31Г та право оренди, яке набуто поза межами земельних торгів, земельною ділянкою з кадастровим номером :02:016:0176 площею 0,0191 га.

За твердженням прокурора, спірний об`єкт є самочинно збудованою нежитловою будівлею, при цьому будівництво розпочато без належного дозволу, без затвердженого проекту, без отримання декларації про введення його в експлуатацію, відтак таке будівництво здійснено з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, прокурор вказує про встановлення ним факту самочинної забудови м. Кривого Рогу, безпідставної реєстрації права власності, безпідставної передачі в оренду земельних ділянок з порушенням законодавчо встановленої процедури, без проведення земельних торгів під самочинно збудовані об`єкти майна, чим порушено право територіальної громади на дотримання законного порядку користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, належної реєстрації речових прав на нерухоме майно на ній, дотримання законодавства у сфері забудови населених пунктів.

Щодо представництва прокурором інтересів держави останній посилається, серед іншого, на статтю 23 Закону України "Про прокуратуру" та зазначає про те, що перед поданням позову звертався до позивача із листом (№ 57-7300вих-24 від 17.09.2024), зокрема, про виявлені порушення та щодо надання інформації про вжиті або заплановані міською радою заходи, у тому числі представницького характеру, спрямовані на захист порушених інтересів держави.

Однак, органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення прав територіальної громади на спірну земельну ділянку не вжито, що підтверджується листом Криворізької міської ради № 12/26/6492 від 26.09.2024.

Таким чином, вказує прокурор, зазначене свідчить про нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку. Враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються незахищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Криворізької міської ради.

Разом з позовною заявою прокурором подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - земельну ділянку кадастровий номер :02:016:0176 площею 0,0191 га; нежитлову будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 31Г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110), площею 52,6 кв.м. та заборони суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно та державним кадастровим реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії; заборони відповідачу ТОВ "ПРОЕКТ ІНВЕСТ" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна - спірних земельної ділянки та нежитлової будівлі.

Подана заява мотивована тим, що відповідач, маючи зареєстроване право власності на спірне самочинно збудоване майно, не обмежений в розпорядженні таким майном, відсутність заборони реєстраційних дій щодо вказаного майна, реєстрація права власності на яке оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі за позовом прокурора, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для забезпечення позову, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 07.10.2024 господарським судом частково задоволено заяву виконувача обов`язків керівника Криворізької південної окружної прокуратури про забезпечення позову та з метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним кадастровим реєстраторам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо нерухомого майна, що є предметом позову, а саме, земельну ділянку кадастровий номер :02:016:0176 площею 0,0191 га; нежитлову будівлю за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 31Г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110), площею 52,6 кв.м. В решті вимог, викладених в заяві, - відмовлено.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що підставою для державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно (нежитлове приміщення) за ТОВ "Проект Інвест" є акт приймання-передачі майнового вкладу до статутного капіталу від 24.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 передала, а ТОВ "Проект Інвест" прийняло до статутного капіталу нежитлову будівлю "А", загальною площею 52,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, за твердженням відповідача, з матеріалів справи не вбачається, що прокуратурою ставиться питання про незаконність складання і використання у господарській діяльності ТОВ "Проект Інвест" вищезазначених правовстановлюючих документів і також не ставиться питання щодо підробки відповідних документів, на підставі яких було здійснено первинну реєстрацію права власності саме за підприємством останнього.

Зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву і про те, що ТОВ "Проект Інвест" сумлінно виконує вимоги укладеного договору оренди земельної ділянки, а також дотримується вимог податкового законодавства, а саме, подає податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а також податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та сплачує відповідні податки та збори у повному обсязі, що забезпечує надходження грошових коштів до відповідних бюджетів (місцевого та державного).

Більш того, наголошує відповідач, втрата добросовісним набувачем свого статусу суперечить статті 388 Цивільного кодексу України (щодо зобов`язання знести об`єкт нерухомості, який зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) та призводить до позбавлення його майна, що змушує добросовісного набувача самостійно шукати способи відшкодування своїх втрат, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19, є неприпустимим, оскільки покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар (п. 6.53 вказаної постанови).

Так, добросовісність набуття права власності на спірне нерухоме майно і, як наслідок, у подальшому добросовісність прав на набуття земельної ділянки у користування (частина 2 статті 134 Земельного кодексу України) підтверджується первинними документами, долученими до матеріалів справи.

Вказує ТОВ "Проект Інвест" і про те, що добросовісний набувач не може нести відповідальність через порушення третіх осіб, які були вчинені в межах процедур, призначених для запобігання шахрайству при вчиненні правочинів з нерухомим майном.

До того ж, наголошує відповідач, відповідного будівництва на спірній земельній ділянці ТОВ "Проект Інвест" не здійснювалося, у зв`язку з чим твердження органу прокуратури про начебто самочинне будівництво нерухомого майна не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Посилаючись на частину 4 статті 376 Цивільного кодексу України, якою унормовано, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, відповідач зазначає про те, що він є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки ТОВ "Проект Інвест" не здійснювало самочинного будівництва спірного нерухомого майна.

01.11.2024 від Криворізької південної окружної прокуратури через систему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій прокурором зазначено про те, що спірний об`єкт є самочинно збудованою нежитловою будівлею, при цьому будівництво розпочато без належного дозволу, без затвердженого проекту, без отримання декларації про введення його в експлуатацію, відтак таке будівництво здійснено з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Так, предметом даного позову є безпосередньо об`єкт самочинного будівництва - нежитлова будівля, площею 52,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності (колишня назва Косіора) № 31г (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110), відомості про право власності щодо якого внесено вперше в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 11.06.2020 державним реєстратором Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Волос О.В. на підставі документів, що не створювалися та відповідно містять ознаки фальсифікації, що, в свою чергу, свідчить про те, що право власності відповідної особи не виникло в установлений законом спосіб.

Посилається прокурор у відповіді на відзив і на судову практику, зокрема, постанову від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, в якій Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що навіть у випадку позбавлення кінцевого набувача його прав на певний об`єкт, законодавство України надає йому додаткові ефективні засоби юридичного захисту.

Так, кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до проміжного, в якого придбав об`єкт, про відшкодування збитків на підставі статті 661 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої цієї статті у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Таку ж вимогу може заявити і проміжний набувач до первинного. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 16.12.2015 у справі № 6-2510цс15, а також постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункт 93), від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц (пункт 63), від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 125.6.3).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частинм перша та третя статті 22 Цивільного кодексу України).

Отже, прокурор наголошує на тому, що законодавство України гарантує право заявити до відповідного суб`єкта позов про відшкодування шкоди, якщо така була заподіяна. Таке відшкодування має бути надане на підставі норм матеріального права згідно з належною юридичною процедурою та за вимогою, що підтверджена доказами.

06.11.2024 від відповідача через систему "Електронний суд" до суду надійшли заперечення на відповідь прокуратури, аналогічні відзиву на позовну заяву.

12.11.2024 від Криворізької міської ради через систему "Електронний суд" до суду надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначає про те, що рішенню суду щодо знесення самочинно збудованого об`єкту передує невиконання відповідачем припису органу державного архітектурно-будівельного контролю, який має право подати відповідний позов до суду (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.05.2021 у справі № 320/5528/18, від 28.11.2018 у справі № 815/2311/15, від 09.07.2020 у справі № 463/4564/16-а).

Містять письмові пояснення Криворізької міської ради і клопотання про розгляд даної справи без участі представника позивача.

26.12.2024 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у задоволенні якого господарським судом відмовлено, про що постановлено ухвалу від 06.01.2025.

07.01.2025 від Криворізької міської ради та 08.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" через систему "Електронний суд" до суду надійшли спільні заяви про затвердження мирової угоди, до яких долучено мирову угоду від 27.12.2024, підписану їх повноважними представниками.

24.01.2025 від прокуратури через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява, в якій остання заперечує проти затвердження мирової угоди від 27.12.2024 та зазначає про те, що сторонами при укладенні мирової угоди проігноровано пряму заборону органів, які мають право звертатися до суду в інтересах осіб, на укладення мирових угод, передбачену частиною 2 статті 55 Господарського процесуального кодексу України.

Вказує Криворізька південна окружна прокуратура і про те, що умови мирової угоди суперечать статтям 5, 13, 14 Конституції України, статтям 3, 13, 15, 16, 324, 376, 178, 228, 328, 376 Цивільного кодексу України, статтям 116, 134, 152, 212 Земельного кодексу України, статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними, що відповідно до пункту 1 частини 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою самостійною підставою для відмови судом у затвердженні мирової угоди.

До того ж, на думку прокуратури, зміст мирової угоди від 27.12.2024 очевидно суперечить закону та порушує права та охоронювані законом інтереси мешканців територіальної громади м. Кривого Рогу, оскільки самочинною забудовою міста торговими павільйонами, безпідставною реєстрацією права власності на них та отримання відповідачем земельної ділянки за пільговою процедурою поза конкурсом, без проведення земельних торгів під його розміщення, територіальну громаду фактично позбавлено можливості користуватись та розпоряджатися цією земельною ділянкою, грубо знівельовано рівність усіх перед законом та порядок і правила забудови населених пунктів, що провокує усе більшого числа забудовників до самочинного будівництва.

Крім цього, за твердженням прокуратури, доказами у справі підтверджено, що одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Так, подана сторонами мирова угода за своєю суттю є лише проєктом, оскільки відсутні відомості про її затвердження на пленарному засіданні міської ради.

Ухвалою від 09.10.2024 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/4389/24, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.11.2024.

Ухвалою від 05.11.2024 господарським судом відкладено підготовче засідання до 04.12.2024.

04.12.2024 господарським судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 08.01.2025 та відкладено підготовче засідання до 08.01.2025, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою від 08.01.2025 за усним клопотанням прокурора відкладено підготовче засідання до 28.01.2025.

24.01.2025 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у задоволенні якої господарським судом відмовлено, про що постановлено ухвалу від 28.01.2025.

У підготовчому засіданні, що відбулось 28.01.2025, представником відповідача подано спільну з позивачем заяву про затвердження мирової угоди.

Представником відповідача, у підготовчому засіданні, заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою ознайомлення з зазначеними вище запереченнями прокуратури, яке господарським судом задоволено. Ухвалою від 28.01.2025 господарським судом відкладено підготовче засідання до 12.02.2025.

28.01.2025 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, яка господарським судом задоволена, про що постановлено ухвалу від 30.01.2025.

Ухвалою від 12.02.2025 господарським судом відкладено підготовче засідання до 20.02.2025.

12.02.2025 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, яка господарським судом задоволена, про що постановлено ухвалу від 13.02.2025.

У підготовчому засіданні, що відбулось 20.02.2025, представниками позивача та відповідача викладено незгоду із запереченнями прокуратури проти затвердження мирової угоди у зв`язку з іх необґрунтованістю.

Розглянувши спільну заяву позивача та відповідача про затвердження мирової угоди, господарський суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 7 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб (частина 1 статті 192 Господарського процесуального кодексу України).

До затвердження мирової угоди, господарським судом, відповідно до частини 3 статті 192 Господарського процесуального кодексу України, сторонам роз`яснено наслідки відповідних процесуальних дій (укладення та затвердження мирової угоди), перевірено повноваження осіб на вчинення таких дій.

Так, судом встановлено, що мирову угоду від 27.12.2024, укладену Криворізькою міською радою та ТОВ "Проект Інвест", підписано від імені позивача Криворізької міської ради - Кудіним М.В. та засвідчено печаткою міської ради, від імені відповідача ТОВ "Проект Інвест" - керівником Глевенко С.В. та засвідчено печаткою вказаної юридичної особи.

Повноваження представника Криворізької міської ради підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією довіреності від 10.01.2024 № 17/26/49, якою надано право Кудіну М.В., зокрема, на укладення мирової угоди.

Повноваження керівника ТОВ "Проект Інвест" підтверджуються витягом та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наведені документи не містять даних щодо обмеження права зазначених осіб підписувати та подавати мирові угоди.

Господарський суд, розглянувши умови мирової угоди, вважає, що мирова угода стосується лише прав і обов`язків сторін щодо предмета спору, не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб та підлягає затвердженню.

Судом також враховано, що у відповідності до частини 1 статті 192 Господарського процесуального кодексу України у мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Частиною 4 статті 192 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Пунктом 7 частини 1, частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Приписами статті 193 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Розглянувши умови укладеної 27.12.2024 сторонами мирової угоди, суд вважає, що вказана угода підлягає затвердженню, а провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заперечень прокурора проти затвердження мирової угоди суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.12.2024 по справі № 904/3912/23 були встановленні повноваження на підписання мирової угоди, зокрема, з боку представника позивача. Обставини справ, предмети спору (за виключенням кадастрових номерів і адрес земельних ділянок та торговельних павільйонів) у справах № 904/3912/23 і № 904/4389/24 є ідентичними. Саме наведеною ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.12.2024 було затверджено мирову угоду між Криворізькою міською радою та ТОВ "Векта Лайн" та відповідно встановлені обставини правомірності укладення такої угоди.

До того ж, слід зазначити про те, що постановою Верховного Суду від 22.05.2024 залишено без змін ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2024 у справі № 922/436/22, якою затверджено мирову угоду, укладену між Харківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк Інвест Холдинг", та закрито провадження у справі. Водночас у справі № 922/436/22 позов подано керівником Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк Інвест Холдинг" про визнання незаконним та скасування рішення з одночасним припиненням права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги у справі № 922/436/22 були обґрунтовані самочинним будівництвом на самовільно захопленій земельній ділянці.

Отже, з урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, суд зазначає, що правовідносини у справах № 904/4389/24 та № 922/436/22 є подібними.

Водночас Верховний Суд у справі № 922/436/22, залишаючи без змін ухвалу апеляційного господарського суду, якою затверджено мирову угоду між Харківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маяк Інвест Холдинг" та закрито провадження у справі, зазначив, що мирова угода є вираженням взаємного волевиявлення сторін, що спрямоване на вирішення спору між ними на основі компромісу та припинення його подальшого судового розгляду. Крім того, Верховний Суд з посиланням на приписи статті 376 Цивільного кодексу України зазначив, що знесення самочинного об`єкта нерухомості є крайньою мірою впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством заходи з метою усунення порушень та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. При цьому Верховний Суд у справі № 922/436/22 зазначив, що керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова подав позов в інтересах власника земельної ділянки - Харківської міської ради. Водночас висловленим при укладенні мирової угоди волевиявленням Харківська міська рада погодилася з будівництвом відповідачем на земельній ділянці житлового комплексу та з подальшим оформленням прав на земельну ділянку в установленому порядку. Враховуючи правові наслідки надання власником земельної ділянки згоди на її використання та можливість у подальшому визнання права власності на об`єкт, Верховний Суд у справі № 922/436/22, з огляду на приписи статей 375 та 376 Цивільного кодексу України, визнав надмірними доводи керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова про необхідність знесення самочинного будівництва.

Також, судом відхиляються посилання прокурора на висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, оскільки справи, на які посилається прокурор, суттєво відрізняються за предметом і підставами позовних вимог, установленими фактичними обставинами, змістом правовідносин та їх матеріально-правовим регулюванням від справи, що розглядається.

Враховуючи викладене, дослідивши зміст мирової угоди, суд дійшов висновку про те, що подана сторонами мирова угода відповідає вимогам статті 192 Господарського процесуального кодексу України, укладена в інтересах сторін та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Крім того, судом враховано, що в пункті 10 мирової угоди сторони підтвердили, що наслідки укладення мирової угоди та її затвердження судом, передбачені статтями 192, 193 та частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, сторонам відомі і зрозумілі.

З огляду на викладене вище, обставини, визначені частиною 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України, щодо наявності підстав для відмови у затвердженні мирової угоди, відсутні.

Аналогічних висновків щодо наявності підстав для затвердження мирової угоди за схожих обставин справи дійшов Верховний Суд в ухвалі від 10.12.2024 у справі № 904/3912/23.

Щодо розподілу судових витрат у справі суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Разом з тим, господарський суд звертає увагу на те, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".

Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до нового порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що за розгляд позову у даній справі Дніпропетровською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 9 689,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2991 від 25.09.2024.

Тобто, поверненню прокуратурі з Державного бюджету України підлягає судовий збір у розмірі 4 844,80 грн. за відповідною заявою (відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зі змінами).

Керуючись статтями 18, 46, 130, 185, 192, 193, пунктом 7 частини 1 статті 231, статтями 233, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити спільні заяви Криворізької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" про затвердження мирової угоди у справі № 904/4389/24.

2. Затвердити мирову угоду від 27.12.2024, укладену Криворізькою міською радою (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" (50005, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Ферганська, будинок 29; ) у справі № 904/4389/24, у наступній редакції:

Мирова угода

у справі № 904/4389/24

м. Кривий Ріг 27 грудня 2024 року

Криворізька міська рада (далі по тексту - позивач) (юридична адреса: 50101, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Молодіжна, будинок 1; ), в особі Кудіна Максима Вікторовича, що діє на підставі довіреності, іменована надалі позивач, з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" (далі по тексту - ТОВ "Проект Інвест" та/або відповідач) (юридична адреса: 50005, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Ферганська, будинок 29; ), в особі директора Глевенко Світлани Володимирівни, що діє на підставі Статуту, іменоване надалі відповідач, з іншої сторони, (спільно іменовані надалі Сторони, а окремо Сторона), уклали цю Мирову угоду у справі № 904/4389/24 про наступне:

1. З метою врегулювання господарського спору у справі № 904/4389/24 за позовом керівника Криворізької південної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Криворізької міської ради до відповідача ТОВ "Проект Інвест" про скасування державної реєстрації права оренди, усунення перешкод у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою з кадастровим номером :02:016:0176 та припинення володіння нерухомим майном, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Соборності (колишня назва - Косіора), будинок 31Г, та скасування державної реєстрації права приватної власності, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської області, Сторони досягли взаємоприйнятної домовленості відносно предмету спору по справі № 904/4389/24.

2. На земельній ділянці з кадастровим номером :02:016:0176, розташовується об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля, загальною площею 52,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Соборності (колишня назва - Косіора), будинок 31Г, реєстраційний номер 110, власником якого є ТОВ "Проект Інвест" відповідно до Акту приймання-передачі майнового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" (ідентифікаційний код 37215206), посвідченого приватним нотаріусом Рисіною С.В. 24.11.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3046, 3047.

3. Криворізька міська рада не заперечує про надання земельної ділянки з кадастровим номером :02:016:0176 в оренду ТОВ "Проект Інвест", яка вже перебуває в оренді ТОВ "Проект Інвест" під нерухоме майно, та не заперечує проти права власності на майно, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Проект Інвест".

4. ТОВ "Проект Інвест" зобов`язується протягом 36 місяців після затвердження цієї Мирової угоди сплачувати Криворізькій міській раді орендну плату за земельну ділянку з кадастровим номером :02:016:0176, на якій розміщено нерухоме майно, визначене у пункті 2 цієї Мирової угоди, у подвійному розмірі та з передплатою на 6 (шість) місяців (звичайний розмір орендної плати встановлений договором оренди земельної ділянки).

5. Після спливу 36 місяців після затвердження цієї Мирової угоди відповідач зобов`язується сплачувати позивачу оренду плату відповідно до умов укладеного договору оренди земельної ділянки та/або іншого договору, яким буде визначено розмір орендної плати чи іншого платежу за земельну ділянку під нерухомим майном, визначеного у пункті 2 цієї Мирової угоди.

6. Протягом 30 днів з моменту затвердження цієї Мирової угоди Господарським судом Дніпропетровської області ТОВ "Проект Інвест" зобов`язується перерахувати на розрахунковий рахунок Криворізької південної окружної прокуратури грошові кошти на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання органами прокуратури в інтересах держави в особі позивача - Криворізької міської ради позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги, в тому числі і добровільного перерахування сум судового збору, щодо яких судом вже прийняті рішення про їх стягнення.

7. Сторони гарантують та підтверджують, що з дня затвердження Господарським судом Дніпропетровської області цієї Мирової угоди та після виконання всіх умов цієї Мирової угоди Сторони не матимуть і не заявлятимуть в майбутньому одна до одної жодних вимог, претензій, позовів тощо з приводу предмету спору та правовідносин, що випливають та/або пов`язані з цією справою.

8. Сторони цієї Мирової Угоди дійшли згоди, що у разі невиконання відповідачем своїх зобов`язань, визначених пунктом 4 цієї Мирової угоди, ухвала про затвердження мирової угоди у справі № 904/4389/24 є виконавчим документом згідно ст. 193 Господарського процесуального кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" передається для примусового стягнення в органи ДВС.

9. Сторони заявляють, що ані в процесі укладення цієї Мирової угоди, ані в процесі виконання її умов не були, не будуть, і не можуть бути порушені права та охоронювані законом інтереси будь-яких третіх осіб. Сторони підтверджують, що ця Мирова угода укладена з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і стосуються виключно прав та обов`язків Сторін, а умови цієї Мирової угоди не суперечать закону, є виконуваними та такими, що не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

10. Сторони з цією Мировою угодою ознайомлені та заперечень не мають. Наслідки укладення цієї Мирової угоди та її затвердження, передбачені статтями 192, 193 та 231 Господарського процесуального кодексу України, Сторонам відомі та зрозумілі. Представники Сторін, що підписали цю Мирову угоду, уповноважені на її підписання/укладання.

11. Ця Мирова угода набуває чинності з дня її затвердження Господарським судом Дніпропетровської області і є обов`язковою для Сторін по справі.

12. Цю Мирову угоду укладено у трьох примірниках: один примірник залишається у позивача, другий - у відповідача, третій - в матеріалах справи № 904/4389/24.

РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН

Криворізька міська рада

50101, Дніпропетровська область,

місто Кривий Ріг, вулиця Молодіжна, 1

тел. 0564-92-13-05

ел. пошта:

підпис/печатка Максим Кудін

Товариство з обмеженою

відповідальністю "Проект Інвест"

50005, Дніпропетровська область, місто

Кривий Ріг, вулиця Ферганська, будинок 29

засоби зв`язку: +71

підпис/печатка Світлана Глевенко

3. Провадження у справі № 904/4389/24 закрити.

4. Ухвала є виконавчим документом відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження".

Стягувачем за цією ухвалою є Криворізька міська рада (50101, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Молодіжна, 1; )

Боржником за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест" (50005, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Ферганська, будинок 29; )

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 20.02.2025.

Ухвала дійсна до пред`явлення до 21.02.2028.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 21.02.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко