ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"17" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/2968/24

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» від 14.02.2025 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №911/2968/24,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», м. Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобайл Енерджи»,

м. Бориспіль Київської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на

стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Еволюшн»,

м. Дніпро,

про зобов`язання вчинити дії,

без виклику представників,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/2968/24 за позовом за позовом ПАТ «Укрнафта», до відповідача ТОВ «Мобайл Енерджи», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Альянс Еволюшн», про зобов`язання вчинити дії.

14.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника ПАТ «Укрнафта» надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову у справі №911/2968/24, в якій позивач просить суд:

1. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що належить ТОВ «Мобайл Енерджи» (, місцезнаходження: Київська область,Бориспільський район, місто Бориспіль, вулиця Котляревського, будинок 12):

бензин A 92 Energy в кількості 1 379 100 тис. літрів;

бензин А 95 в кількості 1 020 000 тис. літрів;

дизельне паливо Energy в кількості 1 960 000 тис. літрів,

яке знаходиться на усіх автомобільних заправних станціях (АЗС) мережі АВІАС-ПЛЮС та ANP за адресами: м. Київ, вул. Бориспільське шосе, 14, м. Київ, вул. Бориспільське шосе, 5, м. Київ, бульвар Дружби народів, 42, м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 70, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 4, м. Київ, проспект В. Лобановського, 126/1, м. Київ, проспект Науки, 171, м. Київ, Столичне шосе, 33, м. Київ, вул. Автозаводська, 24/1, м. Київ, вул. Заболотного Академіка, 174, м. Київ, вул. Заболотного Академіка, 31-Є, м. Київ, вул. Богатирська, 17, м. Київ, вул. Братиславська, 11 а, м. Київ, вул. Верховинна, 77/13 а, м. Київ, вул. В.Чорновола, 1, м. Київ, вул. Міська, 2 а, м. Київ, вул. Жмеринська, 1 а, м. Київ, вул. Кирилівська, 58, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 5, м. Київ, м. Київ, вул. Світла, 1, м. Київ, вул. Стеценка, 1, м. Київ, Харківське шосе, 68, та в інших місцях для зберігання бензину та дизельного палива.

2. Заборонити ТОВ Мобайл Енерджи, а також будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження (шляхом укладення в усній чи письмовій формі будь-яких договорів купівлі-продажу, дарування, міни, комісії, поставки, тощо) арештованого рухомого майна: бензин A 92 Energy в кількості 1 379 100 тис. літрів; бензин А 95 в кількості 1 020 000 тис. літрів; дизельне паливо Energy в кількості 1 960 000 тис. літрів, яке знаходиться на усіх автомобільних заправних станціях (АЗС) мережі АВІАС-ПЛЮС та ANP за адресами: м. Київ, вул. Бориспільське шосе, 14, м. Київ, вул. Бориспільське шосе, 5, м. Київ, бульвар Дружби народів, 42, м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 70, м. Київ, проспект Миколи Бажана, 4, м. Київ, проспект В. Лобановського, 126/1, м. Київ, проспект Науки, 171, м. Київ, Столичне шосе, 33, м. Київ, вул. Автозаводська, 24/1, м. Київ, вул. Заболотного Академіка, 174, м. Київ, вул. Заболотного Академіка, 31-Є, м. Київ, вул. Богатирська, 17, м. Київ, вул. Братиславська, 11 а, м. Київ, вул. Верховинна, 77/13 а, м. Київ, вул. В.Чорновола, 1, м. Київ, вул. Міська, 2 а, м. Київ, вул. Жмеринська, 1 а, м. Київ, вул. Кирилівська, 58, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 5, м. Київ, м. Київ, вул. Світла, 1, м. Київ, вул. Стеценка, 1, м. Київ, Харківське шосе, 68, та в інших місцях для зберігання бензину та дизельного палива, та яке належить їм на праві власності або повного господарського відання на час розгляду справи в суді.

Згідно із статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

При цьому вжиття судом заходів забезпечення позову спрямоване на реальне виконання судового рішення та не є засобом додаткового тиску чи додаткової відповідальності відповідача.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву ПАТ «Укрнафта» від 14.02.2025 про вжиття заходів забезпечення позову, суд встановив таке.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача твердить, що відповідно до даних з відкритих джерел в мережі Інтернет автозаправні станції АВІАС-ПЛЮС та ANP або зачинені повністю, або працюють частково без можливості продажу палива на таких АЗС. Офіційний сайт АВІАС прибрав усю інформацію про ціни на пальне, перелік АЗС, перелік пунктів продажу скретч-карток; є перспектива продажу вказаних АЗС та анулювання їхніх ліцензій на роздрібний продаж палива. За висновком позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Позивач, посилаючись на судові рішення, за якими з відповідача стягнуто грошові кошти, зазначає про системність невиконання взятих на себе обов`язків з боку відповідача; твердить, що розмір заборгованості відповідача перед третіми особами може збільшуватись в майбутньому, що утруднить виконання рішення в даній справі.

Також, позивач звертає увагу суду на розмір статутного капіталу відповідача (1 000 грн.) та відсутність у відповідача зареєстрованого майна.

Проаналізувавши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, повно та ґрунтовно дослідивши докази та доводи, наведені у заяві, суд встановив таке.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 906/1162/22, від 29.06.2023 у справі № 925/1316/22, від 18.05.2023 у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 у справі № 904/8506/21.

За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб. (постанова КГС ВС від 26.06.2024 у справі №916/938/24)

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується вжиття певного виду забезпечення позову (п.18 постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі №910/11857/20).

Позивач посилається на інформацію з відкритих джерел щодо закриття автозаправних станцій «АВІАС» та «ANP», на яких «майже зникло пальне» та твердить, що без вжиття заявлених заходів забезпечення виконання зобов`язань з відпуску палива та заправки транспортних засобів при пред`явленні позивачем на автозаправних станціях скетч-карток може стати неможливим.

Посилаючись на фото АЗС та копії фіскальних чеків, за якими ТОВ «Мобайл Енерджі» здійснювало продаж пального (бензину автомобільного А-95 Євро5: від 28.03.2024, від 29.03.2024, від 30.03.2024, від 31.03.2024, від 01.04.2024, від 03.04.2024, від 04.04.2024) позивач твердить, що відповідач є оператором автозаправних станції «АВІАС» та «ANP».

Разом з тим, провадження у справі відкрито ухвалою від 06.11.2024 року; фото АЗС та копії фіскальних чеків, які містять номери АЗС, однак не містять будь-яких згадок про назви «АВІАС» та «ANP», не є належними доказами ані участі відповідача у проекті «АВІАС», ані наявності обов`язку з відпуску пального за картками «АВІАС». Вказані факти належить до предмету розгляду справи, не можуть презюмуватися, та мають бути встановлені у процесі розгляду справи по суті за участі обох сторін на підставі принципів рівності перед законом і судом та диспозитивності судового процесу та належних доказів, що відповідають принципу вирогідності.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зберігання пального (ст. 28), а також роздрібна торгівля пальним (ст. 29) здійснюється суб`єктами господарювання за наявності ліцензії на право зберігання пального та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним (щодо кожного місця обігу пального). Документальних відомостей про наявність таких ліцензій у відповідача ані заява про забезпечення позову, ані матеріали справи не містять. Суд звертає увагу також на те, що відповідно до частини 19 ст. 35 вказаного Закону Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, забезпечує вільний та безоплатний доступ до відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального.

З поміж усього позивач просить суд накласти арешт на паливо, яке знаходиться на АЗС мережі «АВІАС-ПЛЮС». Позивач твердить, що вказане паливо належить ТОВ «Мобайл-Енерджи». Відповідних доказів на підтвердження вказаних доводів до матеріалів заяви не додано. При цьому, сам же позивач у своїй заяві зазначає, що оператором на АЗС «АВІАС-ПЛЮС» є ТОВ «Ескон Оіл» (код ЄДРОПУ 43969245), яке не є учасником справи.

Ні матеріали заяви про забезпечення позову, ні матеріали справи не містять доказів наявності на автомобільних заправних станціях (АЗС) мережі «АВІАС-ПЛЮС» та «ANP», а також інших місцях для зберігання бензину та дизельного палива, заявленого позивачем рухомого майна (бензин A 92 Energy в кількості 1 379 100 тис. літрів; бензин А 95 в кількості 1 020 000 тис. літрів; дизельне паливо Energy в кількості 1 960 000 тис. літрів) у заявленій кількості, яке належить відповідачу ТОВ «Мобайл Енерджи» на праві власності.

Суд не погоджується також із твердженням заявника про те, що застосуванням заявлених заходів забезпечення не буде заподіяно жодних збитків власнику майна, оскільки арешт палива призведе лише до обмеження розпорядження ним, а не позбавлення володіння. Застосування судом арешту заявленої кількості палива призведе до неможливості здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, яка відповідно до даних ЄДР є основним видом діяльності відповідача, тобто не відповідають ознакам співмірності.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову не є засобом додаткового тиску на сторону зобов`язання або додатковим заходом відповідальності за його невиконання, і можуть застосовуватися виключно з метою забезпечення реального виконання рішення суду та відновлення порушеного права заявника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені у заяві представника позивача від 14.02.2025 про вжиття заходів забезпечення позову є не обґрунтованими та не доведеними, у зв`язку з чим заяву представника ПАТ «Укрнафта» від 14.02.2025 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №911/2968/24 суд залишає без задоволення.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства Укрнафта від 14.02.2025 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №911/2968/24 залишити без задоволення.

Ухвала підписана 17.02.2025, в порядку ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, передбачених ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх