ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2025 р. м. Рівне Справа № 918/1186/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Мовчуна А.І, розглянувши матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства "Атлантіс - Пак Україна"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торговельного підприємства "Агропереробка"

про стягнення заборгованості у розмірі 131 453,99 грн

Секретар судового засідання Гупалюк О.О.

Представники сторін у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

До Господарського суду Рівненської області 27.12.2024 надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Атлантіс - Пак Україна" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торговельного підприємства "Агропереробка" про стягнення заборгованості у розмірі 131453,99 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за договором поставки № 28-02/2020-1 від 28.02.2020.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Відповідач відзиву на позов не надав, вимог не заперечив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 30.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 29.01.2025.

28.01.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою суду від 29.01.2025 розгляд справи відкладено на 20.02.2025.

В судове засідання 20.02.2025 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

28.02.2020 між Дочірнім підприємством "Атлантіс - Пак Україна" (надалі - позивач/постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо - торговельним підприємством "Агропереробка" (надалі - відповідач/покупець) укладено договір поставки № 28-02/2020-1 (надалі - договір).

Постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти на умовах цього договору наступний товар: багатошарові термозбіжні пакети та бар`єрну плівку ( п.1.1. договору).

Одночасно з передачею товару постачальник зобов`язується передати покупцю такі документи на товар: висновок державної санітарно - епідеміологічної експертизи; посвідчення якості виробника; товарну або товаротранспортну накладну; податкову накладну (в електронній формі, яка реєструється відповідно до законодавства України протягом 15 днів) (п.1.2 договору).

Асортимент, кількість, ціна за одиницю товару, загальна вартість партії товару, строки відвантаження, порядок доставки, пункт передачі товару покупцю, а також порядок його оплати визначаються в даному договорі і в додатках до цього договору, які з моменту підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін є невід`ємною частиною цього договору (1.3.договору).

У строки, обумовлені сторонами у додатку на поставку партії товару, поставка (приймання - передача) товару здійснюється зі складу постачальника, який знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 15-А, згідно умов EXW (правила тлумачення торгівельних термінів. Інкотермс 2010) (п.4.1.договору).

Датою приймання - передачі товару та моментом переходу права власності на товар покупцеві вважається дата відвантаження товару покупцю зі склада постачальника (Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 15-А) або передача товару перевізнику, вказаному покупцем у письмову замовленні (п. 4.3. договору).

Оплата здійснюється покупцем на підставі цього договору та виставлених продавцем рахунків у строк 30 календарних днів з моменту переходу права власності на товар, якщо інше не обумовлене сторонами у додатку на поставку партії товару та/або цьому договорі (п.6.2.договору).

Даний договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п.14.1.договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

На виконання вимог договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 195 966, 00 грн, що підтверджується видатковими накладними: № 262 від 10.03.2022 на суму 117 579,60 грн; № 346 від 12.04.2022 на суму 19 596,60 грн; № 347 від 20.04.2022 на суму 19 596,60 грн; № 369 від 03.05.2022 на суму 19 596,60 грн; № 379 від 05.05.2022 на суму 19 596,60 грн.

Вищевказані видаткові накладні підписані сторонами без жодних зауважень.

В порушення умов договору відповідачем не здійснив повну оплату за поставлений товар у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 81 244,81 грн.

Також позивачем нараховано 20 366,85 грн пені, 23 572,01 грн інфляційних втрат та 6 270,32 грн 3% річних.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно із статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами першою, другою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день ухвалення рішення відповідачем вартість отриманого товару у повному обсязі не оплачено, доказів на спростування чи погашення заборгованості суду не подано.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення 81 244,81 грн основного боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до п. 9.2. договору у випадку несвоєчасної сплати товару покупець на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити на його користь суму боргу, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період заборгованості, за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, позивачем на підставі п. 9.2. договору нарахована пеня у розмірі 20366,85 грн.

Суд, здійснивши перевірку за допомогою онлайн - системи "Ліга - Закон" наданого розрахунку пені, вважає його арифметично правильним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також судом здійснено перевірку щодо розрахунку інфляційних втрат та 3% річних та встановлено, що розрахунок інфляційних втрат становить 23 572,01 грн, а 3% річних становить 6 257,04 грн , при заявлених - 6 270,32 грн.

Відтак, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 20 366,85 грн пені, 23 572,01 грн інфляційних втрат та 6 257,04 грн 3% річних підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки суду.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення з відповідача на користь позивача 81 244,81 грн основного боргу, 20 366,85 грн пені, 23 572,01 грн інфляційних втрат та 6 257,04 грн 3% річних підлягає задоволенню.

У решті позовних вимог слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи ціну позову та те, що позовна заява надійшла до суду в електронній формі через систему "Електронний суд", за подання цієї позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2422,40 грн (3028,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 0,8).

Позивачем на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви додана квитанція про сплату № 3852-3141-6320-8809 від 27.12.2024 на суму 4342,54 грн, тобто при зверненні до суду з позовом позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 1920,14 грн (4342,54 грн (фактично сплачено) 2422,40 грн (підлягало до сплати)).

За змістом п.п. 1 ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

З урахуванням викладеного, позивачеві підлягає поверненню з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1 920,14 грн.

Повернення надмірно сплаченого судового збору проводиться судом за відповідним клопотанням позивача, яке на час ухвалення цього рішення відсутнє.

На підставі викладеного, враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, іншу частину судового збору слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 237- 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торговельного підприємства "Агропереробка" (35360, Рівненська обл., Рівненський р-н., с. Велика Омеляна, вул. Ярослава Гашека, 120, ) на користь Дочірнього підприємства "Атлантіс - Пак Україна" (08131, Київська обл., Києво - Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 15-А, ) 81244 (вісімдесят одну тисячу двісті сорок чотири) грн 81 коп основного боргу, 20366 (двадцять тисяч триста шістдесят шість) грн 85 коп пені, 6257 (шість тисяч двісті п`ятдесят сім) грн 04 коп 3% річних, 23572 (двадцять три тисячі п`ятсот сімдесят дві) грн 01 коп інфляційних втрат та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 15 коп судового збору.

3. В частині стягнення 13,28 грн 3% річних відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 20 лютого 2025 року.

Суддя А.І.Мовчун