СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Харків Справа №917/708/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.

за участю:

секретаря судового засідання Пархоменко О.В.;

представника відповідача - Біленко Н.О. (наказ №59 від 08.04.2024, положення про юридичний відділ) поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції на підставі ухвали суду;

представника позивача - адвокат Баранова В.І. (свідоцтво серія ПТ №1703 від 27.06.2017, довіреність №10-73/33649 від 23.12.2024) поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції на підставі ухвали суду,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях (вх 2915П) на рішення ухвалене Господарським судом Полтавської області у складі судді Мацко О.С. 14.11.2024 (повний текст складено 19.11.2024) у справі №917/708/24

за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Регіонального відділення фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області

про стягнення,

УСТАНОВИВ:

АТ "Полтаваобленерго" звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної Казначейської служби України у Полтавській області 1733999,16грн коштів, що надлишково сплачені як орендна плата за Договором оренди державного майна №1056 від 22.09.1999р., укладеним між Фондом державного майна України (орендодавцем) та ВАТ "Полтаваобленерго" (орендарем).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 позовні вимоги задоволені.

Ухвалено:

- стягнути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 1733999,16грн коштів, сплачених як орендна плата за договором оренди державного майна №1056 від 22.09.1999;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 26010грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд зазначив, що наявність у позивача права на повернення надлишково сплачених коштів за договором оренди підтверджено судовими рішеннями, що набрали законної сили, є остаточними і обов`язковими для виконання.

09.12.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях, в якій просить суд:

1. Відкрити апеляційне провадження.

2. Апеляційну скаргу Регіонального відділення задовольнити.

3. Скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі №917/708/24 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. Розгляд справи здійснювати за участі представника Регіонального відділення.

Апелянт вважає, що місцевим господарським судом не установлено обставини, які мають значення для вирішення спору, не правильно застосовані норми матеріального права.

Апелянт зауважує, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Регіональне відділення стверджує, що питання звільнення від сплати орендної плати може бути вирішено виключно шляхом внесення відповідних змін до Договору оренди за умови дотримання порядку внесення таких змін, у т.ч. і на підставі судового рішення, і головним чином, лише під час дії такого договору оренди, а не після припинення/розірвання останнього.

Крім того, апелянт вважає, що на теперішній час жодним судовим рішенням не встановлена неможливість використання АТ "Полтаваобленерго" майна за договором оренди, яке не було пошкоджено та знищено.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ від 09.12.2024 справу №917/708/24 передано на розгляд суду у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/708/24.

Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях (вх.№2915П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі №917/708/24 до надходження матеріалів справи.

20.12.2024 справа №917/708/24 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга залишалась судом без руху, після усунення заявником апеляційної скарги виявлених судом недоліків скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.01.2025, крім іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 року у справі №917/708/24. Призначено справу до розгляду на 11.02.2025.

10.01.2025 до Східного апеляційного господарського суду від АТ "Полтаваобленерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Полтавської області таким, що постановлено при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції відповідають обставинам справи. Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі.

В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 11.02.2025 приймають участь представники позивача та відповідача поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції.

Третя особа не скористалась своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання 11.02.2025 уповноваженого представника не направила.

Представники позивача та відповідача пояснили суду, що вважають за можливе розглядати справу за відсутності представника третьої особи.

Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Східним апеляційним господарським судом явка представників сторін та третьої особи до судового засідання обов`язковою не визнавалась. Сторони та третя особа належним чином та завчасно повідомлені про час та місце розгляду справи.

З огляду на наведені положення процесуального закону та установлення факту належного повідомлення сторін та третьої особи про час та місце розгляду справи, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника третьої особи.

В судовому засіданні 11.02.2025 представник заявника апеляційної скарги підтримав її доводи та вимоги у повному обсязі. Просить задовольнити скаргу.

В судовому засіданні 11.02.2025 представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні. Вважає, що під час розгляду справи місцевим господарським судом установлені всі обставини, які мають значення для вирішення спору, правильно застосовані норми матеріального права та дотримані вимоги процесуального права.

Заслухавши пояснення представників позивача та заявника апеляційної скарги, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги та заперечення щодо них, викладені у відзиві на скаргу, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права та правильність застосування норм матеріального права, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як установлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи 22.09.1999 між Фондом державного майна України (орендодавцем) та ВАТ "Полтаваобленерго" (орендарем) укладено договір оренди державного майна №1056, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (групу інвентарних об`єктів) державного підприємства Кременчуцька ТЕЦ, склад і вартість якого визначено відповідно до експертної оцінки державного майна, складеної станом на 01.09.1999 і становить 67387297грн.

Відповідно до п.2.1 договору вступ орендаря у користування майном настає одночасно із підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі вказаного майна.

Протягом дії договору сторонами неодноразово вносилися зміни та доповнення до його умов стосовно терміну дії договору, реквізитів сторін, умов проведення оплати, про що укладалися додаткові угоди до договору, які є його невід`ємними частинами.

11.07.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області та ВАТ "Полтаваобленерго" підписано додаткову угоду №2 щодо внесення змін та доповнень до договору оренди №1056 від 22.09.1999, згідно з якою розділ перший доповнили п.1.2 наступного змісту: 1.2 Основна мета укладення договору оренди майна його використання для надання комунальних послуг: забезпечення фізичних та юридичних осіб гарячою водою, опаленням, електропостачанням.

Регіональне відділення ФДМУ по Полтавській області листом від 17.08.2018 за №11-102-3213 погодило укладення договору суборенди шляхом погодження розрахунку плати за суборенду окремого індивідуально визначеного майна (групи інвентарних об`єктів) Кременчуцької ТЕЦ ПАТ "Полтаваобленерго" в складі будівель, споруд, кабельних пристроїв, передавальних пристроїв, обладнання, інших основних засобів, транспортних засобів, за адресою: м.Кременчук, вул.Свіштовська, 2, що обліковується на балансі ПАТ "Полтаваобленерго".

17.08.2018 між ПАТ "Полтаваобленерго", орендарем, та ТОВ Кременчуцька ТЕЦ, суборендарем, укладено договір суборенди державного майна №2861, за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене державне майно (групу інвентарних об`єктів) Кременчуцької ТЕЦ згідно з переліком майна, що є додатком №1 до цього договору, до якого також в подальшому вносилися зміни.

13.09.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавської та Сумській областях та АТ "Полтаваобленерго" підписано договір про внесення змін №5 до договору оренди державного майна, яким визначено, що майно передається в оренду з метою здійснення орендарем діяльності з виробництва теплової енергії та похідної продукції, а також транспортування теплової енергії (п.1.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2014 - 1245148,08грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3 договору).

Згідно з п.3.5 договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї зі сторін у разі зміни Методики її розрахунку, зміни орендної ставки, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

За умовами п.10.1 договору, цей договір укладено строком на 20 років з 22.09.1999 по 22.09.2019.

31.03.2020 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях та АТ "Полтаваобленерго" підписано договір про внесення змін №7 до договору оренди державного майна №1056 від 22.09.1999, яким строк дії договору було продовжено до 31.07.2020 включно.

АТ "Полтаваобленерго" звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях з заявою від 30.06.2020 за №10-71/11204, в якій просила у зв`язку з потребою в користуванні орендованим майном і в подальшому, продовжити строк дії договору оренди державного майна №1056 від 22.09.1999 на 20 років, тобто на той же строк, що встановлювався сторонами при укладенні договору, із застосуванням аукціону відповідно до Порядку передачі в оренду державного і комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483.

У відповідь Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях листом від 17.07.2020 №11-101-05251 повідомило про прийняте рішення щодо оголошення аукціону, за результатами якого договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем. Зауважило, що згідно абз.3 п.151 Порядку передачі в оренду державного і комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, якщо строк дії договору оренди з чинним орендарем закінчився, такий договір вважається продовженим до моменту укладення договору з переможцем аукціону.

З матеріалів справи убачається, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації, через ракетний обстріл м.Кременчука 24 квітня 2022р., 14 травня 2022р., 18 червня 2022р. зазнало пошкоджень майно Кременчуцької ТЕЦ (м.Кременчук, вул.Свіштовська,2): руйнування покрівлі та несучих конструкцій головного корпусу та обладнання турбінного відділення, пошкодження градирні, що унеможливило користування орендованим майном, що, в свою чергу, зумовило припинення виробництва теплової енергії та похідної продукції, а також транспортування теплової енергії. Вказане стало підставою для припинення роботи Кременчуцької ТЕЦ з 20 години 00 хвилин 24.04.2022, про що видано наказ №114 від 26.04.2022.

Зі змісту наказу ТОВ Кременчуцька ТЕЦ від 26.04.2022 №114 про припинення виробництва, вбачається, що 24.04.2022 товариство зазнало ракетного удару з боку армії Російської Федерації, в результаті якого зазнали значних руйнувань покрівля та несучі конструкції головного корпусу та обладнання турбінного відділення. Крім того, пошкодження отримали інші будівлі та споруди, в тому числі градирня та вибиті майже всі вікна у будівлях, які знаходяться поруч. В результаті пошкоджень основного виробничого цеху та обладнання виробництво теплової та електричної енергії було припинено 24.04.2022 і в подальшому до відновлення обладнання є неможливим, в зв`язку з чим наказано припинити діяльність з виробництва електричної енергії, виробництва, постачання, транспортування теплової енергії з 20 години 24.02.2022.

25.04.2022 та 27.04.2022 комісією у складі працівників АТ "Полтаваобленерго", а також у складі АТ "Полтаваобленерго" та ПАТ "Укртатнафта" проведено огляд пошкодженого майна та огляд пошкоджень, завданих внаслідок масованого обстрілу ТОВ Кременчуцька ТЕЦ, складено відповідні Акти.

АТ "Полтаваобленерго" листом від 02.05.2022 за №10-72/8160 звернулося до РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях з заявою про звільнення орендаря від орендної плати, в якій товариство зазначило, що в зв`язку з неможливістю користування майном за функціональним призначенням внаслідок істотного пошкодження об`єкта оренди ракетним обстрілом військами Російської Федерації 24.04.2022, наявна законодавча підстава звільнити АТ "Полтаваобленерго" з 24.04.2022 від орендної плати по оренді державного майна за договором від 22.09.1999 №1056 індивідуально визначеного майна (групи інвентарних об`єктів) Кременчуцької ТЕЦ в зв`язку з неможливістю здійснювати діяльність на орендованому майні, в зв`язку з чим просило здійснити комісійний огляд об`єкта оренди та погодити проведення реконструкції пошкодженого майна (демонтаж металевої конструкції та бетонних плит, прибирання завалів тощо), що з міркувань безпеки та з метою збереження майна потребує невідкладного виконання. До заяви було додано копію акту про огляд пошкоджень від 27.04.2022.

У відповідь відповідач листом від 24.06.2022 №11-122-02083 запропонував позивачу надати належним чином оформлені документи, складання яких передбачено вимогами чинного законодавства, у т.ч. Порядком виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії російської федерації, пов`язаних з пошкодженням будівель і споруд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2011 №473 та Порядком проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №257.

Листом від 14.06.2022 №06/1528 ТОВ Кременчуцька ТЕЦ повідомила позивача про одностороннє припинення дії договору суборенди державного майна №2861 від 17.08.2018 у зв`язку з неможливістю користування майном за функціональним призначенням внаслідок істотного пошкодження об`єкту оренди ракетним обстрілом військами ворога та невжиття власником заходів щодо відновлення пошкодженого державного майна. АТ "Полтаваобленерго" листом від 22.06.2022 за №10-74/11573 звернулося до РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях з заявою про припинення договору оренди державного майна №1056, індивідуально визначеного майна (групи інвентарних об`єктів) Кременчуцької ТЕЦ з 01.07.2022, та направило для підписання акт повернення майна з оренди, який просило підписати та направити на адресу товариства.

Не вирішення сторонами мирним шляхом питання щодо повернення орендної плати, сплаченої за оренду майна, яке пошкоджено та не може використовуватись за призначенням стало підставою для звернення АТ "Полтаваобленерго" до суду з вимогами зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999, за період з 25.04.2022 до 01.07.2022 включно, шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.03.2023 у справі №917/1111/22 відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Полтаваобленерго". Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 рішення скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999 за період з 25.04.2022 до 01.07.2022 включно, шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати. Ухвалою Верховного Суду від 14.11.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 917/1111/22 закрито.

Після повернення справи №917/1111/22 з суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції видано наказ про примусове виконання постанови. Згідно тексту наказу, зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999 за період з 25.04.2022 до 01.07.2022 включно, шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати. Наказ видано представнику стягувача.

Після видачі Господарським судом Полтавської області судового наказу, відділення Фонду просило апеляційний суд роз`яснити, який саме розмір становлять фактичні витрати АТ "Полтаваобленерго" на внесення орендної плати, від яких останнє підлягає звільненню на підставі перерахунку розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна , що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999 за період з 25.04.2022 по 01.07.2022 Відмовляючи в роз`ясненні судового рішення (постанови), Східний апеляційний суд послався на покладений в основу постанови про задоволення позову висновок про те, що вимога позивача про зобов`язання Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999, за період з 25.04.2022 до 01.07.2022 включно, шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати, є вимогою про визнання відсутності права відповідача нараховувати орендну плату та відсутності обов`язку позивача, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виникне внаслідок нарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивача від юридичної невизначеності у спірних правовідносинах.

Ухвалою Господарського суду від 08.10.2024 визнано таким, що не підлягає виконанню, наказ від 18.01.2024, виданий Господарським судом Полтавської області на примусове виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 (у законодавстві відсутній механізм примусового виконання такого рішення).

Крім того, рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.04.2024 у справі №917/354/24 між цими ж сторонами, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2024, зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях провести перерахунок розміру орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999 за період з 02.07.2022 до 15.08.2022 включно, шляхом звільнення від фактичних витрат на внесення орендної плати.

Як установлено місцевим господарським судом та убачається з матеріалів справи, протягом дії вищевказаного договору оренди орендарем сплачувалася орендна плата, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №899842 від 14.02.2022, № від 31.03.2022, №906227 від 14.12.2022, № від 13.05.2022, випискою по банківським рахункам про сплату авансового платежу. Крім того, в матеріалах справи наявний акт про повернення об`єкта оренди.

З огляду на наведені обставини, АТ "Полтаваобленерго" звернувся до суду з позовом у даній справі, в якому просить стягнути з Державного бюджету 1733999,16грн коштів, що надлишково сплачені як орендна плата за Договором оренди державного майна №1056 від 22.09.1999, укладеним між Фондом державного майна України (орендодавцем) та ВАТ "Полтаваобленерго" (орендарем).

Задовольняючи позовні вимоги, Господарський суд Полтавської області дійшов висновку про те, що під час розгляду інших справи, рішення у яких місцевий господарський суд визнав преюдиційними для розгляду даної справи, установлено відсутність у АТ "Полтаваобленерго" обов`язку сплачувати орендну плату за майно, яке він не може використовувати за період з 25.04.2022 по 15.08.2022. Крім того, суд установив, що АТ "Полтаваобленерго" доведено факт переплати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999 у заявленому розмірі та те, що йому не повернуті ці кошти після припинення договору.

Не погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції РВ ФДМ України по Полтавській та Сумській областях звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області у справі №917/708/24.

Доводи апеляційної скарги наведені вище.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №921/186/23 наведені такі висновки щодо застосування положень статті 75 ГПК України: "Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії".

Правові висновки подібного змісту наведені також у постановах від 31.10.2023 у справі №902/670/22, від 26.11.2019 у справі №922/643/19, від 10.12.2019 у справі №910/6356/19, від 03.04.2024 у справі №615/1224/21, від 04.10.2024 у справі №607/6215/23.

Отже, Східний апеляційний господарський суд зауважує, що фактично судовими рішеннями між тими ж сторонами, які набрали законної сили, досліджені та оцінені обставини щодо відсутності у АТ "Полтаваобленерго" обов`язку сплачувати орендну плату за період з 25.04.2022 по 15.08.2022 та відсутності у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях права нараховувати орендну плату за вказаний період за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1056 від 22.09.1999.

З огляду на викладене, Східний апеляційний господарський суд відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище, твердження заявника апеляційної скарги про те, що ані орендодавцем, ані Кабінетом Міністрів України рішення про звільнення АТ "Полтаваобленерго" від сплати орендної плати в цілому, у порядку визначеному законодавством, не приймалось; рішення суду, за яким АТ "Полтаваобленерго" звільнене від сплати орендної плати за спірний період відсутнє.

Відтак, після установлення зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач вправі ставити питання про повернення йому сум орендної плати, сплаченої по договору оренди державного майна №1056 від 22.09.1999, які фактично сплачені надлишково та підлягають поверненню з державного бюджету з урахуванням вищевказаних судових рішень, які набрали законної сили і є остаточними.

Східний апеляційний господарський суд вважає, що всі дії позивача з 2022 року та ініційовані судові провадження (які наведені вище) направлені на повернення орендної плати, яка сплачена за період, в який позивач об`єктивно не міг використовувати орендоване майно.

При цьому, місцевий господарський суд правомірно застосував статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під "ефективним" слід розуміти такий засіб, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. За змістом ефективний засіб захисту повинен відповідати природі порушеного права, характеру допущеного порушення та наслідкам, які спричинило порушення права особи. Такий засіб правового захисту має бути доступним, обов`язковим, здатним притягнути винних до відповідальності, забезпечити належне відшкодування та запобігти подальшим порушенням прав особи.

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих конституцією або законом, а також право на доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені у Загальній декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року (ст. ст. 8, 10).

Ця норма кореспондує з нормою Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка міститься в статті 6 "Право на справедливий суд".

При цьому Конвенція покликана гарантувати не теоретичні й ілюзорні, а практичні й ефективні права (див., mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Метьюз проти Сполученого Королівства" ("Matthews v. the United Kingdom") [GC], заява № 24833/94, п. 34); право на доступ до суду повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (рішення у справі "Беллє проти Франції" ("Bellet v. France"), заява № 23805/94, п. 36).

Під ефективністю судового захисту розуміється спроможність судового рішення (за наслідками його виконання) призвести до усунення невизначеності у праві позивача та відновити права та законні інтереси особи, на захист яких було подано відповідний позов.

Зважаючи на викладене, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем обрано ефективний спосіб захисту своїх порушених прав, застосування якого призведе до остаточного врегулювання спірних правовідносин. Враховуючи, що позивач вже двічі звертався до суду та отримав судових рішення, які не призвели до відновлення його порушеного права, яке полягає в неотриманні сплаченої ним орендної плати за оренду майна, яким він не міг користуватись та не користувався в зазначений період.

Східний апеляційний господарський суд вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції про те, що заявлені до повернення кошти підлягають стягненню на користь позивача саме з Державного бюджету, а не з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань. Зазначене відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 19.06.2018 року у справі №910/23967/16. Згідно з цим висновком ГПК України не передбачає необхідності зазначення суб`єкта виконання судового рішення (органу, через який треба перераховувати кошти), номера чи виду рахунку, з якого їх слід стягнути (списати). Такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення порушеного права позивача та є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, які мають бути врегульовані у нормативних актах, а не у резолютивній частині рішення (пункти 6.21, 7.1, 7.2 відповідної постанови). Те ж саме стосується і відшкодування судового збору.

Так, у постанові від 11.10.2023 у справі №902/21/21 Верховний Суд зауважив, що грошові кошти не можуть примусово стягуватися з міністерства чи іншого державного органу, оскільки кожен державний орган покликаний виконувати державні функції, покладені на нього відповідно до законодавства, саме з цією метою здійснюється їх фінансування. Примусове стягнення коштів з міністерства чи іншого державного органу може призвести до неможливості виконання покладених на нього функцій, а відтак до розбалансування державної влади.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів держаного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч.2 ст.2 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їх компетенції, встановленої законом. В той же час, управління наявними коштами Державного бюджету України, зокрема, безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду входить до компетенції Державного казначейства України.

Статтею 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

За пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Пунктом 4 названого Положення визначено, що Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Згідно зі статтею 25 Бюджетного кодексу України, казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Частиною 1 статті 43 Бюджетного кодексу України передбачено, що Державна казначейська служба України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч. 2 ст. 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Отже, управління наявними коштами Державного бюджету України, зокрема, безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, входить до компетенції Державного казначейства України.

Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та правомірного висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо стягнення коштів, перерахованих в якості орендної плати, підлягають задоволенню шляхом їх стягнення з Державного бюджету України, що не виходить за межі позовних вимог, а Фонд державного майна України у спірних правовідносинах виступає в інтересах держави як відповідний орган державної влади.

Східний апеляційний господарський суд зауважує на тому, що Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях не заперечується факт пошкодження орендованого майна та неможливість його використання за призначенням, а також внесення АТ "Полтаваобленерго" орендної плати за період, в який майно не могло бути використано, про що Фонд був достеменно обізнаний та повідомлений в установленому порядку.

Східний апеляційний господарський суд вважає безпідставними аргументи апелянта про те, що суд необґрунтовано відхилив розрахунок відповідача щодо розміру надлишково сплаченої орендної плати та не достатньо мотивував прийняття розрахунку позивача. Так, матеріалами справи підтверджується розмір надмірно сплачених позивачем коштів у вигляді орендної плати за період, в який майно не використовувалось, що не спростовано відповідачем (відповідні платіжні доручення містяться в матеріалах справи). Відповідач не надав доказів, що такі кошти були зараховані за іншим призначенням, чи за інший період або що у позивача рахувалась заборгованість за договором.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, тому апеляційний господарський суд не вбачає підстав для її задоволення.

Під час апеляційного провадження Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення Господарського суду Полтавської області у справі №917/708/24, тому воно підлягає залишенню без змін.

З огляду на висновок суду про відхилення апеляційної скарги витрати заявника апеляційної скарги у сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта відповідно до статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 275, 276, 282-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 14.11.2024 у справі №917/708/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.02.2025

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя М.М. Слободін

Суддя П.В. Тихий