ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 910/2596/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Жайворонок Т.Є.,

за участю секретаря судового засідання Гибало В.О.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Відді» - Мінченко Я.В., адвокат (дов. від 12.06.2024),

відповідача - Антимонопольного комітету України - Пащенко М.В., в порядку самопредставництва,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Відді»

на рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2024 (суддя Котков О.В.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 (головуючий суддя: Євсіков О.О., судді: Корсак В.А., Алданова С.О.)

у справі № 910/2596/24

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Відді» (далі - ТОВ «Відді»)

до Антимонопольного комітету України (далі - АМК, Комітет)

про визнання протиправним та скасування рішення.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «Відді» звернулося до суду з позовом до Комітету про визнання протиправним та скасування рішення АМК № 63-р/тк від 04.12.2023 по справі № 100/60/102-рп/к.21 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» (далі - Рішення АМК).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване Рішення АМК прийняте з порушенням порядку складення актів відбору зразків, визначеного Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» та «Порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення дослідження», оскільки покладені в основу оскаржуваного рішення протоколи випробувань та експертні висновки зразків масла, відібраних у певних суб`єктів господарювання, є неналежними доказами та не доводять обставин, на які посилається відповідач.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.07.2024 зі справи № 910/2596/24, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2024, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані з посиланням, зокрема на доведеність АМК обставин поширення позивачем неправдивої інформації на упаковках масла, у складі яких виявлено жири немолочного походження. Сам лише факт, коли виробник продукції вказує на упаковці товару склад продукту, робить посилання на ДСТУ 4399:2005, проте фактичний склад такого продукту не відповідає заявленому на упаковці, вже є допущенням виробником недобросовісної конкуренції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із судовими рішеннями попередніх інстанцій у справі, ТОВ «Відді» звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, згідно з якою просить Суд скасувати судові рішення попередніх інстанцій, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), зазначаючи про неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03.08.2023 зі справи № 910/366/21, від 15.02.2022 зі справи № 916/1093/21, від 24.12.2020 зі справи № 916/2110/20, від 06.07.2020 зі справи № 916/2828/19, від 26.03.2020 зі справи № 910/9962/16, від 13.01.2020 зі справи № 910/28408/15, від 09.11.2021 зі справи № 914/1493/20, від 20.02.2024 зі справи № 910/15124/19.

Скаржник також посилається на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, зазначаючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 9.8 розділу 9 «Методи контролювання» ДСТУ 4399:2005 «Масло вершкове. Технічні умови» у подібних правовідносинах в аспекті єдино-можливого методу дослідження якісних характеристик товару «Масло вершкове», ніж той, що вказаний у ДСТУ 4399:2005 «Масло вершкове. Технічні умови», а саме щодо можливості застосування ДСТУ ISO 6799 «Жири та олії тваринні та рослинні. Визначання складу стеринової фракції. Газохроматографічний метод» (ISO 6799:1991, IDT, далі - ДСТУ ISO 6799) або Методики виконання вимірювань масової долі немолочних жирів в маслі з комбінованою жировою фазою, яка затверджена Технологічним інститутом молока та м`яса УААН 12.05.2023 (далі - Методика № 081/12-0086-03).

Крім того, скаржник посилається на те, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази, а саме акти відбору зразків від 02.12.2020 № 4628-447, від 10.12.2020 № 4741-458, від 15.10.2020 № 02-28.2-29/26, від 15.10.2020 № 93, за результатами яких були складені експертні висновки, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та призвело до ухвалення незаконних судових рішень (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України).

Доводи інших учасників справи, розгляд заяв, клопотань

АМК у відзиві на касаційну скаргу проти доводів касаційної скарги заперечив, з посиланням, зокрема, на законність та обґрунтованість судових рішень попередніх інстанцій, у зв`язку з чим Комітет просив Суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін.

Згідно з ухвалою Суду від 05.02.2025 задоволено заяву ТОВ «Відді» про участь в судовому засіданні у справі № 910/2596/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Рішення судів попередніх судових інстанцій мотивовані такими фактичними встановленими обставинами та висновками.

Згідно з Рішенням АМК:

- визнано, що ТОВ «Відді» вчинило порушення, передбачене статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення щодо харчових продуктів власного виробництва, а саме на упаковках таких харчових продуктів, інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей: «Масло селянське солодковершкове 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 24.11.2020; «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005» ТМ «Молочний вибір», дата виготовлення -21.11.2020; «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 04.10.2020, зокрема щодо їх назви, складу, споживчих властивостей та стандарту, якому відповідають ці продукти, що можуть вплинути на наміри невизначеного кола осіб щодо придбання цього продукту (пункт 1 резолютивної частини рішення);

- за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, на ТОВ «Відді» накладено штраф у розмірі 2 667 816,00 грн (пункт 2 резолютивної частини рішення).

Рішенням АМК встановлено, зокрема, таке.

Відповідачем в антимонопольній справі є ТОВ «Відді».

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Відді» зареєстровано 16.06.2016.

Основним видом господарської діяльності ТОВ «Відді» згідно з класифікацією видів економічної діяльності (КВЕД), зокрема, є: 10.49. Виробництво маргарину і подібних харчових жирів (основний); 10.51. Перероблення молока, виробництво масла та сиру.

Отже, ТОВ «Відді» у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон № 2210) є суб`єктом господарювання.

Держпродспоживслужба листом від 23.03.2021 № 11.2.1-2/6700 (вх. Комітету №7-01/4035 від 25.03.2021) у відповідь на запит Комітету від 28.01.2021 № 127-26/01-1354 та ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області листом від 03.06.2021 № Вих-1856/02-01/-ДВ (вх. Відділення від 08.06.2021 № 60-01/3180) у відповідь на запит Відділення від 07.05.2021 № 60-02/3573 надала копії експертних висновків та протоколів випробувань, результатами яких були аналізи продукції виробництва ТОВ «Відді», зокрема масла солодковершкового в асортименті.

3 метою встановлення факту постачання масла солодковершкового в асортименті Відділення направило уточнювальні вимоги про надання інформації від 23.04.2021 № 60-02/3314 та від 07.05.2021 № 60-02/3565 до ТОВ «Відді» та місць відбору, зазначених в експертних висновках та протоколах випробувань.

Листом Держпродспоживслужби надано експертний висновок Випробувального центру Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи № 018431 д.к./20 від 08.12.2020 (далі - Висновок 1), в якому зазначено про виявлення невідповідності складу харчової продукції виробництва ТОВ «Відді», а саме складу молочного жиру у зразку «Масло селянське солодковершкове 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 24.11.2020 (далі - Масло 1). Регіон виявлення неналежної продукції - м. Київ.

Відповідно до Висновку 1 зразок Масла 1 відібрано та досліджено на замовлення Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві. Масло 1 містить у своєму складі стерини, а саме: Кампестерин (18,4%), Стигмастерин (11,4%), бета-Ситостерин (61,5%) та не відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005.

Згідно з актом відбору зразків від 02.12.2020 № 4628-447 та Висновком 1 зразки Масла-1 відбирали посадові особи ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві у магазині ПІІ «Білла-Україна» за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 56-А.

Відповідно до акта відбору зразків від 02.12.2020 № 4628-447 позаплановий відбір зразків проведено в присутності керуючої Магазином ПІІ «Білла-Україна» Зайчук A.A., арбітражний зразок продукції відібрано та опломбовано.

Комітет згідно з листом від 23.12.2020 № Вих-04.2/20526 повідомив ТОВ «Відді» про те, що за результатами досліджень відібраний зразок Масла 1 за вмістом стеринів не відповідає ДСТУ 4399:2005.

Згідно з інформацією, повідомленою ТОВ «Відді» листом від 04.06.2021 № 04-06/7/21 (вх. Відділення № 60-01/3155 від 07.06.2021), Товариство не здійснювало арбітражного лабораторного дослідження арбітражного зразка Масла 1, Висновку 1 не оскаржувало та до інших органів державної влади (Національної поліції України, органів прокуратури тощо) з приводу фактів наявності в маслі солодковершковому виробництва ТОВ «Відді» немолочних жирів, фальсифікації його продукції не зверталося. Також у листі ТОВ «Відді» зазначило, що відвантаження (реалізація) масла солодковершкового в асортименті протягом періоду з 25.08.2020 по 24.11.2020, у тому числі Масла 1, здійснювалося через оптового дистриб`ютора ТОВ «Авідаль» відповідно до договору поставки від 03.02.2020 № 03-02/20/20, який укладений між ТОВ «Відді» і ТОВ «Авідаль». Подальша реалізація Масла 1 від ТОВ «Авідаль» здійснена до ПІІ «Білла-Україна».

Листом від 21.05.2021 № 21-05/5/21 (вх. Відділення № 60-01/2837 від 21.05.2021) ТОВ «Авідаль» надало відповідь на вимогу від 26.04.2021 № 60-02/3352, в якій зазначило, що закуповувало протягом періоду з 25.08.2020 по 24.11.2020 у ТОВ «Відді» масло солодковершкове в асортименті, на підтвердження чого надало копію договору поставки та реєстр видаткових накладних, згідно з якими масло солодковершкове в асортименті закуповувалось у ТОВ «Відді».

Відповідно до видаткових накладних ТОВ «Відді» поставило ТОВ «Авідаль» масло селянське солодковершкове 73% жиру, фасоване в пачки по 200 г.

Також ТОВ «Авідаль» зазначило перелік суб`єктів господарювання, яким ТОВ «Авідаль» постачало масло солодковершкове виробництва ТОВ «Відді», у тому числі Масло 1, серед яких є ПІІ «Білла-Україна», а також надало копію договору поставки від 01.05.2020 № 303891, який укладений між ПІІ «Білла-Україна» і ТОВ «Авідаль».

Згідно з наданою ТОВ «Авідаль» інформацією, 24.11.2020 останнє реалізувало ПІІ «Білла-Україна» масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, фасоване в кашовану фольгу по 200 г виробництва ТОВ «Відді» загальною кількістю 17980 пачок згідно з видатковими накладними.

Листом від 06.05.2021 № 476 (вх. Відділення № 60-01/2567 від 07.05.2021) ПІІ «Білла-Україна» надало відповідь на вимогу від 23.04.2021 № 60-02/3284, у якій зазначило, що Масло 1 постачалося до Магазину ПІІ «Білла-Україна» ТОВ «Авідаль», на підтвердження чого додало копії договору поставки від 01.05.2020 № 303891, який укладений між ПІІ «Білла-Україна» і ТОВ «Авідаль», видаткових накладних та декларації виробника.

Листом від 09.06.2021 № 689 (вх. Відділення № 60-01/3240 від 11.06.2021) ПІІ «Білла-Україна» надало Відділенню копії наявних у підприємства документів, що підтверджують поставку Масла 1 до Магазину ПІІ «Білла-Україна».

Крім того, ПІІ «Білла-Україна» листом від 09.06.2021 № 689 (вх. Відділення № 60-01/3240 від 11.06.2021) надало Відділенню копії видаткових накладних, згідно з якими ТОВ «Авідаль» здійснило поставку Масла 1 до мережі магазинів ПІІ «Білла-Україна».

Отже, Масло 1 від ТОВ «Відді» через ТОВ «Авідаль» направлено для подальшої реалізації до магазину ПІІ «Білла-Україна», що підтверджено документально.

Листом Держпродспоживслужби надано експертний висновок ВЦ ДНДІЛДВСЕ № 018737 д.к./20 від 18.12.2020 (далі - Висновок 2), в якому зазначено про виявлення невідповідності складу харчової продукції виробництва ТОВ «Відді», а саме складу молочного жиру в зразку «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005» ТМ «Молочний вибір», дата виготовлення -21.11.2020 (далі - Масла 2). Регіон виявлення неналежної продукції - м. Київ.

Відповідно до Висновку 2 зразок Масла 2 відібрано та досліджено на замовлення ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві. Масло 2 містить стерини, а саме: Кампестерин (1,9%), Стигмастерин (0,94%), бета-Ситостерин (4,84%) та не відповідає вимогам ДСТУ 4399:2005.

Згідно з актом відбору зразків від 10.12.2020 № 4741-458 та Висновком 2 зразки Масла 2 відбирали посадові особи ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві в магазині ДП «Рітейл Центр» за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 66.

Відповідно до акта відбору зразків від 10.12.2020 № 4741-458 позаплановий відбір зразків проведено в присутності директора магазину ДП «Рітейл Центр» Костенко Ю.В., арбітражний зразок продукції відібрано та опломбовано.

Згідно з матеріалами, наданими згідно з листом Держпродспоживслужби, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві листом від 23.12.2020 № Вих-04.2/20522 повідомило ТОВ «Відді» про те, що за результатами досліджень відібраний зразок Масла 2 за вмістом стеринів не відповідає ДСТУ 4399:2005.

Згідно з листом ТОВ «Відді» відвантаження (реалізація) Масла 2 здійснювалося через оптового дистриб`ютора ТОВ «Авідаль» відповідно до договору поставки. Подальша реалізація Масла 2 від ТОВ «Авідаль» здійснена до ДП «Рітейл Центр».

Відповідно до видаткової накладної ТОВ «Відді» відвантажило ТОВ «Авідаль» Масло 2, фасоване в пачки по 200 г кількістю 680 пачок.

Згідно з листом ТОВ «Авідаль» останнє закуповувало масло солодковершкове, у тому числі Масло 2 у ТОВ «Відді», на підтвердження чого надало копію договору поставки та реєстр видаткових накладних, за якими масло солодковершкове в асортименті закуповувалось у ТОВ «Відді».

Також ТОВ «Авідаль» вказало перелік суб`єктів господарювання, яким постачало масло солодковершкове виробництва ТОВ «Відді», у тому числі Масло 2 ТОВ «Диліжанс ЖД». На підтвердження зазначеного ТОВ «Авідаль» надало копію договору поставки від 04.06.2020 № 04-06/20/20, який укладений між ТОВ «Авідаль» та ТОВ «Диліжанс ЖД».

Відповідно до видаткової накладної ТОВ «Авідаль» поставило ТОВ «Диліжанс ЖД» масло солодковершкове селянське 73% жиру ТМ «Молочний вибір», фасоване по 200 г, у кількості 680 пачок загальною вагою 136,0 кг.

ДП «Рітейл Центр» згідно з листом від 20.05.2021 № 105 (вх. Відділення № 60-01/2896 від 25.05.2021) надало відповідь на вимогу від 23.04.2021 № 60-02/3296, в якій повідомило, що Масло 2 постачалося до магазину ДП «Рітейл Центр» ТОВ «Диліжанс ЖД», на підтвердження чого було додано, зокрема копії договору від 01.09.2017 № РЦ036601, який укладений між ДП «Рітейл Центр» і ТОВ «Диліжанс ЖД», видаткової накладної від 23.11.2020 № 1306, а також декларації виробника від 22.11.2020 № 1353, 1362 (дата виробництва масла - 21.11.2020).

Згідно з декларацією виробника від 22.11.2020 № 1353, 1362, отриманою посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві під час відбору зразків 10.12.2020 у магазині ДП «Рітейл Центр», а також наданою Відділенню ДП «Рітейл Центр», виробником Масла 2 є ТОВ «Відді». На вказаних деклараціях виробника містяться відтиски печатки ТОВ «Відді».

Отже, Масло 2 від відповідача через ТОВ «Авідаль» і ТОВ «Диліжанс ЖД» направлено для подальшої реалізації до магазину ДП «Рітейл Центр», що підтверджено документально.

Листом Держпродспоживслужби надало експертні висновки випробувального центру Вінницької регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби (далі - ВЦ ВРДЛДПСС»), результатами випробування яких були аналізи продукції,

виробником у якій зазначено ТОВ «Відді», згідно з якими зазначено про виявлення

невідповідності складу харчової продукції, а саме складу молочного жиру в зразку

«Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 04.10.2020 (далі - Масло 5). Регіон виявлення неналежної продукції - Вінницька області.

Відповідно до експертного висновку ВЦ ВРДЛДПСС від 26.10.2020 № 006210 д.к./20 (далі - Висновок 3) зразок Масла 5 відібрано та досліджено на замовлення Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (далі - ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області). За результатами лабораторного дослідження зразка продукції встановлено невідповідність Масла 5 за вмістом тригліцеридного складу молочного жиру (чистотою молочного жиру).

Згідно з експертним висновком ВЦ ВРДЛДПСС від 26.10.2020 № 006353 д.к./20 (далі - Висновок 4) зразок Масла 5 відібрано та досліджено на замовлення ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області. За результатами лабораторного дослідження зразка продукції встановлено невідповідність Масла 5 за вмістом тригліцеридного складу молочного жиру (чистотою молочного жиру).

Відповідно до акта відбору зразків від 15.10.2020 № 02-28.2-29/26 та Висновку 3 відбір зразка Масла 5 здійснено на потужностях Кожухівської ЗОШ за адресою: вул. Шляхова, 26, с. Кожухів, Літинський р-н, Вінницька область.

Згідно з актом відбору зразків від 15.10.2020 № 02-28.2-29/26 плановий відбір зразків проведено в присутності в.о. директора Кожухівської ЗОШ Юзви О.В. Зразок Масла 5 (мінімальний строк придатності - 35 діб, максимальний - 75 діб) відібрано вагою 0,2 кг від партії 8 пачок вагою по 200 г, арбітражний зразок Масла 5 відібрано та запаковано в сейф-пакет.

Відповідно до витягу з Журналу контролю якості готової продукції, наданого листом ТОВ «Відді», 04.10.2020 Товариство виготовило 680 кг масла солодковершкового 73% жиру, строк придатності - 12 міс., та 4852 кг масла солодковершкового 73% жиру, строк придатності - 75 діб.

Згідно з листом ТОВ «Відді» відвантаження (реалізація) масла солодковершкового, виготовленого Товариством у період з 25.08.2020 по 24.11.2020, здійснювалося через оптового дистриб`ютора ТОВ «Авідаль» відповідно до договору поставки.

Згідно з листом ТОВ «Авідаль» останнє закуповувало масло солодковершкове, у тому числі Масло 5, у ТОВ «Відді», на підтвердження чого надало копію договору поставки та реєстр видаткових накладних, за якими закуповувалося масло солодковершкове в асортименті.

Відповідно до видаткових накладних ТОВ «Авідаль» отримало від ТОВ «Відді» масло солодковершкове селянське 73% жиру, фасоване в пачки по 200 г.

У листі ТОВ «Авідаль» вказало перелік суб`єктів господарювання, яким воно постачало масло солодковершкове виробництва ТОВ «Відді», у тому числі Масло 5 ТОВ «Ваго-Трейд». На підтвердження зазначеного ТОВ «Авідаль» надало копію договору поставки від 30.07.2019 № 30-07/10-2/19, який укладений між ТОВ «Авідаль» і ТОВ «Ваго-Трейд».

Згідно з видатковими накладними ТОВ «Авідаль» поставило до ТОВ «Ваго-Трейд» масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, фасоване в каптовану фольгу по 200 г, загальною кількістю 600 пачок.

За інформацією, наданою Відділенню Кожухівською ЗОШ, Масло 5 закуповував Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, а постачало, зокрема, до Кожухівської ЗОШ, ПП «ТД «Солодкий Світ» шляхом визначення його переможцем за результатами торгів, на підтвердження чого додано копії договору про закупівлю товару від 02.04.2020 № 19-Т, видаткові накладні, а також декларації виробника від 05.10.2020 № 1-921/1 (дата виробництва масла - 04.10.2020).

Відповідно до декларації виробника від 05.10.2020 № 1-921/1 (дата виробництва масла - 04.10.2020), наданої Кожухівською ЗОШ, виробником Масла 5 є ТОВ «Відді», а товароотримувачем - ТОВ «Авідаль». На зазначеній декларації виробника міститься юридична адреса виробника: 03028, м. Київ, проспект Науки, буд. 42/1, корпус 10, офіс 17 та адреса потужностей виробництва: 32600, Хмельницька область, смт Нова Ушиця, вул. Гагаріна, 68, а також відтиски печаток ТОВ «Відді» та ПП «ТД «Солодкий Світ».

Листом від 09.06.2021 № 9/01/06 (вх. Відділення № 60-01/3276 від 14.06.2021) ПП «Солодкий Світ» повідомило, що Масло 5 закуповувалося у ТОВ «Ваго-Трейд» за договором купівлі-продажу товарів від 01.01.2019 № 12/2019, на підтвердження чого додано копію зазначеного договору та видаткові накладні, за якими ПП «Солодкий Світ» поставило Масло 5 до Кожухівської ЗОШ. При цьому ПП «Солодкий Світ» не надало Відділенню копій документів, на підставі яких ТОВ «Ваго-Трейд» здійснило постачання Масла 5 до ПП «Солодкий світ».

Отже, Масло 5 від Товариства через ТОВ «Авідаль», ТОВ «Ваго-Трейд» та ПП «ТД «Солодкий Світ» реалізовано кінцевому споживачу, зокрема Кожухівській ЗОШ, що підтверджено документально.

Згідно з актом відбору зразків від 15.10.2020 № 93 та Висновком 4 відбір зразка Масла 5 здійснено на потужностях Дашівського НРЦ за адресою: вул. Л. Українки, 2, смт Дашів, Іллінецький р-н, Вінницька обл.

Відповідно до акта відбору зразків від 15.10.2020 № 93 позаплановий відбір зразків проведено в присутності комірника Дашівського НРЦ Гедзенко Г.І. Зразок Масла 5 (мінімальний строк придатності - 35 діб, максимальний - 75 діб) відібрано вагою 0,2 кг із партії вагою 36,6 кг, арбітражний зразок Масла 5 відібрано та поміщено в морозильну камеру Дашівського НРЦ.

Згідно з витягом із Журналу контролю якості готової продукції, наданим листом ТОВ «Відді», 04.10.2020 Товариство виготовило 680 кг масла солодковершкового 73% жиру, строк придатності - 12 міс., та 4852 кг масла солодковершкового 73% жиру, строк придатності - 75 діб.

Відповідно до листа ТОВ «Відді» відвантаження (реалізація) масла солодковершкового, виготовленого Товариством у період з 25.08.2020 по 24.11.2020, здійснювалося через оптового дистриб`ютора ТОВ «Авідаль» згідно з договором поставки.

Згідно з листом ТОВ «Авідаль» останнє закуповувало масло солодковершкове, у тому числі Масло 5, у ТОВ «Відді», на підтвердження чого надало копію договору поставки та реєстр видаткових накладних, за якими закуповувалося масло солодковершкове в асортименті.

Відповідно до видаткових накладних ТОВ «Авідаль» отримало від ТОВ «Відді» масло солодковершкове селянське 73% жиру, фасоване в пачки по 200 г.

У листі ТОВ «Авідаль» вказало перелік суб`єктів господарювання, яким постачало масло солодковершкове виробництва ТОВ «Відді», у тому числі Масло 5 до ФОП Богачука О.Г., а також надало копію договору поставки від 31.07.2019 № 31-07/10119, укладеного між ТОВ «Авідаль» і ФОП Богачуком О.Г., та реєстр видаткових накладних, за якими реалізовувалося масло солодковершкове виробництва ТОВ «Відді».

На підставі видаткової накладної ТОВ «Авідаль» реалізувало ФОП Богачуку О.Г. 600 пачок масла солодковершкового «Селянське» 73% жиру, фасованого по 200 г, загальною вагою 120 кг.

ФОП Богачук О.Г. листом від 05.07.2021 (вх. Відділення № 60-01/3761) у відповідь на вимогу Відділення від 22.06.2021 № 60-02/4726 повідомив про те, що 01.01.2020 між ФОП Богачуком О.Г. (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Бондарем Володимиром Петровичем (покупець) укладено договір поставки № 555, у рамках якого ФОП Бондарю В.П. здійснювалася поставка молочної продукції, зокрема 09.10.2020 поставлено Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, фасоване в пачки по 200 г, у кількості 225 пачок, виробництва ТОВ «Відді», яке ФОП Богачук О.Г. отримав від ТОВ «Авідаль». На підтвердження зазначеного ФОП Богачук О.Г. надав копії: договору поставки від 31.07.2019 № 31-07/10119, який укладений між ТОВ «Авідаль» та ФОП Богачуком О.Г.; видаткової накладної від 07.10.2020 № АВ000014838, згідно з якою постачальником є ТОВ «Авідаль», а покупцем - ФОП Богачук О.Г.; видаткової накладної від 09.10.2020 № BG-0003608/ТГ, відповідно до якої постачальником є ФОП Богачук О.Г., а одержувачем - ФОП Бондар В.П., а також декларацію виробника від 06.10.2020 № 1-921/1 (дата виробництва масла - 04.10.2020), на якій міститься відтиск печатки ТОВ «Відді».

Згідно з листом Дашівського НРЦ від 04.06.2021 № 221 (вх. Відділення № 60-01/3299 від 15.06.2021) Масло 5 Дашівський НРЦ закуповувало у ФОП Бондаря В.П. шляхом визначення його переможцем за результатами закупівлі, на підтвердження чого додано копії: договору купівлі-продажу від 16.04.2020 № 58, який укладений між ФОП Бондарем В.П. та Дашівським НРЦ, накладної від 09.10.2020 № 62 та декларації виробника від 06.10.2020 № 1-921/1 (дата виробництва масла - 04.10.2020).

Відповідно до декларації виробника від 06.10.2020 № 1-921/1 (дата виробництва масла - 04.10.2020), наданої Дашівським НРЦ, виробником Масла 5 є ТОВ «Відді», а товароотримувачем - ТОВ «Авідаль». Крім того, на вказаній декларації містяться відтиск печатки ТОВ «Відді», ідентифікаційний код Товариства 40575332 та юридична адреса виробника: 03028, м. Київ, проспект Науки, буд. 42/1, корпус 10, офіс 17, а також відтиск печатки ФОП Богачука О.Г.

Отже, Масло 5 від ТОВ «Відді» через ТОВ «Авідаль», ФОП Богачука О.Г. та ФОП Бондаря В.П. реалізовано кінцевому споживачу, зокрема Дашівському НРЦ, що підтверджено документально.

Таким чином, відповідно до Висновків 1 - 4 у складі Масел 1, 2 та 5 виявлено жири немолочного походження.

Масла 1, 2 та 5 не є маслом вершковим (солодковершковим) у розумінні законодавства.

Інформація, поширена на упаковках зазначеної продукції, а саме: «Масло селянське солодковершкове 73% жиру», «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру», «ДСТУ 4399:2005», є неправдивою.

Факти наявності жирів немолочного походження у наведеній продукції, встановлені Висновками 1 - 4, свідчать про неодноразові порушення ТОВ «Відді» вимог законодавства та нормативно-технічної документації під час виробництва масла.

Внаслідок поширення відповідачем неправдивої інформації щодо назви, складу, споживчих властивостей та стандарту, якому відповідають ці продукти, що може вплинути на наміри споживачів щодо придбання такої продукції, ТОВ «Відді» може отримати неправомірні переваги в конкуренції порівняно з іншими суб`єктами господарювання, які діють на ринку виробництва/реалізації масла солодковершкового та не поширюють неправдивої інформації щодо власної продукції.

У складі продукції виробництва ТОВ «Відді» виявлено жири немолочного походження, а саме у складі продукції:

1. «Масло селянське солодковершкове 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 24.11.2020;

2. «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005» ТМ «Молочний вибір», дата виготовлення - 21.11.2020;

3. «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 04.10.2020.

Враховуючи вимоги ДСТУ 4399:2005, а також положення частини третьої статті 5 та частини другої статті 6 Закону України «Про молоко та молочні продукти», Масло 1, Масло 2 та Масло 5 виробництва ТОВ «Відді» не є молочними продуктами, у тому числі, маслом вершковим (солодковершковим), у розумінні чинного законодавства.

Дії ТОВ «Відді», які полягають у поширенні інформації «Масло солодковершкове «Селянське, 73% жиру» та «Масло селянське солодковершкове 73% жиру», «ДСТУ 4399:2005» щодо харчових продуктів (Масла, 1, Масла 2 та Масла 5) власного виробництва на етикетках (упаковках) зазначених харчових продуктів, є порушенням, передбаченим статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення неправдивих відомостей щодо їх назви, складу, споживчих властивостей, та стандарту, якому відповідають продукти, що можуть вплинути на наміри невизначеного кола осіб щодо придбання цих продуктів.

Позивач, не погоджуючись з висновками Комітету, вважає, що наявні підстави, передбачені статтею 59 Закону № 2210, для визнання протиправним та скасування Рішення АМК, оскільки оскаржуване рішення, на думку позивача, прийняте з порушенням порядку складення актів відбору зразків, визначеного Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» та «Порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення дослідження», з огляду на те, що покладені в основу оскаржуваного рішення протоколи випробувань та експертні висновки зразків масла, відібраних у певних суб`єктів господарювання, є неналежними доказами та не доводять обставин, на які посилається відповідач.

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним (скасування) Рішення АМК.

Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначаються підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

Отже, відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

При цьому наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховних Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

Що ж до визначення подібних правовідносин, то в силу приписів статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, в якій визначено критерій подібності правовідносин.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття «подібні правовідносини», що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін «подібні правовідносини» може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини», зокрема пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи [див. постанови від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16 (пункт 32); від 25.04.2018 у справі № 925/3/17 (пункт 38); від 16.05.2018 у справі № 910/24257/16 (пункт 40); від 05.06.2018 у справі № 243/10982/15-ц (пункт 22); від 31.10.2018 у справі № 372/1988/15-ц (пункт 24); від 05.12.2018 у справах № 522/2202/15-ц (пункт 22) і № 522/2110/15-ц (пункт 22); від 30.01.2019 у справі № 706/1272/14-ц (пункт 22)]. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

В обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, зазначаючи про неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03.08.2023 зі справи № 910/366/21, від 15.02.2022 зі справи № 916/1093/21, від 24.12.2020 зі справи № 916/2110/20, від 06.07.2020 зі справи № 916/2828/19, від 26.03.2020 зі справи № 910/9962/16, від 13.01.2020 зі справи № 910/28408/15, від 09.11.2021 зі справи № 914/1493/20, від 20.02.2024 зі справи № 910/15124/19.

Так, скаржник зазначає, про неправильне застосування норм права (частини шостої, частини дев`ятої, частини одинадцятої статті 21, частини одинадцятої статті 21 Закону України «Про державний контроль», пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2022 № 833 «Про затвердження Порядку відбору зразків продукції тваринного, рослинного і біотехнологічного походження для проведення досліджень»; статей 77-80, 86, 236, 238 ГПК України, пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.03.2009 № 270) без урахування висновків Верховного Суду, викладених у наведених ним (скаржником) постановах, щодо їх (висновків) застосування.

Стосовно наведеного Верховний Суд зазначає таке.

Предметом розгляду у цій справі є визнання недійсним Рішення АМК, відповідно до якого, зокрема, визнано, що ТОВ «Відді» вчинило порушення, передбачене статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення щодо харчових продуктів власного виробництва, а саме на упаковках таких харчових продуктів, інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей: «Масло селянське солодковершкове 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 24.11.2020; «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005» ТМ «Молочний вибір», дата виготовлення -21.11.2020; «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 04.10.2020, зокрема щодо їх назви, складу, споживчих властивостей та стандарту, якому відповідають ці продукти, що можуть вплинути на наміри невизначеного кола осіб щодо придбання цього продукту; за вчинене порушення на Товариство накладено штраф.

У справі № 910/366/21, на яку посилається скаржник, предметом спору було скасування рішення Комітету про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу, відповідно до якого визнано дії позивача порушенням, передбаченим статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Верховний Суд виходить з того, що справа № 910/366/21 і справа № 910/2596/24 є схожими в частині, що стосується предмета позову (визнання недійсним рішення АМК щодо визнання вчинення позивачами порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції), за однаковим нормативно-правовим регулюванням кваліфікації та притягнення за правопорушення, а саме за статтею 15-1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Водночас Суд відхиляє помилкові доводи скаржника про те, що оскаржувані судові рішення у справі № 910/2596/24 ухвалені без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 зі справи № 910/366/21, оскільки правовідносини у справі, що розглядається та у справі № 910/366/21 хоча і є однаковими за матеріально-правовим регулюванням, предметом спору і змістом позовних вимог, але істотно відмінні (у справі, що розглядається, з одного боку, і в іншій справі з іншого) за підставами позову і фактично-доказовою базою - встановленими судами обставинами справи і зібраними та дослідженими в них доказами, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято судове рішення. Наведене свідчить про неподібність правовідносин у справі № 910/366/21 та в даній справі, зокрема з урахуванням змісту правовідносин та доводів учасників справи, якими вони обґрунтовували свої позиції.

Так, у справі № 910/366/21 йшлося про порушення порядку відбору зразків за участю виробника продукції, якого Комітет визначив оператором ринку, тоді як у справі № 910/2596/24 операторами ринку при відборі зразків продукції було визначено суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію та обіг харчових продуктів (ПІІ «Білла-Україна», ДП «Рітейл Центр», Кожухівська ЗОШ, Дашівський НРЦ). Отже, у цьому випадку уповноваженим органом не перевірявся та не визначався суб`єкт господарювання ТОВ «Відді» у якості оператора ринку.

Скаржник також посилається на постанови Верховного Суду від 15.02.2022 зі справи № 916/1093/21, від 24.12.2020 зі справи № 916/2110/20, від 06.07.2020 зі справи № 916/2828/19, від 26.03.2020 зі справи № 910/9962/16, від 13.01.2020 зі справи № 910/28408/15, зазначаючи про те, що ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві не направляло на його адресу листа від 23.12.2020 № Вих-04.2/20526 (за змістом якого за результатами досліджень відібраний зразок Масла 1 за вмістом стеринів не відповідає ДСТУ 4399:2005), а також листа від 23.12.2020 № Вих-04.2/20522 (за змістом якого за результатами досліджень відібраний зразок Масла 2 за вмістом стеринів не відповідає ДСТУ 4399:2005), у той час як за висновками Верховного Суду належним доказом направлення документів адресату відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ (поштова квитанція, поштова накладна з інформацією про поштове відправлення чи фінансовий чек, який також відсутній у матеріалах справи і не долучений скаржником до касаційної скарги) та опис вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

Суд зазначає, що неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.

Сама по собі різниця судових рішень не свідчить про безумовне підтвердження незастосування правового висновку.

Правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ, а регулятивний вплив пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, якою передбачено таку підставу касаційного оскарження як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, поширюється саме на подібні (аналогічні) правовідносини.

Верховний Суд виходить також з того, що досліджуючи доцільність посилання на постанову Верховного Суду кожен правовий висновок Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: (1) чи є правовідносини подібними та (2) чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на відповідні законодавчі акти. У такому випадку правовий висновок розглядається «не відірвано» від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних нормативно-правових актів.

Суд зазначає, що у справі № 910/2596/24 розглядається спір про визнання недійсним (скасування) Рішення АМК.

За результатами розгляду Комітетом справи дії позивача у вигляді поширення щодо харчових продуктів власного виробництва, а саме на упаковках таких харчових продуктів, інформації, що вводить в оману, шляхом повідомлення невизначеному колу осіб неправдивих відомостей: «Масло селянське солодковершкове 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 24.11.2020; «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005» ТМ «Молочний вибір», дата виготовлення -21.11.2020; «Масло солодковершкове «Селянське» 73% жиру, ДСТУ 4399:2005», дата виготовлення - 04.10.2020, зокрема щодо їх назви, складу, споживчих властивостей та стандарту, якому відповідають ці продукти, що можуть вплинути на наміри невизначеного кола осіб щодо придбання цього продукту, визнано недобросовісною конкуренцією. Отже, встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів має здійснюватися саме через призму кваліфікації правопорушення, здійсненого Комітетом.

При оцінці обставин, покладених АМК в основу свого рішення надається правова кваліфікація тільки обставинам, які можуть свідчити про наявність або відсутність в діях ТОВ «Відді» порушення законодавства про захист недобросовісної конкуренції.

Згідно зі статтею 41 Закону № 2210 доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів.

Відбір зразків продукції, за результатами яких складені експертні висновки, проведено органами Держпродспоживслужби.

Комітет аналізує зібрані фактичні дані виключно на предмет можливості встановлення наявності або відсутності порушення в діях суб`єкта господарювання, а не перевіряє дії посадової особи державного органу.

Акти відбору зразків продукції оцінені у сукупності з іншими доказами, які покладені в основу Рішення АМК.

Суд, не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) Комітету, з`ясовує і визначає наявність/відсутність, а відтак доведеність/недоведеність, обґрунтованість/необґрунтованість передбачених статтею 59 Закону № 2210 підстав для визнання недійсним рішення Комітету.

Отже правовідносини у наведених скаржником справах не є подібними до правовідносин у справі № 910/2596/24, оскільки скаржник залишає поза увагою предмет спору у цій справі, а також безпосередньо суб`єкта, чиє рішення є предметом оскарження, обставини, які входять до предмета доказування, враховуючи саму суть інкримінованого позивачу порушення.

За доводами скаржника, судом неправильно застосовано норми права, а саме приписи статей 86, 236-238 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду щодо вимог до змісту мотивувальної частини судового рішення (постанова Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 914/1493/20) та щодо необхідності надання оцінки всім аргументам учасника справи (постанова Верховного Суду від 20.02.2024 у справі № 910/15124/19).

Стосовно наведеного Верховний Суд зазначає таке.

Суди попередніх інстанцій на виконання приписів статті 59 Закону № 2210 проаналізували зміст оскаржуваного рішення АМК, перевірили дотримання АМК вимог законодавства, дослідили та оцінили наведені сторонами доводи та аргументи, докази, дійшли висновку про повноту дослідження АМК дійсних обставин справи, можливість встановити мотиви його прийняття, які можуть бути достатніми для висновків органу, викладених у Рішенні АМК, і не встановили підстав, передбачених статтею 59 Закону № 2210, для визнання недійсним Рішення АМК.

При цьому, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що сам лише факт, коли виробник продукції вказує на упаковці товару склад продукту, робить посилання на ДСТУ 4399:2005, проте фактичний склад такого продукту не відповідає заявленому на упаковці, вже є допущенням виробником недобросовісної конкуренції.

Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить про те, що висновки судів попередніх інстанцій не є узагальненими, а містять належні висновки щодо оцінки та перевірки відповідності змісту Рішення АМК викладеним вимогам в контексті інкримінованого позивачу порушення антимонопольного законодавства, судами попередніх інстанцій не встановлені обставини існування підстав для визнання протиправним і скасування Рішення АМК.

Верховний Суд виходить з того, що оскаржувані судові рішення не суперечать правовим висновкам постанов Верховного Суду, на які посилається скаржник.

Верховний Суд вчергове зазначає, що неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.

Відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми та не свідчить про те, суд застосував норму інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив), а неоднаковою фактично-доказовою базою, тобто за інших обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями, і за іншими поданими сторонами та оціненими судами доказами, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято судове рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів та встановленні інших обставин у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про наявність підстав для визнання оспорюваного Рішення АМК протиправним та недійсним.

Верховний Суд наголошує, що у справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції надав оцінку всім наданим сторонами доказам, до переоцінки яких у силу приписів статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції вдаватись не може, оскільки встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій, що передбачено статтями 73-80, 86, 300 ГПК України.

Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 зі справи № 373/2054/16-ц).

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги в частині підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження.

В обґрунтування підстави касаційної оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 9.8 розділу 9 «Методи контролювання» ДСТУ 4399:2005 «Масло вершкове. Технічні умови» у подібних правовідносинах в аспекті єдино-можливого методу дослідження якісних характеристик товару «Масло вершкове», ніж той, що вказаний у ДСТУ 4399:2005 «Масло вершкове. Технічні умови», а саме щодо можливості застосування ДСТУ ISO 6799 або Методики № 081/12-0086-03.

Стосовно наведеного Верховний Суд зазначає таке.

Як свідчить зміст пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України ця норма процесуального права спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики, шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

Верховний Суд виходить з того, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник повинен обґрунтувати, в чому саме полягає неправильне застосування норми матеріального права чи порушення норми процесуального права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду (у чому саме полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права та як саме ці норми права судами були застосовано неправильно). Верховний Суд здійснює тлумачення норм права, а не індивідуальних особливостей конкретної справи або фактів, встановлених судами попередніх інстанцій.

Водночас доводи касаційної скарги з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України фактично зводяться до незгоди позивача з оцінкою судами попередніх інстанцій доказів у справі, зокрема експертних висновків та протоколів випробувань Держпродспоживслужби за результатами аналізу продукції виробництва ТОВ «Відді» та відповідними діями органів Держпродспоживслужби щодо проведених нею досліджень та їх результатами.

Судами попередніх інстанцій не встановлено наявності обставин оскарження в судовому порядку дій посадових осіб Держпродспоживслужби чи рішень Держпродспоживслужби та/або результатів випробувань масла (щодо наявності в складі зазначеної продукції жирів немолочного походження) або наявності інших належних та допустимих доказів, на підтвердження відсутності у дослідженій продукції, виробництва позивача, жирів немолочного походження. Отже, покладені в основу оскаржуваного рішення АМК документи Держпродспоживслужби (акти відбору зразків; протоколи випробування тощо) підпадають під визначення доказів у справі в розумінні статті 73 ГПК України і підлягають оцінці судами у загальному порядку на предмет їх належності та допустимості, з дотриманням правил статті 86 ГПК України (вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності).

Як свідчить зміст оскаржуваних судових рішень, судами на виконання припису статті 59 Закону № 2210 проаналізовано зміст оскаржуваного рішення АМК, перевірено дотримання Комітетом вимог законодавства, досліджено та оцінено наведені сторонами доводи, аргументи і докази, на підставі чого суди дійшли висновку про: повноту дослідження Комітетом дійсних обставин справи; можливість встановити мотиви його прийняття, які можуть бути достатніми для висновків Комітету, викладених у Рішенні АМК. Судами попередніх інстанцій не встановлено підстав, передбачених статтею 59 Закону № 2210, для визнання недійсним Рішення АМК.

У свою чергу, Верховний Суд, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, не здійснює оцінку (переоцінку) доказів, покладених судом попередньої інстанції в основу висновку про законність Рішення АМК. Верховний Суд на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

У цій справі розглядається спір про визнання недійсним Рішення АМК.

Як свідчить зміст оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій досліджували та оцінювали доводи учасників справи через призму предмета, підстав позову та кола доказування, що входять до такої категорії справ.

Отже, зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, у Верховного Суду відсутні підстави для надання правового висновку щодо застосування вказаних скаржником норм права у подібних правовідносинах, з огляду зокрема і на те, що спірні правовідносини у контексті поставлених скаржником питань діяльності Держпродспоживслужби є публічно-правовими, а тягар доведення в межах господарського процесу обставин, з якими закон пов`язує недопустимість доказу, лежить на учаснику, який стверджує про недопустимість доказу.

Враховуючи викладене, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваних судових рішень.

Що ж до підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, із посиланням на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України, Верховний Суд зазначає таке.

Верховний Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Суд зауважує, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у вигляді не дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Така правова позиція є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постановах від 12.10.2021 у справі № 905/1750/19, 20.05.2021 у справі № 905/1751/19, від 12.10.2021 у справі № 905/1750/19, від 20.05.2021 у справі № 905/1751/19, від 02.12.2021 у справі № 922/3363/20, від 16.12.2021 у справі № 910/18264/20 та від 13.01.2022 у справі № 922/2447/21 тощо.

Проте під час здійснення касаційного провадження у цій справі з підстав касаційного оскарження, визначених у пунктах 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Суд акцентує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», а не «факту», отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

Верховний Суд в силу імперативних положень частини другої статті 300 ГПК України позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

Зі змісту судових рішень вбачається, що у справі, яка розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій надали оцінку наданим сторонами доказам, якими вони обґрунтовують свої вимоги та/або заперечення, і які мають значення для розгляду даного господарського спору, до переоцінки яких в силу приписів статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції вдаватись не може, оскільки встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій, що передбачено статтями 73-80, 86, 300 ГПК України.

Отже, підстави касаційного оскарження, наведені скаржником у касаційній скарзі, у цьому випадку, не отримали свого підтвердження, а тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд, - відсутні.

Верховний Суд окремо вважає за необхідне вказати, що у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Верховний Суд зазначає, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявність яких скаржником у цій справі аргументовано не доведено.

Слід зазначити, що в силу приписів частини другої статті 309 ГПК України формальні порушення не можуть бути підставою для скасування з формальних міркувань правильного по суті та законного рішення.

Суд бере до уваги та вважає прийнятними доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу в тій частині, яка узгоджується з вказаними вище міркуваннями Верховного Суду, наведеними у цій постанові.

Верховний Суд, враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України», зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. Інші покликання скаржника, які наведені ним у касаційній скарзі, не охоплюються означеними ним підставами касаційного оскарження та не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та /або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи доводи касаційної скарги, межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій - відсутні.

Судові витрати

Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд залишає касаційну скаргу ТОВ «Відді» без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Відді» залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 у справі № 910/2596/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Жайворонок