ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 Справа № 917/2240/24

Суддя Мацко О.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший енергетичний оператор», 01014, м. Київ, вул. Солонцова Миколи, 2, оф. 38/1, ,

до Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради, 39300, Полтавська обл., смт. Нові Санжари, вул. Центральна, 23, ,

про стягнення 132 292,94 грн.

Без виклику представників сторін

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший енергетичний оператор» до Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради про стягнення 132 292,94 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 220/ВКНС/ПОЕ від 30.01.2024 р.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.12.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не здійснив оплату за договором про постачання електричної енергії споживачу , чим порушив умови господарських зобов`язань, встановлені зазначеним договором та законом. Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги визнає та пояснює виникнення заборгованості закінченням фінансових зобов`язань за даним договором (відзив від 31.12.2024р. у матер.справи).

Виклад обставин справи, встановлених судом:

30.01.2024р. року між сторонами по справі було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу, за умовами якого Постачальник (ТОВ «Перший енергетичний оператор») продає електричну енергію (код товару згідно Національного класифікатора ДК 021:2015: 09310000-5) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 14.1 договору він укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні або дати, зазначеної в Комерційній пропозиції. У частині виконання грошових зобов`язань договір діє до повного їх виконання.

Відповідно до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (а.с. 11) та Комерційної пропозиції до вказаного договору початком постачання є 01.02.2024 р. Сторонами також було укладно 2 додаткові угоди до договору.

На виконання умов договору постачальником у вересні 2024р. було передано у власність споживачу електричну енергію на суму 209 879,92 грн за Актом ПЕО00001022 за вересень 2024р. від 30.09.2024р., який підписаний сторонами; у жовтні на суму 10 249,74 за актом ПЕО00001141 від 31.10.2024р., який також підписано сторонами.

Однак відповідач не в повному обсязі розрахувався за отриману електричну енергію, внаслідок чого заборгованість становить 132 292,94 грн., яка і заявлена до стягнення та її наявність і розмір визнано відповідачем.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Згідно з п. 1 ч. 2. ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Частиною 3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Водночас, статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з постачанням електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених 14.03.2018 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 7 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

За приписами ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпеку експлуатації енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності до вимог статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавство не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст..191 ГПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання позову не суперечить закону та встановленим судом обставинам справи, тож суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129,130, 231, 232, 233, 237, 238 -240,252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради (39300, Полтавська обл.., Полтавський р-н, селище нові Санжари, вул..Центральна,23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший енергетичний оператор» (01014, м. Київ, вул. Соловцова Миколи, 2, оф. 38/1, ) 132 292,94 грн заборгованості за електричну енергію, 1 211,20 грн судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 19.02.2025 р.

Суддя О.С. Мацко