ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

17 лютого 2025 року Справа № 918/898/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Рівненської міської ради

на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2024

(ухвалене о 14:25 год. у м. Рівному, повний текст складено 12.12.2024)

у справі № 918/898/24 (суддя Селівон А.О.)

за позовом Рівненської міської ради

до фізичної особи-підприємця Шевченко Світлани Ростиславівни

про внесення змін в договір оренди землі

за участю представників сторін:

від позивача - Єгорова І.С.;

від відповідача - Якобчук П.О.

ВСТАНОВИВ:

Рівненська міська рада звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до фізичної особи-підприємця Шевченко Світлани Ростиславівни, в якому просила: про внесення змін в договір оренди землі від 26.12.2016, а саме викласти його окремі пункти в наступній редакції:

- п. 5 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 12.03.2024 становить: кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0245 - 2 689 321 грн 96 коп., - витяг №НВ-024 з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.03.2024;

- п. 9. За оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату виключно у грошовій формі. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 147 912 грн 71 коп., що становить 5,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 03-04/64-24, виданий Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, відповідно до протоколу № 2 від 29.04.2024 засідання контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки.

Сторони погоджуються, що орендна плата за землю справляється з 01.01.2024;

- п. 10. Орендна плата сплачується Орендарем за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди, починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України на рахунок UА0017527, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , отримувач: ГУК у Рівн.обл/Рівнен.міс.тг/18010900. Зміна отримувача орендної плати та його банківських реквізитів може здійснюватися Орендодавцем в односторонньому порядку і не потребує внесення змін до цього договору. Орендар зобов`язується уточнювати платіжні реквізити і назву отримувача орендної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від внесення змін в договір оренди землі від 26.12.2016, унаслідок зміни нормативної грошової оцінки.

Господарський суд Рівненської області рішенням від 11.12.2024 у справі № 918/898/24 в позові відмовив.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 3, 626, 627, 628, 629, 632, 638, 648, 651, 652, 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 289 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст. ст. 3, 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. ст. 2, 15, 21, 22, 23 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 5, 13, 18 Закону України "Про оцінку земель".

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Рівненська міська рада звернулася з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2024 у справі № 918/898/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована таким.

Рішенням Рівненської міської ради від 06.07.2023 №3454 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт Квасилів Рівненської міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель смт Квасилів Рівненської міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області з 01.01.2024.

Землекористувачі повідомлялись про зміну нормативної грошової оцінки за земельні ділянки у м. Рівному через засоби масової інформації (оголошення у тижневику «Сім днів» (№28 (1540) від 12.07.2023), а також на сайті Рівненської міської ради та її виконавчого комітету (http://rivnerada.gov.ua/portal/landing).

Відповідачу надіслано пропозицію від 01.05.2024 вих.№08-01-573/24, а саме проект додаткового договору про внесення змін до договору оренди землі та розрахунок розміру орендної плати за землю.

Однак, відповідачем не розглянуто та не повідомлено міську раду про прийняття чи відхилення пропозиції.

Неправомірні дії відповідача щодо ухилення від переоформлення орендної плати і невнесення змін до договору оренди земельної ділянки призводить до несвоєчасної та неповної сплати орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває в користуванні відповідача.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, ухваленим без повного, всебічного і об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач не скористалася правом подати відзив на апеляційну скаргу прокурора, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 17.02.2025 представник скаржника підтримала позицію, викладену в апеляційній скарзі. Вважає, що оскаржене рішення є незаконним та необґрунтованим. Просила рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2024 у справі № 918/898/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що між 26.12.2016 Територіальною громадою Квасилівської селищної ради (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Шевченко Світланою Ростиславівною (Орендар) укладено Договір оренди землі (далі Договір; а. с. 9-12), за умовами якого Орендодавець на підставі протоколу земельних торгів (аукціону №6602) від 26.12.2016 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, яка знаходиться на території Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області в межах населеного пункту.

Згідно з пунктом п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка комунальної власності для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств загальною площею 0,3870га. Кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0245. Код використання згідно з класифікатором видів цільового призначення земель(КВЦПЗ): для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств.

Земельна ділянка передається в оренду без об`єктів нерухомого майна (п. 4 Договору).

Пунктом 5 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 865 120 грн 23 коп. і підлягає щорічній індексації.

Договір укладено строком на 10 років (п. 8 Договору).

Відповідно до п. 9 Договору річна орендна плата сплачується Орендарем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на відповідний рахунок Орендодавця, у розмірі 47 851 грн 61 коп., що становить 5,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не пізніше 3-ох банківських днів з дня укладення відповідного договору.

Пунктом 11 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.

В пункті 13 Договору сторони визначили, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених Договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів, індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено висновками або іншими документами компетентних органів державної влади;

- зміни нормативної грошової оцінки;

- в інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з пунктом 34 Договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов Договору спір розглядається у судовому порядку.

В подальшому, рішенням сесії восьмого скликання Рівненської міської ради від 06.07.2023 №3454 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт. Квасилів Рівненської міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області" було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель смт. Квасилів Рівненської міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області. Введено в дію нормативну грошову оцінку земель смт. Квасилів Рівненської міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області з 01.01.2024. Платникам орендної плати за земельні ділянки під час подання податкових декларацій до Головного управління ДПС у Рівненській області, яке реалізує державну податкову політику у м. Рівному, застосовувати починаючи з 01.01.2024, нормативно грошову оцінку земель смт. Квасилів Рівненської міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області, яка затверджена даним рішенням, без внесення змін до договорів оренди землі (а. с. 7).

01.05.2024 позивачем було надіслано пропозицією №08-01-573/24, а саме проект додаткового договору про внесення змін до Договору та розрахунок розміру орендної плати за землю (а. с. 15-17).

Матеріали господарської справи не містять доказів реагування ФОП Шевченко С.Р. на вказану пропозицію.

За таких обставин, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16 (пункт 5.6), від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340 (пункт 6.41), від 01.10.2019 у справі №910/3907/18 (пункт 48), від 28.01.2020 у справі № 50/311-б (пункт 91), від 19.05.2020 у справі №922/4206/19 (пункт 43), від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 88), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 75), від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 (пункт 55); див. також постанову Верховного Суду України від 10.09.2014 у справі № 6-32цс14).

Колегія суддів звертається до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22, де переглядались рішення судів попередніх інстанцій, якими частково задоволені позовні вимоги Східницької селищної ради до Приватного підприємства фірма "Курорт-сервіс" про визнання укладеною додаткової угоди від 02.09.2022 до договору оренди землі від 06.09.2004, згідно з якою внесено зміни в частині розміру орендної плати у зв`язку з затвердженням нової технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Так, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 106-110 постанови від 05.06.2024 у справі №914/2848/22 зазначила:

"Велика Палата Верховного Суду зауважує, що задоволення позовної вимоги про визнання укладеною спірної додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності, які пов`язані тільки зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не приведе до захисту прав чи інтересів позивача, оскільки судове рішення про визнання укладеною спірної додаткової угоди не матиме наслідком стягнення з відповідача орендної плати відповідно до зміненого розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, зазначена позовна вимога не відповідає критеріям належного та ефективного способу захисту прав.

Нормативне регулювання визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок державної або комунальної власності відбувається за імперативно встановленою формулою множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт, який погоджується сторонами в договорі, але у законодавчо встановлених межах. Розмір нормативної грошової оцінки згідно з наведеними вище законодавчими нормами встановлюється відповідним органом місцевого самоврядування.

Орендодавець у випадку зміни розміру орендної плати у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної чи комунальної власності вправі вимагати від орендаря сплати орендної плати у зміненому розмірі, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом про стягнення спірної суми.

Належному способу захисту орендодавця у такому випадку відповідає позовна вимога про стягнення орендної плати, не сплаченої орендарем. Водночас несплачена орендна плата підлягає стягненню за весь період прострочення з моменту початку застосування відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення ради щодо зміни розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності".

Тому, при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд враховує висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі №914/2848/22 щодо неефективності такого способу захисту як вимога про внесення змін до договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності, які пов`язані зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги не матиме наслідком стягнення з відповідача орендної плати відповідно до зміненого розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені у справі, яка переглядається позовні вимоги про внесення змін до п. 5, 9, 10 договору оренди земельної ділянки від 26.12.2016 в частині розміру орендної плати за користування земельною ділянкою та її нормативно - грошової оцінки, не відповідають належному способу захисту, а їх задоволення не може призвести до захисту прав позивача, які він вважає порушеними.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 54), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76), від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц.

Ураховуючи наведене та правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22, колегія суддів зазначає, що оскільки звернення до суду із застосуванням неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови в позові, тому позовні вимоги про внесення змін до договору оренди землі від 26.12.2016, які пов`язані зі зміною розміру орендної плати та зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки, задоволенню не підлягають.

При цьому, оскільки звернення до суду із застосуванням неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови в позові, тому суд першої інстанції дійшов до правильних по суті висновків про відмову в задоволенні позовних вимог про внесення зміни до договору оренди землі.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2024 у справі № 918/898/24 слід залишити без змін, а апеляційну Рівненської міської ради - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Рівненської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2024 у справі № 918/898/24 - без змін.

2. Справу № 918/898/24 надіслати Господарському суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "20" лютого 2025 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Філіпова Т.Л.