ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2025 р. Cправа № 5/120/2011/5003

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали у справі

за заявою: Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни ( АДРЕСА_1 )

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Тетяни Валеріївни.

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Так, ухвалою суду від 16.12.2024 року, зокрема, продовжено строк ліквідаційної процедури Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Т.В. та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Бобрука Т.В. у справі № 5/120/2011/5003 - до 25.02.2025 року. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 25.02.2025 року.

12.02.2025 року до суду від арбітражного керуючого Бобрука Т.В. надійшло клопотання № 05/02 від 12.02.2025 року про скасування (зняття) обтяжень з майна у справі №5/120/2011/5003.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. 169 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Зважаючи на викладене, судом встановлений порядок розгляду зазначеного вище клопотання за наявними матеріалами справи поза межами судового засідання.

При цьому, суд, розглянувши подане клопотання про скасування (зняття) обтяжень з майна, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

Так, вказане клопотання, зокрема, мотивовано тим, що 24.11.2011 р. Господарським судом Вінницької області по справі № 5/120/2011/5003 винесено постанову про визнання Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 ) банкрутом.

До ліквідаційної маси СПД Балуєвої Т.В. увійшла квартира № 9 , що складає 31/100 частку квартир № 9 , 10 по АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки АТ КБ "Приватбанк" і належить Балуєвій Т.В. на праві власності.

Відповідно до протоколу про проведення аукціону від 06.06.2024 р. перший повторний аукціон з продажу майна СПД Балуєвої Т.В. , а саме: 31/100 частки квартир № 9 , 10, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 - відбувся. Ціна продажу лота склала 655 485,00 грн.

Кошти одержані від продажу заставного майна банкрута були спрямовані на задоволення кредиторських вимог заставного кредитора АТ КБ "ПриватБанк" у справі №5/120/2011/5003 в сумі 649 782,00 грн, а також на відшкодування витрат у справі пов`язаних з визначенням вартості майна в сумі 5 700,00 грн, які в свою чергу були погоджені на засіданні комітету кредиторів від 22.04.2024 р..

Водночас, відповідно до реєстру вимог кредиторів, станом на 11.07.2024 року у справі №5/120/2011/5003 загальна сума визнаних господарським судом кредиторських вимог АТ КБ "ПриватБанк" до боржника складає - 1 703 987,54 грн. Загальна сума незадоволених вимог АТ КБ "ПриватБанк" складає - 1 054 205,54 грн.

На попередніх засіданнях комітету кредиторів, ліквідатором та забезпеченим кредитором АТ КБ "ПриватБанк" було досліджено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 08/07-093 від 08.08.2007 року, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" та Балуєвою Т.В. , 08.08.2007 року укладено договір поруки № 093, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 , поручився перед Банком за виконання зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором.

08 серпня 2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 , Балуєвою Т.В. було укладено договір іпотеки, за яким предметом іпотеки є квартира № 10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 , яка належать іпотекодавцю - ОСОБА_2 на праві власності.

Крім того, Вінницьким міським судом 31.05.2013 р. ухвалене рішення у справі №212/4390/2012, яким стягнуто з ОСОБА_2 , як поручителя СПД Балуєвої Т.В. на користь AT КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № 08/07-093 від 08.08.2007 року в розмірі 1 480 384,43 грн, яке на даний час не виконано.

Разом з тим, 10.10.2024 р. на засіданні комітету кредиторів, забезпеченим кредитором АТ КБ "ПриватБанк" запропоновано арбітражному керуючому Бобруку Т.В. включити до ліквідаційної маси у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Т.В. майно, а саме: квартиру № 10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 , яка належить поручителю боржника - ОСОБА_2 на праві власності і є предметом іпотеки АТ КБ «ПриватБанк» з метою реалізації в порядку встановленому КУзПБ (протокол додається).

В свою чергу, ліквідатором було проведено роботу по інвентаризації майна боржника за результатами якої було виявлено наступне майно боржника: квартира № 10 , що склала 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 (заставодержатель (іпотекодержатель) АТ КБ "ПриватБанк", договір іпотеки №4681 від 08.08.2007 р.).

В зв`язку із вищезазначеним та з огляду на те, що у боржника СПД Балуєвої Т.В. відсутнє майно та кошти для подальшого розрахунку з забезпеченим кредитором АТ КБ "ПриватБанк", ліквідатором було включено до ліквідаційної маси у справі №5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Т.В. майно поручителя - ОСОБА_2 , а саме: квартиру № 10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі права власності і є предметом іпотеки АТ КБ «ПриватБанк» з метою реалізації та подальшим погашениям кредиторських вимог забезпеченого кредитора АТ КБ "ПриватБанк" у справі про банкрутство СПД Балуєвої Т.В. в порядку встановленому КУзПБ.

Про вказані обставини арбітражним керуючим було повідомлено боржника - СПД Балуєву Т.В. та поручителя - ОСОБА_2 (лист від 22.10.2024 р. № 18/10 додається).

В подальшому, 25.11.2025 р. листом СПД Балуєва Т.В. та поручитель ОСОБА_2 , повідомили ліквідатора про те, що останні не заперечують щодо включення до ліквідаційної маси у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої І.В. майна, а саме: квартири № 10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 , яка належить поручителю - ОСОБА_2 на праві власності і є предметом іпотеки АТ КБ "ПриватБанк" з метою реалізації та подальшим погашенням кредиторських вимог у справі в порядку встановленому КУзПБ (лист від 13.11.2024 р. додається).

Отже, майно, а саме квартира № 10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , як поручителю боржника - СПД Балуєвої Т.В. була включена до ліквідаційної маси у справі № 5/120/20116003 і має бути реалізована, а отримані кошти мають бути спрямовані на погашення кредиторських вимог забезпеченого кредитора АТ КБ "ПриватБанк" в порядку встановленому КУзПБ.

Разом з тим, в ході ліквідаційної процедури у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Т.В. ліквідатором було виявлено наявність арештів та обмежень щодо розпорядження вищезазначеним майном поручителя.

Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.11.2024 р. № 405853291 відносно ОСОБА_2 - поручителя СПД Балуєвої Т.В. (додається), наявні записи про обтяження, а саме:

1) обмеження щодо розпорядження майном у вигляді арешту нерухомого майна, все майно, номер запису про обтяження: 30629905 (спеціальний розділ);

2) обмеження щодо розпорядження майном у вигляді арешту нерухомого майна, все майно, номер запису про обтяження: 7264306 (спеціальний розділ);

3) обмеження щодо розпорядження майном у вигляді арешту нерухомого майна, все майно, номер запису про обтяження: 10673879 (спеціальний розділ);

4) обмеження щодо розпорядження майном у вигляді арешту нерухомого майна, все нерухоме майно, номер запису про обтяження: 7263954 (спеціальний розділ).

При цьому, 06.12.2024 р. проведено засідання комітету кредиторів, на якому присутні представники кредиторів окрім іншого, запропонували ліквідатору звернутись з клопотанням до Господарського суду Вінницької області про скасування арештів та обмежень щодо розпорядження майном, а саме : квартири № 10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 , яка увійшла до ліквідаційної маси у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Т.В. (протокол додається).

На підставі викладеного, ліквідатор боржника просить суд скасувати зазначені вище обмеження щодо розпорядження майном у вигляді арешту нерухомого майна, в частині квартири № 10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 .

На підтвердження обставин, викладених у клопотанні, ліквідатором боржника надані відповідні докази.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 113 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ст. 1 КУзПБ, керуючий реалізацією - арбітражний керуючий, призначений господарським судом у справі про неплатоспроможність фізичної особи для здійснення реалізації майна банкрута та задоволення вимог кредиторів

Відповідно до пунктів 6, 9 ч. 2 ст. 114 КУзПБ визначено, що арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний: сформувати ліквідаційну масу; погашати вимоги кредиторів згідно з черговістю у процедурі погашення боргів боржника, а якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника - відповідно до плану реструктуризації за рахунок коштів, отриманих від продажу такого майна.

Приписами ч. 4, абз. 2 ч. 5 ст. 131 КУзПБ передбачено, що з моменту визнання боржника банкрутом: розпорядження усіма правами щодо майна, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснює керуючий реалізацією від імені боржника; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Постанова про визнання боржника банкрутом є підставою для скасування всіх арештів та інших обмежень щодо розпорядження майном такого боржника (крім тих, які застосовано у кримінальному провадженні) та вчинення відповідних реєстраційних дій.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.06.2024 року у справі № 918/454/18, з моменту відкриття відносно боржника ліквідаційної процедури всі без винятку арешти чи інші обмеження щодо розпорядження його майном підлягають скасуванню.

Існування не скасованих арештів чи інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Кодексом обов`язків.

Зняття заборон та арештів із майна боржника є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих та правоохоронних органів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 10/Б-5022/1359/2011, в якій зокрема зазначено, що за загальним правилом зняття заборон та арештів з майна боржника в порядку Закону про банкрутство є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих, правоохоронних органів та не потребує подальшого винесення окремих судових рішень, а також сплати додаткових коштів, однак, якщо посадова особа ухиляється від виконання постанови суду про визнання боржника банкрутом, зацікавлена особа вправі звернутися до суду з відповідною заявою (клопотанням, скаргою). Розгляд такої заяви судом відбувається виключно в межах справи про банкрутство. При цьому винесення судом окремого судового рішення про звільнення майна боржника від обтяжень лише конкретизує обов`язок осіб, визначений Законом про банкрутство, та може бути підставою для відповідальності цих осіб за невиконання рішення суду у встановленому порядку.

Аналіз наведених вище норм та правових позицій Верховного Суду щодо застосування статті 59 КУзПБ, дає підстави для висновку, що накладене обтяження на майно банкрута є перешкодою (обмеженням) у здійсненні ліквідатором ліквідаційних заходів щодо банкрута, а саме: виявлення майна банкрута, включення такого майна до ліквідаційної маси, його оцінки та реалізації, одержання та накопичення коштів на ліквідаційному рахунку та послідуючим проведенням задоволення вимог кредиторів у порядку, визначеному КУзПБ.

Відтак, під час здійснення ліквідатором покладених на нього обов`язків щодо задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, майнові активи боржника, визнаного банкрутом, мають бути вільними від будь-яких обмежень щодо розпорядження ними, оскільки одним із завдань ліквідаційної процедури є продаж майна боржника, у тому чисті і заставного, з метою задоволення визнаних вимог кредиторів.

Зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи, з метою належного здійснення ліквідаційної процедури банкрута у цій справі, суд дійшов висновку про задоволення клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 05/02 від 12.02.2025 року про скасування (зняття) обтяжень з майна у справі № 5/120/2011/5003.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є, зокрема, ухвали.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 3 ст. 327 ГПК України передбачено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 12, 113, 114, 131 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326, 327 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 05/02 від 12.02.2025 року про скасування (зняття) обтяжень з майна у справі № 5/120/2011/5003.

2. Скасувати арешти та обмеження щодо розпорядження майном поручителя - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яке включене до ліквідаційної маси боржника - Суб?єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валерїївни (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме :

- обмеження щодо розпорядження майном у вигляді арешту нерухомого майна, все майно, номер запису про обтяження: 30629905 (спеціальний розділ) в частині квартири №10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 ;

- обмеження щодо розпорядження майном у вигляді арешту нерухомого майна, все майно, номер запису про обтяження: 7264306 (спеціальний розділ) в частині квартири №10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 ;

- обмеження щодо розпорядження майном у вигляді арешту нерухомого майна, все майно, номер запису про обтяження: 10673879 (спеціальний розділ) в частині квартири №10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 ;

- обмеження щодо розпорядження майном у вигляді арешту нерухомого майна, все нерухоме майно, номер запису про обтяження: 7263954 (спеціальний розділ) в частині квартири № 10 , що складає 69/100 частки квартир № 9 та № 10 по АДРЕСА_1 .

3. Ухвалу засвідчену підписом судді та гербовою печаткою суду надіслати рекомендованим листом арбітражному керуючому Бобруку Т.В. - для виконання.

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на відомі суду електронні адреси: арбітражному керуючому Бобруку Т.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АТ КБ "ПриватБанк" - , ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Ухвала підписана суддею та набирає законної сили - 17.02.2025 року.

Згідно ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - арбітражному керуючому Бобруку Т.В. (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21100).