ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 Справа № 914/2741/24

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Мандюк розглянув справу

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача 1: Приватного підприємства «Львівкульттовари», м. Львів,

відповідача 2: Приватного підприємства «ЛС - Транс», м. Львів,

предмет позову: стягнення 1 043 787, 03 грн безпідставно збережених коштів,

підстава позову: користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів,

за участю представників:

позивача: Настя Карук,

відповідачів 1, 2: Іванна Толочко.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 06.11.2024 надійшла позовна заява Львівської міської ради до Приватного підприємства «Львівкульттовари», Приватного підприємства «ЛС - Транс» про стягнення 1 043 787, 03 грн безпідставно збережених коштів.

1.2. Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху, а ухвалою від 18.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Хід судових засідань відображено в протоколах судових засідань та ухвалах суду. Зокрема, в судовому засіданні 08.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

1.3. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.4. У судове засідання 12.02.2025 з`явились представники учасників справи. Представник відповідачів позов визнав, просив суд розстрочити виконання рішення суду на 1 рік. Представник позивача зазначив, що не заперечує проти розстрочення виконання рішення суду на 10 місяців.

1.5. У судовому засіданні 12.02.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. За твердженням позивача, відповідачі є фактичними користувачами земельної ділянки на вул. Бескидська, 33 у м. Львові (за кадастровим номером :08:912:0083 площею 1, 8636 га). З урахуванням здійснених відповідачами у 2021 2024 роках платежів за користування земельною ділянкою (сплату земельного податку) позивач просить стягнути з відповідачів 1 043 787, 03 грн безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів пропорційно до розмірів належної кожному відповідачу частки (по 3/6 частки).

2.2. Відповідачі позовні вимоги у відзивах на позовну заяву заперечили з таких підстав.

2.3. Обов`язком позивача є укладення із відповідачами договору про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою за період з моменту прийняття Львівською міською радою 12.09.2024 ухвали про припинення права Відритого акціонерного товариства «Свемон» на постійне користування земельною ділянкою до моменту укладення договору оренди землі з відповідачами. Вимога про стягнення коштів за користування земельною ділянкою на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України є необґрунтованою.

2.4. Адміністративні, виробничі та складські приміщення, що знаходяться на частині земельної ділянки на вул. Бескидська, 33 у м. Львові, належать на праві спільної часткової власності відповідачам, тому відповідачі сплачували земельний податок за частину земельної ділянки, яка знаходяться під такими приміщеннями, а суб`єктом права постійного користування і сплати земельного податку було Відрите акціонерне товариство «Свемон» до моменту припинення права користування земельною ділянкою.

2.5. Представник відповідачів додатково зазначав про сплив строку позовної давності. Водночас у судовому засіданні 12.02.2025 повідомив про визнання відповідачами позову та просив розстрочити виконання рішення суду.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

3.1. Ухвалою Львівської міської ради №772 від 12.06.1997 надано Акціонерному товариству відкритого типу по будівництву, монтажу і експлуатації засобів телекомунікації, радіо і телебачення «Свемон» в постійне користування земельну ділянку, площею 18 636 кв. м, для виробничих потреб на вул. Учбовій, 33 у м. Львові, в тому числі земельну ділянку, площею 213 кв. м, в межах червоних ліній вул. Учбової без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень за рахунок раніше наданої земельної ділянки, в тому числі 136 кв. м за рахунок земель міста.

3.2. Позивач долучив договори купівлі продажу нерухомого майна (адміністративних, виробничих та складських приміщень).

3.3. Зокрема, в матеріалах справи є договір купівлі продажу нерухомого майна (адміністративних, виробничих та складських приміщень) від 23.10.2019, а саме 1/3 частки продавця, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-Кепітал», покупцями Приватним підприємством «Львівкульттовари», Приватним підприємством «ЛС - Транс» по 1/6 частки.

3.4. У п. 1.2. договору визначено, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за продавцем на підставі Протоколу засідання Наглядової ради ПАТ «Свемон Захід»; акту приймання передачі вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-Кепітал»; протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-Кепітал».

3.5. Крім того, до справи долучено договір купівлі продажу нерухомого майна (адміністративних, виробничих та складських приміщень) від 23.10.2019, а саме 1/3 частки продавця, Товариства з обмеженою відповідальністю «Актіла», покупцями Приватним підприємством «Львівкульттовари», Приватним підприємством «ЛС - Транс» по 1/6 частки.

3.6. У п. 1.2. договору визначено, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за продавцем на підставі Протоколу засідання Наглядової ради ПАТ «Свемон Захід»; акту приймання передачі вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Актіла»; протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Актіла».

3.7. Також до матеріалів справи позивач долучив договір купівлі продажу нерухомого майна (адміністративних, виробничих та складських приміщень) від 23.10.2019, а саме 1/3 частки продавця, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Сіті», покупцями Приватним підприємством «Львівкульттовари», Приватним підприємством «ЛС - Транс» по 1/6 частки.

3.8. У п. 1.2. договору визначено, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за продавцем на підставі Протоколу засідання Наглядової ради ПАТ «Свемон Захід»; акту приймання передачі вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Сіті»; протоколу Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Сіті».

3.9. Пунктами 1.3. зазначених вище договорів купівлі - продажу нерухомого майна визначено: об`єкт нерухомого майна, частка в якому продається згідно з договорами, знаходиться на земельній ділянці, площею 1, 8636 га, місце розташування: Львівська область, місто Львів, вулиця Бескидська, будинок 33, кадастровий номер :08:912:0083. Земельна ділянка перебувала у постійному користуванні Відкритого акціонерного товариства «Свемон Захід» (після зміни типу товариства Публічне акціонерне товариство «Свемон Захід»), до покупців переходить право користування земельною ділянкою відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

3.10. Відповідачі долучили до матеріалів справи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, зокрема із відомостями про складові частини об`єктів нерухомого майна, їх площу, тощо, що перебувають у власності відповідачів та знаходяться за адресою м. Львів, вул. Бескидська, 33.

3.11. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на адміністративні, виробничі та складські приміщення у м. Львові, вул. Бескидська, буд. 33 зареєстровано за Приватним підприємством «Львівкульттовари» (3/6 частки) та Приватним підприємством «ЛС Транс» (3/6 частки).

3.12. До справи долучено копії заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Сіті», Товариства з обмеженою відповідальністю «Актіла», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМ-Кепітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Свемон - Захід» від 23.10.2019 про відмову від права фактичного користування земельною ділянкою площею 1, 8636 га, розташованою за адресою Львівська область, м. Львів, вул. Бескидська, 33, кадастровий номер :08:912:0083.

3.13. До Поземельної книги внесено відомості щодо Відкритого акціонерного товариства «Свемон Захід» про право постійного користування земельною ділянкою на підставі рішення органу місцевого самоврядування Львівської міської ради 12.06.1997 №772.

3.14. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку у м. Львові, вул. Бескидська, 33 (кадастровий номер :08:912:0083) від 09.12.2024 державну реєстрацію земельної ділянки здійснено 18.09.2019, категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; вид цільового призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Право постійного користування земельною ділянкою належить Відкритому акціонерному товариству «Свемон Захід».

3.15. До справи відповідачі також долучили кадастровий план земельної ділянки, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Бескидська, 33.

3.16. Відповідно до інформації, наданої Управлінням забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин, (лист від 15.08.2024) нормативна грошова оцінка 1 кв. м земельної ділянки у м. Львів, вул. Бескидська, 33, кадастровий номер :08:912:0083, станом на 2021 рік ,враховуючи Кф=1,2, становила 707, 96 грн, на 2022 рік 778, 76 грн, на 2023 рік - 895, 58 грн.

3.17. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок на дату формування витягу (09.08.2024) 26 227 499, 74 грн.

3.18. Виконуючим обов`язки начальника управління державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради, провідним спеціалістом відділу державного контролю за використанням та охороною земель м. Львова управління державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради 01.03.2024 складено акт № 39 обстеження земельної ділянки комунальної власності на вул. Бескидській, 33 у м. Львові, загальною площею 1, 8636 га, кадастровий номер :08:912:0083.

3.19. Як зазначено у акті, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.02.2024 адміністративні, виробничі та складські приміщення на вул. Бескидській, 33 у м. Львові належать на підставі трьох договорів купівлі - продажу у частках 1/6 згідно з кожним договором Приватному підприємству «Львівкульттовари», Приватному підприємству «ЛС - Транс».

3.20. За результатом обстеження земельної ділянки встановлено, що Приватне підприємство «Львівкульттовари», Приватне підприємство «ЛС - Транс» фактично використовують земельну ділянку площею 1, 8636 га (кадастровий номер :08:912:0083) для обслуговування нежитлових будівель та споруд на вул. Бескидській, 33 у м. Львові за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування про її надання в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. Доступ до земельної ділянки обмежений бетонним парканом та шлагбаумом. На земельній ділянці здійснюється складування будівельних матеріалів.

3.21. Акт складено за відсутності представників відповідачів, відомості про отримання копії такого акта відсутні.

3.22. Проте листом від 18.03.2024 Львівська міська рада надіслала відповідачам акт обстеження № 39 від 01.03.2024. Як доказ відправлення долучено список згрупованих поштових відправлень Акціонерного товариства «Укрпошта» від 19.03.2024.

3.23. Управління державного контролю за використанням та охороною земель 18.07.2024 було надіслано лист Департаменту природних ресурсів, будівництва та розвитку громад Львівської міської ради, яким повідомлено про результати обстеження земельної ділянки, щодо сплати за користування якою виник спір у справі. У лист Управління просить здійснити заходи щодо стягнення з Приватного підприємства «Львівкульттовари», Приватного підприємства «ЛС - Транс» безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою комунальної власності, кадастровий номер :08:912:0083, на вул. Бескидській у м. Львові. Повідомлено також, що за період 2021 2024 років від Приватного підприємства «Львівкульттовари» надійшло 282 126, 62 грн земельного податку з юридичних осіб; від Приватного підприємства «ЛС - Транс» - 353 126, 01 грн.

3.24. Листом від 09.08.2024 Управління адміністрування місцевих та залучення фінансів на запит відділу правового забезпечення Департаменту природних ресурсів, будівництва та розвитку громад повідомило, що Приватним підприємством «Львівкульттовари» в період з 31.07.2021 по 01.08.2024 до бюджету Львівської МТГ на ККДБ 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» сплачено 254 571,78 грн, в тому числі: 31.07.2021 - 31.12.2021 - 27 487,85 грн; 01.01.2022 - 31.12.2022 - 72 017,87 грн; 01.01.2023 - 31.12.2023 - 82 544, 10 грн; 01.01.2024 - 01.08.2024 - 72 521,96 грн. Приватним підприємством «ЛС - Транс» в період з 31.07.2021 по 01.08.2024 до бюджету Львівської МТГ на ККДБ 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» сплачено 261 631,45 грн, в тому числі: 31.07.2021 - 31.12.2021 - 32 985,27 грн; 01.01.2022 - 31.12.2022 - 66 625,70 грн; 01.01.2023 - 31.12.2023 - 75 589,06 грн; 01.01.2024 - 01.08.2024 - 86 431,42 грн.

3.25. Ухвалою Львівської міської ради №5380 від 12.09.2024 за результатом звернення Приватного підприємства «ЛС - Транс» та Приватного підприємства «Львівкульттовари» вирішено:

1. припинити Відкритому акціонерному товариству "Свемон-Захід" право постійного користування земельною ділянкою, площею 1,8636 га (у тому числі площею 0,0085 га у межах червоних ліній) на вул. Бескидській, 33 (кадастровий номер :08:012:0083);

2. скасувати Державний акт на право постійного користування землею, виданий Департаментом землеустрою та планування забудови Львівської міської ради 09.10.1997, серії II-ЛВ № 004476 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за 1-5 № 37;

3. надати Управлінню земельних ресурсів департаменту природних ресурсів, будівництва та розвитку громад дозвіл на:

3.1. поділ земельної ділянки, загальною площею 1,8636 га, у тому числі площею 0,0085 га у межах червоних ліній (кадастровий номер :08:012:0083) на вул. Бескидській, 33, 3.2. розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, загальною площею 1,8636 га (кадастровий номер :08:012:0083) на вул. Бескидській, 33 на земельні ділянки:

3.2.1. площею 0,0085 га у межах червоних ліній;

3.2.2. площею 1,8294 га;

3.2.3. площею 0,0257 га;

4. Приватному підприємству "ЛС-Транс" та Приватному підприємству "Львівкультовари" забезпечити державну реєстрацію земельних ділянок, зазначених у підпунктах 3.2.1, 3.2.2 та 3.2.3, у Державному земельному кадастрі.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, з огляду на таке.

4.2. Як вбачається із описаних обставин справи, спір між сторонами виник з обставин фактичного користування відповідачами земельною ділянкою без оформлення договірних відносин з позивачем у період 31.07.2021 01.08.2024. Відповідачі користуються спірними земельними ділянками внаслідок придбання нежитлових приміщень, що знаходяться на земельній ділянці. Факт володіння об`єктами нерухомості і факт користування у спірний період земельною ділянкою в м. Львів на вул. Бескидській, 33 у м. Львові, загальною площею 1, 8636 га, кадастровий номер :08:912:0083, відповідачами не заперечується.

4.3. Крім того, сторонами не заперечується обставина сплати земельного податку в період з 31.07.2021 по 01.08.2024 Приватним підприємством «Львівкульттовари» в загальному розмірі 254 571,78 грн та Приватним підприємством «ЛС - Транс» в загальному розмірі 261 631,45 грн.

4.4. Суд зауважує, що аргументи відповідачів про виконання обов`язку зі сплати земельного податку в повному обсязі за частину земельної ділянки, яка знаходиться під приміщеннями, що перебувають у власності відповідачів, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

4.5. Відповідно до положень ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

4.6. Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

4.7. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

4.8. Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

4.9. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

4.10. Суд погоджується з позицією позивача про те, що обов`язок з оплати за користування земельною ділянкою не залежить від кількості чи площі розташованих на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна. Об`єктом плати за землю в межах спірних правовідносин є земельна ділянка з кадастровим номером :08:912:0083 загальною площею 1, 8636 га.

4.11. Не є спірною у справі обставина користування відповідачами спірною ділянкою без правовстановлюючих документів. Така обставина також підтверджується актом обстеження земельної ділянки № 39 від 01.03.2024.

4.12. Водночас суд оцінює заперечення відповідачів щодо моменту припинення права постійного користування земельною ділянкою попереднього землекористувача, Відритого акціонерного товариства «Свемон», - 12.09.2024. Саме із цією датою, згідно з відзивом на позовну заяву, відповідачі пов`язують момент виникнення обов`язку зі сплати за користування земельною ділянкою.

4.13. Суд не погоджується з такою позицією відповідачів та вказує на сукупність обставин справи, що є встановленими:

1) у п. 1.3. договорів купівлі продажу відповідачами нерухомого майна визначено, що до покупців (відповідачів) переходить право користування земельною ділянкою, щодо якої виник спір у справі, відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України;

2) заявами від 23.10.2019 продавці за договорами купівлі продажу нерухомого майна, за якими відповідні об`єкти було відчужено відповідачам у справі, підтвердили відмову від права фактичного користування земельною ділянкою, щодо якої виник спір у справі.

4.14. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України у редакції, чинній на момент набуття відповідачами права власності на об`єкти нерухомого майна, визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

4.15. Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, також визначено у ст. 120 Земельного кодексу України.

4.16. Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

4.17. Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

4.18. Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

4.19. Отже, суд вважає, що право Відритого акціонерного товариства «Свемон» на постійне користування земельною ділянкою із кадастровим номером :08:912:0083 припинилось 23.10.2019, внаслідок набуття відповідачами права власності на об`єкти нерухомого майна на підставі договорів купівлі продажу. Із цього моменту фактичними користувачами земельною ділянкою є Приватне підприємство «Львівкульттовари» та Приватне підприємство «ЛС Транс».

4.20. Велика Палата Верховного Суду у справі № 629/4628/16-ц (постанова від 23.05.2018) зробила висновки, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 922/207/15).

4.21. Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

4.22. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

4.23. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (див. висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

4.24. За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

4.25. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

4.26. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства (п. 289.1 Податкового кодексу України); Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок (п. 289.2 Податкового кодексу України).

4.27. Як визначено у пп. 3.5.1. Порядку укладення договорів оренди землі та нарахування орендної плати за землю у Львівській міській територіальній громаді, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №1995 від 25.05.2017, річний розмір орендної плати встановлюється у розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за винятком, коли розмір орендної плати за землю визначений ухвалою міської ради про надання земельної ділянки в оренду або протоколом аукціону (у разі набуття права оренди на земельну ділянку на конкурентних засадах) та для земельних ділянок, використання яких вказано у п. 3.6 3.19 цього Порядку.

4.28. Суд, перевіривши розрахунок недоотриманих міським бюджетом коштів з плати за землю, встановив, що розрахунок здійснено на підставі відомостей Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин та витягу із технічної документації щодо розміру нормативної грошової оцінки ділянки, загальною площею 1, 8636 га (кадастровий номер :08:912:0083). Періодом розрахунку є 01.08.2021 31.07.2024, ставка орендної плати - 3%. Загальний розмір недоотриманих коштів становить 1 559 9902, 53 грн. Розрахунок є арифметично правильним.

4.29. Суд враховує, що відповідно до пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб:

1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;

3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

4.30. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

4.31. Відповідно до частини четвертої статті 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

4.32. Суд враховує позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладену, зокрема, у постанові від 18.08.2022 у справі № 922/1646/20: за відсутності іншої норми права, яка б урегульовувала подібні правовідносини, а також враховуючи ненадання відповідачами альтернативного розрахунку спірних сум, Верховний Суд вважає обґрунтованим та правомірним застосування судами попередніх інстанцій пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за аналогією у спірних правовідносинах та дійшов висновку, що розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим.

4.33. З урахуванням висновків суду, викладених у попередніх пунктах мотивувальної частини рішення, враховуючи обставину визнання позову представником відповідачів у судовому засіданні 12.02.2025, суд доходить висновку, що порушене право Львівської міської територіальної громади підлягає захисту у спосіб стягнення з відповідачів суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою комунальної власності (із кадастровим номером :08:912:0083) пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, та з урахуванням сплачених у спірний період сум земельного податку. Тобто заборгованість кожного з відповідачів становить 521 893, 65 грн.

4.34. Щодо позиції відповідачів в частині спливу позовної давності до нарахувань за серпень жовтень 2021 року, то суд звертає увагу, що відповідно до п. 12 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

4.35. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин. Дію карантину, встановленого цією постановою, продовжено з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

4.36. Більше того, відповідно до ч. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

4.37. Отже, позивач, звернувшись до суду 06.11.2024 із позовом у справі, не пропустив трирічний строк позовної давності, встановлений у ст. 257 Цивільного кодексу України.

4.38. Розглядаючи заяви відповідачів про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає таке.

4.39. В обґрунтування наявності підстав для розстрочення виконання рішення суду відповідачі зазначають, що внаслідок нестабільної економічної ситуації в державі, що склалась у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, майновий стан відповідачів є незадовільним. Відповідачі наголошують на плинності кадрів, а також кадровому дефіциті, що, зокрема, зумовлює простій автотехніки, та з урахуванням основного виду діяльності підприємств (відповідачів) негативно впливає на їх дохід. Водночас, підприємства мають статус критично важливого в особливий період.

4.40. На підтвердження майнового стану відповідач 1 подав інформаційну довідку від 11.01.2025 з відомостями про рентабельність продажів у 2024 році 0, 83 %. У довідці також зазначено, що заробітна плата у 2024 році зросла вдвічі у порівнянні з 2023 роком, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, щодо якої виник спір у справі, і на якій розміщена основна адміністративно технічна база підприємства протягом 2023 2024 збільшилась майже вдвічі.

4.41. Відповідач 2 також долучив інформаційну довідку від 11.02.2025 з відомостями про рентабельність продажів у 2024 році 8 %. У підприємства, додатково, наявні кредитні зобов`язання в розмірі 900 000, 00 грн в місяць, а навантаження по сплаті податку на додану вартість 104 705 тис. грн, з податку на нерухоме майно 55 812 тис. грн.

4.42. Отже, загалом, фінансові зобов`язання відповідачів збільшились, водночас дохід зменшився, а тому сплата суми боргу одним платежем спричинить велике фінансове навантаження на підприємства та дестабілізує роботу.

4.43. Так, відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

4.44. Розстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

4.45. Відповідно до висновків Великої Палати, викладених у постанові від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18. Розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

4.46. Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

4.47. Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі в частині строків його виконання. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

4.48. Конституційний Суд України у рішенні № 5-пр/2013 від 26.06.2013 вказав, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

4.49. За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права.

4.50. Суд враховує, що питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

4.51. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

4.52. Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд враховує повідомлені відповідачами обставини труднощів фінансової діяльності підприємств.

4.53. Додатково, суд враховує поведінку відповідачів з визнання заявлених позовних вимог у повному обсязі. У суду відсутні докази спрямованості дій відповідачів на ухилення від виконання рішення суду та договірних зобов`язань.

4.54. Разом з тим суд враховує позицію позивача у справі щодо можливості розстрочення виконання рішення суду у строк, що не перевищує 10 місяців.

4.55. Отже суд доходить висновку, що для забезпечення відповідачам можливості виконати належним чином рішення суду у розумні строки, зберігаючи баланс інтересів сторін, заява про розстрочення виконання рішення суду про стягнення з кожного з відповідачів по 521 893, 65 грн підлягає частковому задоволенню на десять місяців з дня ухвалення рішення (що узгоджується з ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

4.56. Розподіляючи судові витрати, суд зазначає, що відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає відшкодуванню особі, що його сплатила, відповідачами.

4.57. Водночас суд зауважує, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 522/5582/16-ц, від 17.08.2022 у справі № 745/342/19, від 24.03.2021 у справі № 462/2077/17.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Львівкульттовари» (79068, Львівська обл., місто Львів, вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 15, квартира 142, ідентифікаційний код 33285520) на користь Львівської міської ради (79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Ринок, будинок 1, ідентифікаційний код 04055896) суму безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :08:012:0083 за адресою: м. Львів, вул. Бескидська, 33 без правовстановлюючих документів у розмірі 521 893, 65 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства «ЛС - Транс» (79034, Львівська обл., місто Львів, вулиця Угорська, будинок 12, квартира 32, ідентифікаційний код 37162635) на користь Львівської міської ради (79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Ринок, будинок 1, ідентифікаційний код 04055896) суму безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :08:012:0083 за адресою: м. Львів, вул. Бескидська, 33 без правовстановлюючих документів у розмірі 521 893, 65 грн.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Львівкульттовари» (79068, Львівська обл., місто Львів, вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 15, квартира 142, ідентифікаційний код 33285520) на користь Департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради (79008, Львівська обл., місто Львів, площа Ринок, будинок 1, ідентифікаційний код 34857473) 7 828, 405 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

5. Стягнути з Приватного підприємства «ЛС - Транс» (79034, Львівська обл., місто Львів, вулиця Угорська, будинок 12, квартира 32, ідентифікаційний код 37162635) на користь Департаменту природних ресурсів та будівництва Львівської міської ради (79008, Львівська обл., місто Львів, пл. Ринок, будинок 1, ідентифікаційний код 04055896) 7 828, 405 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

6. Заяву Приватного підприємства «Львівкульттовари» про розстрочення виконання рішення задовольнити частково.

7. Розстрочити Приватному підприємству «Львівкульттовари» виконання рішення Господарського суду Львівської області від 12.02.2025 у справі №914/2741/24 на 10 місяців згідно з наступним графіком:

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.03.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 30.04.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.05.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 30.06.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.07.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.08.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 30.09.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.10.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 30.11.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.12.2025 року (включно).

8. Заяву Приватного підприємства «ЛС - Транс» про розстрочення виконання рішення задовольнити частково.

9. Розстрочити Приватному підприємству «ЛС - Транс» виконання рішення Господарського суду Львівської області від 12.02.2025 у справі №914/2741/24 на 10 місяців згідно з наступним графіком:

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.03.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 30.04.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.05.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 30.06.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.07.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.08.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 30.09.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.10.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 30.11.2025 року (включно);

- ??52 189, 365 грн у термін до 31.12.2025 року (включно).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 20.02.2025.

Суддя Матвіїв Р.І.