ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 916/3735/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В. В. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Кондратюк Л. М.

розглянув касаційну скаргу Приватного підприємства "Рентсервіс-МСЛ"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду (головуючий - Поліщук Л. В., судді: Богатир К. В., Таран С. В.) від 26.11.2024

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Клуб "Яхт-Марін"

до Приватного підприємства "Рентсервіс-МСЛ"

про визнання банкрутом.

Учасники справи:

представник кредитора - Клочко С.І.,

представник боржника - Неруш А.Ю., адвокат, Філіпенко Н.О., адвокат.

1. Короткий зміст вимог

1.1. 26.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Клуб "Яхт-Марін" (далі - Кредитор) звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Рентсервіс-МСЛ" (далі - Боржник) за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), визнання вимог Кредитора до Боржника в сумі 4 319 100 00 коп. та призначення розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Шаргородського Дмитра В`ячеславовича.

1.2. Заява обґрунтована заборгованістю Боржника перед Кредитором на заявлену суму, обов`язок щодо погашення якої у Боржника виник внаслідок правонаступництва (на підставі договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації) за всіма майновими правами та обов`язками Державного підприємства "ТВК" (далі - ДП "ТВК"), грошові вимоги до якого у Кредитора (та двох інших кредиторів, права вимоги яких відступлені Кредитору) були визнані у справі № 1/17-3666-2011 про банкрутство ДП "ТВК".

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. 19.09.2024 Господарський суд Одеської області ухвалив про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора.

2.2. Судове рішення мотивоване відсутністю підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника через наявність між сторонами за заявою Кредитора спору про право, який обумовлений неоднозначністю у частині вирішення питань щодо суми зобов`язання та структури заборгованості Боржника перед Кредитором, оскільки в матеріалах справи відсутні:

- докази, що підтверджують дотримання Кредитором встановленого законодавством порядку пред`явлення вимог в процедурі припинення ДП "ТВК" на заявлену ним у цій справі суму кредиторських вимог;

- відомості внесення оспорюваної заборгованості до бухгалтерського обліку ДП "ТВК";

- докази здійснення керуючим припинення аналізу відомостей бухгалтерського обліку та інших документів об`єкта припинення з метою отримання відомостей про доходи, активи, видатки, зобов`язання, кредиторську та дебіторську заборгованість;

- докази врахування при укладені 16.02.2024 договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу ДП "ТВК" шляхом викупу учасником та підписання акту приймання-передачі даних проміжного ліквідаційного балансу, який би містив пред`явлені кредиторами вимоги та результат їх розгляду, зокрема на суму 4 319 100 грн.

3. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3.1. 26.11.2024 Південно-західний апеляційного господарського суд за результатами розгляду апеляційної скарги Кредитора постановив про задоволення цієї скарги, скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 та направлення справи до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про відкриття провадження у цій справі про банкрутство.

3.2. Судове рішення мотивоване відсутністю між сторонами спору про право, оскільки є встановленим судом фактом та не потребує доказуванню у цій справі обставини, встановлені Господарським судом Одеської області в ухвалі суду від 18.04.2012 у справі № 1/17-3666-2011 про затвердження реєстру вимог кредиторів ДП "ТВК", щодо наявності боргу Боржника перед Кредитором та його розміру, до якого увійшли пред`явлені Кредитором у цій справі грошові вимоги на суму 4 319 100 грн 00 коп., а Боржник як покупець та новий власник приватизованого об`єкта, починаючи з 16.02.2024 є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків ДП "ТВК" (за винятком права постійного користування земельною ділянкою).

4. Встановлені судами обставини

4.1. Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.09.2011 порушено провадження у справі № 1/17-3666-2011 про банкрутство ДП "ТВК" за заявою Приватного акціонерного товариства "Луганська вугільна компанія".

4.2. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2012 у справі № 1/17-3666-2011, зокрема, затверджено реєстр вимог кредиторів ДП "ТВК", серед яких зазначено таких кредиторів та суму визнаних грошових вимог: ТОВ "Ставр" - 98 000 грн 00 коп.; ПАТ "Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інноваційні стратегії" - 97 900 грн 00 коп.; ПАТ "Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Нові технології" - 98 200 грн 00 коп.; Кредитор - 4 025 000 грн 00 коп.

Господарський суд Одеської області в ухвалі від 18.04.2012 у справі №1/17-3666-2011 установив, що:

-ТОВ "Ставр" в обґрунтування своїх грошових вимог у сумі 98 000 грн 00 коп. послалось на договір купівлі-продажу цінних паперів № Б61/2104/002 від 21.04.2011, акт приймання-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів № Б61/2104/002 від 21.04.2011, виписку про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 003060;

- ПАТ "Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інноваційні стратегії" в обґрунтування своїх грошових вимог у сумі 97 900 грн 00 коп. послалось на договір купівлі-продажу цінних паперів № Б91/2104/005;11/2104/002 від 21.04.2011, акт приймання-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів № Б91/2104/005; № 11/2104/002 від 21.04.2011, виписку про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 100004;

- ПАТ "Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Нові технології" в обґрунтування своїх грошових вимог у сумі 98 200 грн 00 коп. послалось на договір купівлі-продажу цінних паперів № Б91/2104/007, № 11/2104/002 від 21.04.2011, акт приймання-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів № Б91/2104/007, № 11/2104/002 від 21.04.2011, виписку про операції з цінними паперами на рахунку у цінних паперах № 100010;

- Кредитор в обґрунтування своїх грошових вимог у сумі 4 025 000 грн 00 коп. послався на розрахунок суми заборгованості боржника, договори про надання послуг з обслуговування складсько-торгівельного приміщення (за переліком), договори поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 22.12.2008, про визнання боргових грошових зобов`язань, які виникли при виконанні договорів (за переліком), листи від 30.03.2009, 26.06.2009, відповіді на претензії від 27.05.2010, 29.06.2010, довідку АБ "Південний" від 22.03.2012 вих. № 0-18-9170БТ, відомість руху за рахунком № 4401 за період з 15.10.2008 до 31.12.2008.

4.3. Господарський суд Одеської області в ухвалі від 18.04.2012 у справі № 1/17-3666-2011 виходив з того, що заявлені грошові вимоги указаних кредиторів до боржника у наведених сумах є конкурсними, оскільки виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, підтверджені матеріалами справи та визнані боржником у повному обсязі, заяви про визнання кредитором подані у встановлений статтею 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк, а тому вимоги зазначених кредиторів обґрунтовано включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

4.4. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 (що залишена без змін постановою Верховного Суду від 11.10.2018) провадження у справі № 1/17-3666-2011 про банкрутство закрито на підставі пункту 12 частини першої статті 83 та пункту 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у зв`язку з рішенням Фонду державного майна України про приватизацію ДП "ТВК".

4.5. 06.03.2019 між Кредитором як новим кредитором та ТОВ "Ставр" як первісним кредитором укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів № Б61/2104/002 від 21.04.2011, укладеного між первісним кредитором і боржником ДП "ТВК" (). Розмір вимоги, що відступається на підставі цього договору, становить 98 000 грн 00 коп.

4.6. 06.03.2019 між Кредитором як новим кредитором та ПАТ "Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інноваційні стратегії" як первісним кредитором укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору купівлі-продажу цінних паперів № Б91/2104/005, № 11/2104/002 від 21.04.2011, укладеного між первісним кредитором і боржником ДП "ТВК" (). Розмір вимоги, що відступається на підставі цього договору, становить 97 900 грн 00 коп.

4.7. 06.03.2019 між Кредитором як новим кредитором та ПАТ "Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Нові технології", як первісним кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б91/2104/007, № 11/2104/002 від 21.04.2011, укладеного між первісним кредитором і боржником ДП "ТВК" (). Розмір вимоги, що відступається на підставі цього договору, становить 98 200 грн 00 коп.

4.8. За актами приймання-передачі від 06.03.2019 ТОВ "Ставр", ПАТ "Недиферсифікований закритий венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інноваційні стратегії", ПАТ "Закритий недиферсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Нові технології" передали Кредитору оригінали документів за договорами про відступлення права вимоги від 06.03.2019, відповідно яких до Кредитора перейшли права вимоги до ДП "ТВК".

4.9. 16.02.2024 між Боржником як покупцем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях як продавцем укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу ДП "ТВК" шляхом викупу учасником, який один подав заяву на участь в аукціоні.

Відповідно до пункту 1.1. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт малої приватизації - Єдиний майновий комплекс ДП "ТВК", а покупець зобов`язується прийняти у власність (купити) об`єкт приватизації, виконати визначені в договорі умови.

Покупець сплатив у повному обсязі визначену за результатами електронного аукціону ціну продажу об`єкта приватизації, яка становить 12 7440 000 грн 00 коп. (пункт 1.2. договору купівлі-продажу від 16.02.2024).

Пунктом 1.4. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 передбачено, що до складу об`єкта приватизації входять усі види майна, призначені для діяльності підприємства (крім того, що не підлягає приватизації) будівлі, споруди, устаткування, інвентар, права вимоги, борги, та інші права, в тому числі активи і пасиви згідно із фінансовою звітністю державного підприємства.

Земельна ділянка, на якій розташований об`єкт приватизації, не є предметом купівлі-продажу за цим договором (пункт 1.7. договору купівлі-продажу від 16.02.2024).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору купівлі-продажу від 16.02.2024 право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення цього договору та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації. Акт приймання-передачі за цим договором підписується сторонами відповідно до пункту 4.2. цього договору.

Згідно із пунктом 4.2. договору купівлі-продажу від 16.02.2024 передача об`єкта приватизації і прийняття його покупцем засвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

4.10. За положеннями пункту 3.1. договору купівлі-продажу від 16.02.2024, покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП "ТВК" () відповідно до умов цього договору та статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з дня укладення акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця. Покупець з дня підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця є правонаступником, в тому числі, майнових прав ДП "ТВК" (), які можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від юридичної особи.

4.11. 16.02.2024 між Боржником та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях підписано акт № 704 приймання-передачі об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу ДП "ТВК".

4.12. Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях № 175 від 04.03.2024 затверджено результати продажу та завершено приватизацію об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу ДП "ТВК".

4.13. 27.06.2024 Кредитор направив на адресу Боржника претензію про сплату заборгованості у сумі 4 319 100 грн 00 коп., на яку відповіді не отримав.

4.14. 23.07.2024 наказом Фонду державного майна України № 1653 вирішено припинити юридичну особу ДП "ТВК", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

5. Короткий зміст вимог касаційної скарги

5.1. 13.12.2024 Боржник подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2024, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 -залишити без змін.

6. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6.1. Згідно з аргументами Боржника в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження постанови апеляційного суду у цій справі є положення пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки апеляційний суд:

- дійшовши помилкового висновку про недоведення доказами у справі наявності спору про право між сторонами щодо заявлених Кредитором до Боржника кредиторських вимог, неправильно застосував положення частини 6 статті 39 КУзПБ, без врахування висновків щодо застосування відповідних норм, що викладені у постановах Верховного Суду від 16.08.2022 у справі № 910/10741/21, від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 28.07.2022 у справі № 902/560/20, від 26.10.2022 у справі № 911/299/21, від 31.05.2022 року у справі № 917/1234/21, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20, від 10.11.2021 у справі № 916/1101/21, від 16.02.2021 у справі № 911/2042/20, від 20.07.2022 у справі № 904/6023/21, від 08.04.2021 у справі № 904/4262/17, відповідно до яких існування спору про право може бути виражено як в процесуальній формі -підтверджуватися судовими актами, так і матеріально-правовій формі - підтверджуватися юридичними фактами;

- дійшовши помилкового висновку про доведення судовим рішенням в іншій справі про банкрутство ДП "ТВК" боргу Боржника перед Кредитором, неправильно застосував положення абзацу 5 частини першої статті 1 КУзПБ, без врахування висновків щодо застосування відповідних норм, що викладені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 23.09.2021 № 910/866/20, від 21.10.2021 у справі № 913/479/18, від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20, відповідно до яких заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

6.2. Згідно з аргументами Боржника в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження постанови апеляційного суду у цій справі є положення пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки:

- апеляційний суд неправильно застосував положення абзацу 5 частини першої статті 1 КУзПБ, тоді як відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування цієї норми в контексті визначення ухвали суду про затвердження реєстру вимог кредитора в межах справи про банкрутство державного підприємства (провадження у якій закрито), як належного доказу на підтвердження грошових вимог відповідного кредитора до покупця єдиного майнового комплексу державного підприємства в процедурі приватизації;

- апеляційний суд дійшов помилкового висновку про продаж Боржнику ДП "ТВК" у процесі його приватизації як єдиного майнового комплексу з усіма активами і пасивами, правами і обов`язками (крім права постійного користування земельною ділянкою), тоді як відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування абзацу 14 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" в контексті незастосування на період дії правового режиму воєнного стану положення абзацу п`ятого (у частині погашення простроченої кредиторської заборгованості, крім заборгованості перед бюджетом, частини другої статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

7. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

7.1. Кредитор у відзиві на касаційну скаргу заперечує вимоги та обґрунтування, наведені в касаційній скарзі, з підстав, загалом аналогічних мотивам в оскаржуваній постанові, наголосивши на тому, що у правовідносинах між Кредитором та Боржником з приводу заявлених у цій справі грошових вимог відсутній спір про право з огляду на доведення цих грошових вимог ухвалою про визнання грошових вимог Кредитора (та інших кредиторів, які відступили відповідні права вимоги на користь Кредитора) до ДП "ТВК" у справі про банкрутство цієї особи, правонаступником прав та обов`язків якого є Боржник внаслідок придбання ним вказаного державного підприємства в процесі його приватизації.

8. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо конкуруючих перешкод для відкриття провадження у справі про банкрутство

8.1. Предметом спору та розгляду у цій справі стали визначені судом першої інстанції та підтримані Боржником, однак спростовані апеляційним судом та заперечувані Кредитором підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство у вигляді спору про право між Кредитором та Боржником з приводу заявлених у цій справі грошових вимог через заперечення Боржником його правонаступництва за грошовими вимогами Кредитора до ДП "ТВК", придбаного Боржником в процесі приватизації.

8.2. У зв`язку з цим, враховуючи стверджувані Кредитором підстави виникнення грошових вимог до Боржника - через набуті Боржником в порядку правонаступництва зобов`язання перед кредиторами державного підприємства, придбаного Боржником в процесі приватизації (пункт 1.2), встановлені судами обставини визнання грошових вимог Кредитора (та інших кредиторів, які відступили свої права вимоги до ДП "ТВК" на користь Кредитора) у справі про банкрутство ДП "ТВК" (пункти 4.2 - 4.8) та обставини купівлі Боржником єдиного майнового комплексу ДП "ТВК" у процесі його приватизації (пункти 4.9 - 4.12), Суд передусім звертається у цій справі до положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та інших положень, що врегульовують правовідносини у зв`язку з приватизацією об`єктів, а також до порядку реалізації та захисту прав кредиторів за вимогами до підприємства, придбаного покупцем в процесі приватизації.

8.3. За приписами частин першої та другої статті 345 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки.

Єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки (пункт 13 частини першої Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Згідно із частиною першою статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

8.4. За змістом наведених положень:

- у разі купівлі у процедурі приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства покупець такого підприємства стає правонаступником усіх його прав і обов`язків, за винятком права постійного користування земельною ділянкою під об`єктом приватизації;

- передбачене наведеними положеннями правонаступництво стосується осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, тобто покупця (власника) об`єкта приватизації, який в порядку правонаступництва набуває як майнових прав (окрім права постійного користування земельною ділянкою), так і обов`язків приватизованого підприємства.

При цьому передбачене наведеними нормами правонаступництво хоча і є частковим (сингулярним), оскільки обмежується правом постійного користування земельною ділянкою, проте усі інші майнові права та обов`язки приватизованого підприємства передаються новому власнику в порядку правонаступництва у повному обсязі.

8.5. Відповідно до приписів частини першої статті 26 цього Закону оформлення угод приватизації здійснюється шляхом укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації між органом приватизації та переможцем електронного аукціону тощо.

8.6. Згідно з положеннями частини другої статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" до договору купівлі-продажу об`єкта приватизації включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін, зокрема щодо погашення боргів із заробітної плати та перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства (що є об`єктом приватизації) (абзац п`ятий).

8.7. Таким чином, реалізація та захист прав кредиторів за тими вимогами до підприємства (що придбано покупцем в процесі приватизації), які мали місце на момент придбання покупцем відповідного підприємства, може здійснюватися шляхом заявлення кредитором (кредиторами) вимоги до покупця щодо виконання відповідної умови договору купівлі-продажу, зокрема вимоги про погашення покупцем боргів придбаного ним підприємства, а саме простроченої кредиторської заборгованості такого підприємства.

При цьому Суд зазначає, що чинне законодавство, окрім добровільного погашення покупцем кредиторської заборгованості придбаного ним підприємства, визначає два основних способи погашення такої заборгованості у примусовому порядку: шляхом вирішення судом відповідного спору між кредитором приватизованого підприємства та його покупцем про стягнення відповідної суми заборгованості в позовному порядку або шляхом задоволення відповідних вимог у межах провадження у справі про банкрутство, що має місце у цій справі при зверненні Кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

8.8. Між тим, приписами абзацу чотирнадцятого пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" установлено, що тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану наведені положення статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", зокрема і положення абзацу п`ятого частини другої (у частині погашення простроченої кредиторської заборгованості, крім заборгованості перед бюджетом) (пункт 8.6) не застосовуються.

При цьому абзац чотирнадцятий пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" має застереження щодо винятків у його застосуванні, відповідно до яких положення цього абзацу не поширюються на випадки придбання у процесі приватизації майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та об`єктів великої приватизації.

8.9. За змістом наведених положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" законодавець запровадив тимчасову, на період дії правового режиму воєнного стану, заборону на застосування вимоги цього закону щодо виконання покупцем єдиного майнового комплексу підприємства, що є об`єктом приватизації, такої умови, що підлягає включенню до договору купівлі-продажу об`єкта приватизації, як погашення простроченої кредиторської заборгованості підприємства (що є об`єктом приватизації, за винятком приватизованого майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та об`єктів великої приватизації), крім заборгованості перед бюджетом.

8.10. А тому кредитори за вимогами щодо простроченої заборгованості, крім кредиторів за вимогами щодо заборгованості перед бюджетом викупленого в процесі приватизації підприємства, крім придбаного у процесі приватизації майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та об`єктів великої приватизації, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, не мають права вимагати від покупця, який є правонаступником підприємства як єдиного майнового комплексу, що є об`єктом приватизації (частина перша статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна"), виконання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в частині виконання викуплених покупцем зобов`язань підприємства та погашення простроченої кредиторської заборгованості такого підприємства.

Тобто відповідні кредитори тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, не мають права вимагати від покупця об`єкта приватизації (підприємства як єдиного майнового комплексу), погашення відповідної кредиторської заборгованості в примусовому порядку у будь-який передбачений законом спосіб: і шляхом звернення до суду із вимогами про стягнення такої заборгованості (у позовному порядку), і шляхом задоволення цих вимог у справі про банкрутство.

8.11. Дійшовши цього висновку, Суд звертається до законодавчого регулювання порядку вирішення судом про відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема до передбачених законом підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника - юридичної особи, які умовно поділяються на загальні (однакові для всіх боржників) та спеціальні.

8.12. Загальні (однакові для всіх боржників) підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника - юридичної особи, передбачені частиною шостою статті 39 КУзПБ (положення якого у спірних правовідносинах застосовуються у редакції цього Кодексу, чинній на дату звернення Кредитора із заявою про відкриття провадження у цій справі про банкрутство, а саме 26.08.2024, пункт 1.1), згідно з якою господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

8.13. Водночас чинне законодавство, зокрема і цей Кодекс, і інші нормативні акти містять спеціальні (особливі) підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника (зокрема юридичної особи), які можуть бути зумовлені, зокрема:

- суб`єктом банкрутства: належністю особи боржника до певного, визначеного законом переліку осіб, місцем розташування підприємства боржника, його єдиного майнового комплексу тощо (пункти 1.6, 1-8, 1-9 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, а з січня 2025 року -пункт 1-7 та абзац третій частини шостої статті 39 КУзПБ);

- характером грошових вимог: періодом та обставинами виникнення грошових вимог ініціюючого кредитора до боржника (пункт 1.6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ).

Такі спеціальні підстави містить, зокрема розділ "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, який було доповнено пунктом 1-6 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань провадження та застосування процедур банкрутства у період дії воєнного стану" № 3249-IX від 13.07.2023, що набрав чинності з 29.07.2023.

8.14. При цьому, Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у вирішенні питання про відкриття провадження у справі про банкрутство пріоритетним (порівняно із загальними підставами для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника, пункт 8.12) є врахування спеціальних імперативних, а тому безумовних законодавчих обмежень/заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство (юридичної особи). Тобто таких обмежень / заборон, що застосовуються судом самостійно та незалежно від того, чи встановив суд, стверджує сторона та мають місце інші загальні (однакові для всіх боржників) підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

У цьому висновку Суд звертається до близьких за змістом висновків Верховного Суду, сформульованих в постановах від 03.10.2023 у справі 913/101/23, від 06.12.2023 у справі № 923/140/22 та від 12.03.2024 у справі № 908/2344/23.

8.15. Враховуючи викладене та висновок в пункті 8.10 (про відсутність у кредиторів тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, права вимагати від покупця об`єкта приватизації (підприємства як єдиного майнового комплексу), погашення відповідної кредиторської заборгованості, зокрема шляхом задоволення цих вимог у справі про банкрутство), Суд доходить висновку, що спеціальні (особливі) підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство боржника випливають також із положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

8.16. Таким чином, незалежно від того, чи існує між Кредитором та Боржником спір про право у розумінні абзацу другого частини шостої статті 39 КУзПБ через докази, на підставі яких Кредитор заявив до Боржника грошові вимоги, а саме на підставі ухвали про визнання грошових вимог у справі № 1/17-3666-2011 про банкрутство приватизованого Боржником ДП "ТВК", між тим тимчасова, протягом дії воєнного стану в Україні, заборона / на погашення за вимогами кредиторів будь-якої (крім заборгованості перед бюджетом) простроченої заборгованості придбаного Боржником ДП "ТВК", зокрема і заборона на погашення таких вимог у межах справи про банкрутство, виключають відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора, який обґрунтував заявлені у цій справі грошові вимоги заборгованістю, що виникла у підприємства, приватизованого Боржником, оскільки така заборона діє в силу закону та є імперативною (пункт 8.14).

8.17. Дійшовши зазначеного висновку, Суд з підстав, викладених в цій постанові, погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора.

У зв`язку з цим Суд не бере до уваги та не оцінює як передчасні ті аргументи скаржника (пункти 6.1, 6.2), що стосуються порушеного у спірних правовідносинах питання наявності спору про право між сторонами щодо заявлених Кредитором до Боржника кредиторських вимог та застосування у зв`язку з цим відповідних положень частини 6 статті 39 КУзПБ.

8.18. Таким чином висновки апеляційного суду в оскаржуваній постанові щодо наявності підстав для вирішення питання про відкриття провадження у цій справі про банкрутство зроблені без врахування та застосування спеціальних норм пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", з яких випливає встановлена законодавцем тимчасова заборона на відкриття провадження у справі про банкрутство боржника за грошовими вимогами, на погашення яких протягом воєнного стану в Україні встановлена тимчасова заборона, що призвело до безпідставного скасування законного по суті ухваленого рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора

8.19. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 4 частини першої статті 308 та статті 312 ГПК України оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а скасована нею ухвала суду першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Рентсервіс-МСЛ" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 у справі № 916/3735/24 задовольнити.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 у справі № 916/3735/24 скасувати.

3. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.09.2024 у справі № 916/3735/24 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. В. Білоус

(з окремою думкою)

Судді О. В. Васьковський

В. Я. Погребняк

Відповідно до частини третьої статті 314 ГПК України постанову оформлено суддею О. В. Васьковським.