ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2025 року м. Черкаси Справа № 925/220/24
Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Філіпової І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 ,
до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Уманський "Сортнасіннєовоч",
про стягнення 266 513,38 грн,
за участю представників сторін:
від позивача - Бєлкін Л.М., адвокат, ордер від 06.11.2023 серія АТ № 1045369 (в режимі відеоконференцзв`язку),
від відповідача - Косменюк О.М., в порядку самопредставництва, трудовий договір від 18.09.2023 (в режимі відеоконференцзв`язку).
До Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Уманський "Сортнасіннєовоч" (далі - ТОВ "Уманський "Сортнасіннєовоч") 266 513,38 грн, з яких залишок заборгованості від компенсації 47 432,4 грн, 3% річних - 24 994 грн, інфляційне збільшення боргу - 194 086,98 грн.
09.05.2024 суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув з ТОВ "Уманський "Сортнасіннєовоч" на користь ОСОБА_1 залишок заборгованості за акції 47 432,35 грн, 3 % річних - 24 988,92 грн, інфляційне збільшення боргу - 194 086,98 грн, а також 3 198,10 грн судового збору.
13.05.2024 представник позивача, адвокат Бєлкін Л.М. подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача судових витрат з вимогою стягнути з відповідача у складі судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
Ухвалою від 20.05.2024 суд заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бєлкіна Леоніда Михайловича про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача судових витрат у справі суду призначив до розгляду в судовому засіданні 17.06.2024 о 15:00.
ТОВ "Уманський "Сортнасіннєовоч" звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.05.2024.
14.06.2024 до господарського суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2024, відповідно до якої апеляційний суд, зокрема, витребував з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/220/24.
Ухвалою від 14.06.2024 суд провадження у справі № 925/220/24 по розгляду заяви Думанського В.В. про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача судових витрат зупинив до набрання законної сили судовим рішенням Північного апеляційного господарського суду за результатами апеляційного перегляду рішення Господарського суду Черкаської області від 09.05.2024 у справі № 925/220/24 та повернення матеріалів зазначеної справи до Господарського суду Черкаської області.
Постановою від 18.11.2024 Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "Уманський "Сортнасіннєовоч" на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.05.2024 у справі №925/220/24 залишив без задоволення. Мотивувальну частину рішення Господарського суду Черкаської області від 09.05.2024 у справі №925/220/24 змінив, виклавши її в редакції даної постанови. Резолютивну частину рішення Господарського суду Черкаської області від 09.05.2024 у справі №925/220/24 залишив без змін.
31.01.2025 матеріали справи № 925/220/24 повернуто до Господарського суду Черкаської області.
Ухвалою від 03.02.2025 суд провадження у справі № 925/220/24 по розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача судових витрат поновив та призначив до розгляду в судовому засіданні 13.02.2025 о 12:00.
10.02.2025 ТОВ "Уманський "Сортнасіннєовоч" подало заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача судових витрат.
В обґрунтування поданих заперечень відповідач зазначає, що при розгляді позовної заяви та ухвалення рішення за результатами її розгляду, суд розглянув вимоги позивача про відшкодування його витрат на правову допомогу і у їх задоволенні відмовив, про що зазначено в рішенні суду. Також судом було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача по сплаті судового збору. Отже, на думку відповідача, правові підстави для повторного розгляду питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду позову відсутні.
Також відповідач зазначає, що звертаючись до суду з позовом, позивач не надав попереднього розрахунку суми судових витрат, не надав такого розрахунку і до моменту ухвалення рішення судом першої інстанції.
Відповідач вказує, що як вбачається з Акту приймання-передачі наданих послуг з правової (професійної правничої) допомоги від 10.05.2024 вартість роботи адвоката погоджена сторонами у розмірі 4.000 гривень. Крім того, в акті зазначено, що послуги надані в повному обсязі і включають:
- підготовка позовної заяви 2,5 години * 4.000 грн. = 10.000 грн.
- підготовка заперечень проти застосування строків позовної давності 1,75 години * 4.000 грн. = 7.000 грн.
- участь у судовому засіданні 3 засідання * 0,75 години (45 хвилин) * 4.000 грн. = 3.000 грн.
Сторона відповідача не погоджується з такими розрахунками з огляду на те, що зміст позовної заяви практично аналогічний Заяві про перегляд судового рішення рішення Господарського суду Черкаської області від 04.09.2020 у справі № 925/1081/19 за нововиявленими обставинами поданою позивачам до Господарського суду Черкаської області 19.10.2023. Відтак, на думку відповідача, для підготовки позову, шляхом внесення незначних коректив до Заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами достатньо часу який не перевищує 30 хвилин.
Щодо заперечень проти строків позовної давності, то сторона відповідача не може встановити обсяг такого процесуального документа з огляду на те, що такий документ на адресу відповідача надісланий не був. Водночас відповідач зазначає, що стягнення відшкодування витрат за виготовлення процесуальних документів, поданих позивачем до суду з порушенням порядку, встановленого Законом, не узгоджується положеннями ст. 126 ГПК України.
Відтак, відповідач вважає, що заявлення позивачем про відшкодування на його користь витрат на професійну правову допомогу з розрахунку 4 000 гривень на годину не відповідає положенням ч. 4 ст. 126 ГПК України.
Крім того, сторона відповідача звертає увагу суду на те, що в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 березня 2021 року у справі № 911/2681/19, в якій адвокат Бєлкін Л.М. представляв інтереси ТОВ "Консент Капітал Менеджмент" та зазначав що гонорар в 4 000, грн. за годину відповідає кваліфікаційному рівню адвоката, зазначено що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент" на професійну правничу допомогу на 50 % від попередньо заявленої суми.
Присутній у судовому засіданні 13.02.2025 представник позивача подану заяву підтримав, представник відповідача проти задоволення поданої заяви заперечував.
Розглянувши заяву позивача господарський суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Суд враховує, що у позовній заяві позивач зазначив, що планує понести судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений фіксований розмір гонорару 20 000 грн.
Представник позивача до закінчення судових дебатів усно заявив про намір подання доказів, які підтверджують понесені судові витрати після ухвалення судового рішення та такі докази подав вчасно.
З урахуванням викладеного, твердження відповідача про те, що оскільки стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу було однією із позовних вимог позивача, а суд при ухваленні рішення в резолютивній частині рішення зазначив: "в решті позову відмовити", то при розгляді позовної заяви та ухваленні рішення за результатами її розгляду, суд розглянув вимоги позивача про відшкодування його витрат на правову допомогу і у їх задоволенні відмовив, про що зазначено в рішенні суду, не відповідає дійсності.
Суд звертає увагу на те, що ні у мотивувальній, ні у резолютивній частині рішення від 09.05.2024 суд не вирішував питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, понесених позивачем.
З урахуванням викладеного суд призначив заяву представника позивача до розгляду в судовому засіданні.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав: Договір про надання правової допомоги від 22.04.2021, Додаткову угоду до договору від 22 квітня 2021 року про надання правової допомоги від 25.12.2023, Акт приймання-передачі наданих послуг з правової (професійної правничої) допомоги від 10.05.2024, платіжну інструкцію від 20.02.2024.
Згідно з ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 1-4 ст. 126 ГПК України)
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (ст. 30 Закону № 5076-VI).
22.04.2021 Адвокат Бєлкін Леонід Михайлович (далі - Адвокат) та Думанський Валерій Володимирович (далі - Клієнт) підписали Договір про надання правової допомоги. (далі - Договір)
Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта в органах державної виконавчої служби, а також вести від імені Клієнта справи у всіх судових установах України з усіма правами, наданими законом позивачу, скаржнику, відповідачу, третій та зацікавленій особі, стягувачу або боржнику, свідку, потерпілому, захищати інтереси Клієнта в судових справах та/або кримінальних провадженнях відповідно до додаткових угод між Сторонами, для чого надає йому право: подавати від імені Клієнта заяви, в тому числі позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти, одержувати копії рішень, постанов та ухвал суду, правоохоронних органів подавати докази, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати клопотання, заяви, подавати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового розгляду, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, змінювати підстави та предмет позову, укладати мирові угоди тощо, одержувати довідки та документи в будь-яких компетентних органах, сплачувати судовий збір або будь-які інші платежі, брати участь в допитах свідків в судових процесах, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з виконанням цього доручення. (п. 1.1. Договору)
Відповідно до п. 2.1. Договору, у відповідності із умовами даного договору Адвокат бере на себе зобов`язання по наданню Клієнту, серед інших, наступних послуг:
2.1.1. вести від імені Клієнта справи у всіх судових установах України з усіма правами, наданими законом позивачу.
2.1.2. підписувати і подавати від імені Клієнта заяви, позовні заяви, скарги, додатки, пояснення, клопотання, відзиви, довідки, документи у відповідні установи, в тому числі у органи внутрішніх справ, прокуратури України та інших правоохоронних органах, технічної інвентаризації, засвідчувати своїм підписом вірність копій документів, одержувати необхідні довідки і документи в судових справах та/або кримінальних провадженнях відповідно до додаткових угод між Сторонами;
2.1.3. надавати Клієнт усні та письмові консультації, роз`яснення, висновки.
За послуги, що надаються Адвокатом у відповідності із умовами даного Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар, що визначається додатковими угодами та актами наданих послуг. (п. 4.1. Договору)
Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 30.12.2025. (п. 6.1. Договору)
25.12.2023 сторони підписали Додаткову угоду до договору від 22 квітня 2021 року про надання правової допомоги. (далі - Додаткова угода)
Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта у господарській справі за позовом Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю "Уманський "Сортнасіннєовоч" про стягнення останнього суми компенсації за втрачені акції, відповідно до висновку Постанови від 26 вересня 2023 року у справі № 925/615/22 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду. (п. 1 Додаткової угоди)
За послуги, що надаються Адвокатом у відповідності із умовами даної додаткової угоди на етапі суду першої інстанції Клієнт сплачує Адвокату гонорар у фіксованій сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Оплата здійснюється після подання позовної заяви і її реєстрації в господарському суді Черкаської області. (п. 2 Додаткової угоди)
10.05.2024 сторони підписали Акт приймання-передачі наданих послуг з правової (професійної правничої) допомоги, згідно з яким, відповідно до Договору про надання правової допомоги 22 квітня 2021 року з додатковою угодою від 25 грудня 2023 року погоджена фіксована сума гонорару адвоката на етапі суду першої інстанції у розмірі 20 000 гривень.
Вартість однієї години роботи адвоката погоджена сторонами у розмірі 4 000 гривень.
Послуги надані у повному обсязі і включають:
- підготовка позовної заяви - 2,5 години * 4 000 грн. = 10 000 грн.
- підготовка заперечень проти застосування строків позовної давності - 1,75 години * 4 000 грн. = 7 000 грн.
- участь у судовому засіданні - 3 засідання * 0,75 години (45 хвилин) * 4.000 грн = 3 000 грн.
Усього належить до сплати по даному акту - 0 гривень.
Клієнт не має жодних претензій до якості наданих Адвокатом послуг.
З аналізу положень ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" випливає, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Верховний Суд у постанові від 01.08.2019 по справі № 915/237/18 зазначив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Так суд щодо тверджень відповідача про те, що позивач не надав попереднього розрахунку суми судових витрат до позовної заяви, зазначає, що у позовній заяві позивач вказав, що планує понести судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений фіксований розмір гонорару 20 000 грн.
Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Водночас ГПК України не передбачає, які саме відомості має містити розрахунок суми судових витрат, проте зазначення про те, що такий розрахунок є орієнтовним та попереднім, при визначенні фіксованої суми гонорару, явно не зобов`язує сторону до детального опису робіт, які адвокат планує виконати під час здійснення представництва.
Крім того суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 124 ГПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зазначеної позиції дотримується Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019.
Як уже встановлено судом, відповідач заперечив проти заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу.
Так відповідач стверджує, що подана позовна заява практично аналогічна заяві про перегляд судового рішення - рішення Господарського суду Черкаської області від 04.09.2020 у справі № 925/1081/19 за нововиявленими обставинами, поданою позивачем до Господарського суду Черкаської області 19.10.2023.
Проте, суд зазначає, що заява про перегляд судового рішення - рішення Господарського суду Черкаської області від 04.09.2020 у справі № 925/1081/19 за нововиявленими обставинами не є предметом розгляду у цій справі та під час вирішення питання про обґрунтованість заявлених позивачем витрат на правничу допомогу суд не оцінює подібність поданих раніше адвокатом заяв.
Твердження відповідача про те, що заперечення проти застосування строків позовної давності позивачем не надіслані відповідачу, отже, подані з порушенням порядку, встановленого ГПК України, не відповідає дійсності, оскільки до заперечень проти застосування строків позовної давності позивач додав квитанцію № 937016 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС, відповідно до якої, зазначені заперечення доставлені до електронного кабінету ТОВ "Уманський "Сортнасіннєовоч" 22.04.2024 о 22:53.
Така заява регулюється нормами матеріального права, а не процесуального, як помилково вважає відповідач, тому позивач не порушував порядку, встановленого ГПК України.
Суд звертає увагу, що зміст заперечень проти застосування строку позовної давності, хоч і є значним за обсягом, проте зводиться, в основному, до цитування правових позицій Верховного Суду.
Таким чином, суд доходить висновку, що час витрачений на підготовку заперечень проти застосування строків позовної давності є дещо завищеним, як і вартість такої послуги, визначена в розмірі 7 000 грн.
Дослідивши зміст сайту за вказаним відповідачем посиланням суд не встановив наявність цін на послуги адвокатів у зазначеному відповідачем розмірі. Крім того, суд зауважує, що розцінки одного адвокатської компанії не є показовими для визначення середніх цін на ринку адвокатських послуг.
Крім того, суд враховує, що в додатковій постанові від 12.12.2024 у справі № 925/220/24 Північний апеляційний господарський суд, частково задовольняючи заяву позивача по стягнення з відповідача понесених ним витрат на правничу допомогу зазначив: "...Обґрунтовуючи розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції позивач посилався на такі послуги, як, ознайомлення з матеріалами справи (1,5 год) та огляд матеріалів справи з розписом по аркушам справи (1 год.), які загалом складають 2,5 години. Колегія суддів зауважує, що час витрачений на такі послуги є значно завищеним, оскільки представник позивача був ознайомлений з матеріалами справи у суді першої інстанції та отримував всі документи, які надходили від відповідача...".
Додатковою постановою від 12.12.2024 у справі № 925/220/24 Північний апеляційний господарський суд заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бєлкіна Л.М. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнив частково та стягнув з ТОВ "Уманський "Сортнасіннєовоч" витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 14 000 грн.
З викладеного логічно випливає, що понесені витрати на правничу допомогу позивачем у суді першої інстанції не можуть бути меншими, ніж понесені позивачем витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
Господарський суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, зокрема про те, що:
"...106. У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
107. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
108. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
110. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
111. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
112. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
113. Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
114. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
115. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
116. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
117. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
118. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
119. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
120. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
121. Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19...."
Так, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заперечення відповідача, позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 11.03.2021 у справі № 911/2681/19, враховуючи усі аспекти і складності цієї справи, обсяг наданих адвокатом послуг, господарський суд дійшов висновку, що заявлений розмір адвокатських витрат підлягає зменшенню до 16 000 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, оскільки суд заявлені позовні вимоги (266 513,38 грн) задовольнив частково (266 508,25 грн), судові витрати позивача, які ним безпосередньо понесені, підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд частково задовольняє заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення.
Керуючись ст. 126, 129, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача судових витрат задовольнити частково.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
В решті заяви відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Копії додаткового рішення надіслати сторонам за допомогою системи "Електронний суд".
Повне додаткове рішення складено та підписано 14.02.2025.
Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА