СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Харків Справа № 922/2929/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників:

від позивача Пономарьова Н.В. на підставі довіреності від 30.12.2022 №01-40/11168/44;

від відповідача Самойлова Ю.Ю. на підставі витягу з протоколу від 27.01.2023,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр", м.Харків, (вх.№3070 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у справі №922/2929/24 (суддя Юрченко В.С., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту 02.12.2024)

за позовом: Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" , м.Харків,

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр", м.Харків,

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр" про стягнення основної заборгованості у сумі 355355,77грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за тимчасовим договором про постачання теплової енергії від 01.06.2004 № 2610.

У відзиві на позовну заяву поданому до господарського суду Харківської області відповідач заперечував проти задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за адресою багатоквартирного будинку є нежитлові приміщення в яких проводиться господарська діяльність двома юридичними особами, Фірма "21 вік" Товариство з обмеженою відповідальністю та магазин ПАТ "Харківська бісквітна фабрика", які мають індивідуальні договори на постачання теплової енергії з КП "Харківські теплові мережі" № 1080-10 та № 3056-10, що достеменно відомо позивачу, інші споживачі будинку громадяни України, які мають у власності житлові квартири, тобто населення.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" за відкритим посиланням: https://www.hts.kharkov.ua/tariffs_2022_01.php#start тарифи на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення визначені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1051 від 30.12.2021 в сумі 1539,50грн/Гкал з урахуванням ПДВ для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії.

Обґрунтовуючи застосування до відповідача тарифу на теплову енергію для населення, останній зазначає, що є "колективним споживачем". При укладенні тимчасового договору про постачання теплової енергії №2610 від 01.06.2004 в протоколі узгодження розбіжностей позивач погодився, що ОСББ "Альма-Центр" є колективним замовником, що, в силу законодавчих змін, на сьогодні означає "колективний споживач", до якого застосовується тариф для населення, проте, незважаючи на численні звернення ухиляється від визнання цього факту на теперішній час. Відповідач неодноразово звертався до позивача з метою переукладення договору за моделлю "колективний споживач" та приведення його у відповідність до чинного законодавства, надавав для цього необхідні документи. Проте, позивач жодних дій, направлених на виконання діючого законодавства не вчинив.

Згідно розрахунку нарахувань, доданого до позовної заяви позивачем, до особового рахунку відповідача застосовується тариф 1748,472грн/Гкал, розмір якого взагалі не передбачений жодним нормативним актом, що регулює встановлення будь-яких тарифів на опалення. Тобто, позивач самостійно встановив для відповідача такий тариф і відмовляється його змінювати.

Відповідач наголошував, що ним було оплачені надані послуги за спожиту теплову енергію в повному обсязі за тарифом 1539,50грн/Гкал., що підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями. Станом на кінець опалювального періоду 2023-2024 роки відповідачем було здійснено переплату за теплову енергію в сумі 62223,57грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у справі №922/2929/24 позов задоволено повністю; стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість в сумі 355355,77грн. та судові витрати (сплачений судовий збір) в розмірі 4264,27грн.

Враховуючи підтвердження наявними в матеріалах справи доказами факту неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за тимчасовим договором про постачання теплової енергії від 01.06.2004 № 2610, в частині повного та своєчасного розрахунку, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у справі №922/2929/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим відповідачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр" на рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у справі №922/2929/24; встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено учасникам провадження у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 05.02.2025 о 13:00 годині.

21.12.2024 позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№16671), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги а рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у справі №922/2929/24 залишити без змін.

31.01.2025 апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (вх.№1500), а саме: звернення ОСББ "Альма-Центр" до НКРЕКП про надання роз`яснень щодо встановлення тарифів; відповідь НКРЕКП на звернення; звернення ОСББ "Альма-Центр" до тимчасової слідчої комісії з питань розслідування можливих фактів порушення законодавства України при формуванні та реалізації цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг.

Стосовно доказів, доданих апелянтом, колегія суддів зазначає, що, як вбачається з цих доказів, вони були отримані вже після ухвалення місцевим господарським судом оскаржуваного рішення від 21.11.2024, отже, суд першої інстанції не надавав їм оцінку.

За приписами частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів зазначає, що виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

Така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів.

Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. (Близька за змістом правова позиція послідовно викладалася Верховним Судом, зокрема, у постановах: від 25.04.2018р. у справі №911/3250/16, від 06.02.2019р. у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, від 06.03.2019р. у справі №916/4692/15, від 16.12.2020р. у справі №908/1908/19, від 21.01.2021р. у справі №908/3359/19 від 27.04.2023р. у справі №927/738/19).

Враховуючи вищевикладене, апеляційним господарським судом зазначені документи не розглядаються та не приймаються до уваги в якості додаткових доказів.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 05.02.2025 представник апелянта просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із поданням скарги-запиту до тимчасової слідчої комісії з питань розслідування можливих фактів порушення законодавства України при формуванні та реалізації цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг.

Представник позивача заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Частинами 1 та 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи вразі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду.

Колегія суддів, враховуючи положення статті 273 Господарського процесуального кодексу України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк, дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви апелянта про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у справі №922/2929/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у справі №922/2929/24 залишити без змін.

Враховуючи, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 01.06.2004 між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (надалі енергопостачальна організація) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр" (надалі споживач) було укладено тимчасовий договір про постачання теплової енергії №2610 (надалі договір т.1 а.с.34-37), відповідно до умов якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язувався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (пункт 1.1. договору).

Пунктами 6.1, 6.2. договору сторони визначили, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт звірки розрахунків.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2004. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буле письмово заявлено однією зі сторін (пункти 10.1., 10.4 договору).

Також, між сторонами було підписано додаток № 1, а саме обсяги постачання теплової енергії споживачу, додаток № 2 схема межі поділу теплової мережі технічна характеристика теплотраси, акт розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додаток № 3 умови припинення постачання теплової енергії, додаток № 4 перелік об`єктів теплопостачання (т.1 а.с.38-42).

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" зазначав, що на підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальному сезоні здійснював постачання теплової енергії у приміщення споживача, які зазначені в додатку 4 до договору, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Дмитрівська, 5.

Внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язання з оплати в останнього утворилась заборгованість за неналежне виконання договірних зобов`язань за грудень 2022 - березень 2024 в загальній сумі 355355,77грн., що підтверджується актами № 177/14834 від 24.10.2022; № 177/15781 від 06.04.2023; 177/127 від 24.10.2023; № 177/858 від 26.03.2024 про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону до будівель в цілому (т.1 а.с.8-15), та рахунками -фактурами від 31.12.2022, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.11.2023, від 31.12.2023, від 31.01.2024, від 29.02.2024, від 31.03.2024 (т.1 а.с.44-51).

Враховуючи вказані обставини 20.08.2024 Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення вказаної заборгованості (т.1 а.с.1-66).

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у даній справі позов задоволено повністю (т.1 а.с.198-206).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що за змістом положень статей 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 638 Цивільного кодексу України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з приписами статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини між позивачем та відповідачем були врегульовані договором тимчасовий договір про постачання теплової енергії №2610 від 01.06.2004, який за своєю правовою природою є договором надання послуг з постачання теплової енергії у виді гарячої води (опалення), та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 202, 509, 530 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтями 901 та 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Пунктом 1.1 укладеного між сторонами договору передбачено зобов`язання позивача (енергопостачальної організації) постачати теплову енергію у вигляді гарячої води.

Комунальні послуги за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються в тому числі спеціальним Законом України "Про теплопостачання", який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Так, за приписами статті 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається (частина 1 статті 275 Господарського кодексу України).

Частинами 6 та 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Поняття "споживач теплової енергії" визначено в статті 1 Закону України "Про теплопостачання". До споживачів теплової енергії цією статтею віднесено - фізичних або юридичних осіб, які використовують теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Цією ж статтею таж передбачено, що внутрішньобудинкові системи - це мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Як було зазначено вище, за умовами пунктів 10.1. та 10.4 договору, він набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2004. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буле письмово заявлено однією зі сторін

Матеріали справи не містять доказів заявлення будь-якою зі сторін про припинення договору, а тому колегія суддів приходить до висновку, що зазначений договір був чинним та його умови діяли також протягом опалювальних сезонів 2022 -2024 років, тобто у заявлений позивачем період.

Таким чином, оскільки положення Закону України "Про теплопостачання" визначають споживачем теплової енергії юридичну особу, яка використовує теплову енергію саме на підставі договору, а також з огляду на чинність і дію договору про постачання теплової енергії, та з підстав відсутності будь-яких письмових заяв сторін про припинення його дії, колегія суддів дійшла висновку, що 1-ий відповідач (станом на момент виникнення спірних правовідносин) був споживачем послуг з постачання теплової енергії та суб`єктом у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно з зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

При цьому, наявність письмово оформленого договору свідчить про чинність та дійсність зобов`язання споживача оплачувати надані йому послуги.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Таким чином, приймаючи до уваги погоджені сторонами умов договору про закупівлю теплової енергії в гарячій воді, яким сторони чітко погодили та встановили порядок постачання теплової енергії, а також визначили порядок та строк її оплати, колегія суддів зазначає про наявність у відповідача обов`язку зі своєчасної оплати спожитої теплової енергії за договором.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі вищевказаного договору та у відповідності до розпоряджень голови Харківської міської ради про початок опалювального сезону 2022-2023, 2023-2024 Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", відпускало теплову енергію в гарячій воді до об`єкту споживача, який визначено в додатку до договору.

Дослідивши надані позивачем акти на підключення споживача від 24.10.2022 № 177/14834, від 24.10.2023 №177/127 (т.1 а.с.8, 12), судовою колегією встановлено, що позивачем було підключено опалення за адресою: м. Харків, вул. Дмитрівська, 5 споживачу - Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр".

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивачем своєчасно та належним чином виконано взяті на себе зобов`язання з постачання на адресу об`єкта теплоспоживання по вул. Дмитрівській, 5 та було поставлено споживачу теплову енергію в гарячій воді в грудні 2021 року.

Внаслідок неналежного виконання споживачем зобов`язання з оплати в останнього утворилась заборгованість за неналежне виконання договірних зобов`язань в сумі 355355,77грн., що підтверджується рахунками - фактурами від 31.12.2022, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.11.2023, від 31.12.2023, від 31.01.2024, від 29.02.2024, від 31.03.2024 (т.1 а.с.44-51).

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В розумінні статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що по особовому рахунку споживача обліковується заборгованість за тимчасовим договором про постачання теплової енергії №2610 від 01.06.2004 в сумі 355355,77грн., що підтверджується рахунками - фактурами від 31.12.2022, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.11.2023, від 31.12.2023, від 31.01.2024, від 29.02.2024, від 31.03.2024 (т.1 а.с.44-51).

Матеріали справи не містять доказів на спростування вказаних обставин.

Отже, за наведених обставин, споживач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр" є таким, що прострочив виконання зобов`язання в частині своєчасного розрахунку за поставлену теплову енергію за договором.

Як під час розгляду справи місцевим господарським судом так і під час апеляційного провадження відповідач заперечував проти наявності вказаної заборгованості, посилаючись на те, що за адресою багатоквартирного будинку знаходяться й нежитлові приміщення, в яких проводиться господарська діяльність двома юридичними особами: Фірма "21 вік" Товариство з обмеженою відповідальністю та магазин ПАТ "Харківська бісквітна фабрика". Зазначені юридичні особи мають індивідуальні договори на постачання теплової енергії з КП "Харківські теплові мережі" № 1080-10 та № 3056-10, що достеменно відомо позивачу. Інші споживачі будинку громадяни України, які мають у власності житлові квартири, тобто населення.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" за відкритим посиланням: https://www.hts.kharkov.ua/tariffs_2022_01.php#start тарифи на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення визначені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1051 від 30.12.2021 в сумі 1539,50грн/Гкал з урахуванням ПДВ для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії.

Обґрунтовуючи застосування до відповідача тарифу на теплову енергію для населення, останній зазначає, що є "колективним споживачем". При укладенні тимчасового договору про постачання теплової енергії №2610 від 01.06.2004 в протоколі узгодження розбіжностей позивач погодився, що ОСББ "Альма-Центр" є колективним замовником, що в силу законодавчих змін на сьогодні означає "колективний споживач", до якого застосовується тариф для населення. Проте, незважаючи на численні звернення, позивач ухиляється від визнання цього. Відповідач неодноразово звертався до позивача з метою переукладення договору за моделлю "колективний споживач" та приведення його у відповідність до чинного законодавства, надавав для цього необхідні документи. Проте, позивач жодних дій, направлених на виконання діючого законодавства, не вчинив.

Згідно розрахунку нарахувань, доданого до позовної заяви позивачем, до особового рахунку відповідача застосовується тариф 1748,472грн/Гкал, розмір якого взагалі не передбачений жодним нормативним актом, що регулює встановлення будь-яких тарифів на опалення. Тобто, позивач самостійно встановив для відповідача такий тариф і відмовляється його змінювати.

Відповідач наголошував, що ним було оплачені надані послуги за спожиту теплову енергію в повному обсязі за тарифом 1539,50грн/Гкал., що підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (т.1 а.с.89-95). Більше того, станом на кінець опалювального періоду 2023-2024 відповідачем було здійснено переплату за теплову енергію в сумі 62223,57грн.

Судова колегія зазначає, що згідно з частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Аналогічно унормовано поняття спільного майна багатоквартирного будинку частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Частиною першою статті 385 Цивільного кодексу України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Статтями 4 та 6 вказаного Закону передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласники зобов`язані разом з іншим забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна.

Згідно зі статтею 12 вказаного Закону, витрати на управління багатоквартирним будинком включають, зокрема, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 916/3837/21 зазначено, що ОСББ не є фізичною особою чи фізичною особою - підприємцем, а як юридична особа ОСББ не має свого власного споживання. ОСББ, згідно норм чинного законодавства, сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг, зокрема, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення.

ОСББ має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно окремого спеціалізованого Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", має статус неприбутковості, та не є суб`єктом господарювання, не використовує воду та теплову енергію для власних потреб.

Отже, виходячи з визначених термінів, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є колективним споживачем тобто юридичною особою, що об`єднує споживачів власників жилих та нежилих приміщень у будинку.

Частинами 1 та 2 статті 12 Закону "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. За приписами частини 5 статті 13 цього Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Постановами Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 та № 1023 від 08.09.2021 внесено зміни до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових форм договорів, відповідно до яких згідно із Законом України Про житлово-комунальні послуги договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності зазначених постанов.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ №1022 від 08.09.2021) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до пункту 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, аналіз наведених приписів приводить до висновку про те, що за відсутності волевиявлення співвласників багатоквартирних будинків щодо прийняття рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг ініціатива щодо його укладення надається безпосередньо виконавцям таких послуг (постанова від 18 листопада 2021 року у справі № 908/3233/20).

У відповідності до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники, які разом мають більше половини загальної кількості голосів усіх співвласників (крім випадків, якщо законом та/або статутом об`єднання встановлена більша кількість голосів, необхідна для прийняття рішення). Статутом об`єднання може бути встановлена інша кількість голосів, необхідна для прийняття рішення з окремих питань. Забороняється встановлювати у статуті об`єднання кількість голосів, необхідну для прийняття рішення, менше ніж 50 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників та більше ніж 75 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників (а для прийняття рішення з питань обрання органів управління об`єднання, зміни форми управління, встановлення та зміни розмірів внесків/платежів, затвердження кошторису - більше ніж 67 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників), крім випадків, передбачених цим Законом.

За Статутом ОСББ "Альма-Центр" (пункт 8) рішення на загальних зборах приймається шляхом відкритого поіменного голосування. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники (їхні представники), які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників.

Приймаючи до уваги особливий статус відповідача, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки він створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно окремого спеціалізованого Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", а вказаний вище Закон та Статут ОСББ передбачає спеціальний порядок прийняття рішення зборами співвласників об`єднання, то відповідно, обрання моделі організаційних відносин із надавачем комунальних послуг (позивачем) проводиться за наявності прийнятого рішення загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку по вулиці Дмитрівська, будинок 5 у місті Харкові (не менше ніж 50 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників).

З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2020 відповідачем було направлено на адресу позивача лист за вих.№21 (т.1 а.с.96), в якому було повідомлено, що на загальних зборах ОСББ "Альма-Центр" мешканці багатоквартирного будинку обрали модель договірних відносин з позивачем (послуга постачання гарячої води індивідуальний договір без обслуговування внутрішньобудинкових мереж, послуга з постачання теплової енергії договір колективний споживач без обслуговування внутрішньобудинкових мереж). До вказаного листа відповідачем було додано витяг з протоколу загальних зборів ОСББ "Альма-Центр" від 20.03.2020 (т.1 а.с.97).

У відповіді №36/Т-694 на вказаний лист, 01.10.2020 позивач зазначив про необхідність надання інформації чи приєднувалися до пропозиції щодо обрання моделі договірних відносин юридичні особи, розміщені в будівлі.

Надалі, відповідачем було подано КП "Харківські теплові мережі" разом із листом № 40 від 19.12.2023 щодо укладання договору як з колективним споживачем, протокол загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-центр" від 22.12.2022 (т.1 а.с.165), в якому зафіксовано результат голосування щодо обрання моделі договірних відносин співвласників багатоквартирного будинку "Альма-центр" на послугу теплопостачання індивідуальний договір із 108 осіб (власників квартир) проголосувало 34 особи "ЗА" та 51 особа "ПРОТИ".

Листом від 25.12.2023 за № 07-52/13826 КП "Харківські теплові мережі" повідомило відповідача про необхідність обрання співвласниками багатоквартирного будинку "Альма-центр" моделі договірних відносин (договір з колективним споживачем), яка буде обрана ними для укладання договору із теплопостачальною організацією (т.1 а.с.166).

Відповідач сформував до позивача колективне звернення мешканців будинку до якого додав протокол загальних зборів від 15.05.2024 (т.1 а.с.168-169), в якому ставилось на обговорення питання щодо укладання індивідуальних договорів з теплопостачальною організацією.

26.07.2024 листом № 13-52/6504 позивач повідомив відповідача про те, що протокол зборів співвласників від 15.05.2024 містить лише 40 голосів, тоді як в цьому ж протоколі вказано, що в будинку знаходиться 108 квартир, що не відповідає 75% власників квартир, як це встановлено нормою Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Крім того, відповідача було повідомлено про те, що для розгляду питання переводу на прямі розрахунки по послузі з постачання теплової енергії мешканців будинку необхідно належним чином оформлений протокол загальних зборів щодо обрання моделі договірних відносин (т.1 а.с.167).

З наведеного листування сторін вбачається, що відповідач звертаючись до позивача з пропозицією укласти типовий договір як з колективним споживачем на надання комунальних послуг із надавачем комунальних послуг не надав останньому доказів того, що більшістю голосів співвласників багатоквартирного будинку "Альма-центр" (більше ніж 50 відсотків загальної кількості голосів усіх співвласників) було обрано модель договірних відносин на послугу теплопостачання з прийняттям рішення укласти такий договір з КП "Харківські теплові мережі".

Кожний раз, відповідаючи на пропозицію відповідача укласти договір, позивач звертав увагу на відсутність у змісті протоколу загальних зборів чіткої позиції співвласників багатоквартирного будинку "Альма-центр" по моделі договірних правовідносин.

Інших дій відповідача, покликаних на формування у юридичній площині у співвласників багатоквартирного будинку "Альма-центр" моделі договірних правовідносин із надавачем комунальних послуг вчинено не було, протилежного матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною 1 статті 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.07.2021 за № 1085 (надалі - НКРЕКП) внесені зміни до постанови НКРЕКП від 22.03.2017 за № 308 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання" за якою, у зв`язку з внесеними змінами починаючи з 08.07.2021, повноваження щодо ліцензування в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії) перейшли до обласних та Київської міської державних адміністрацій, а встановлення тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання) та відповідні комунальні послуги суб`єктам природних монополій починаючи з 08.07.2021 відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад місцевого самоврядування згідно з підпунктом 2 пункту а частини 1 статті 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з пунктом 1.5 постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання" за № 1174 від 25.06.2019 тарифи формуються для таких категорій споживачів: для потреб населення; для потреб бюджетних установ; для потреб інших споживачів.

Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2015 за № 2712/15/61-15 "Щодо надання роз`яснення" тарифи для населення розповсюджуються тільки на громадян, які використовують житло виключно для проживання (для реалізації конституційного права громадянина на житло), і не розповсюджуються на громадян, які використовують житло у інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

Наведене свідчить, що тариф для категорії "населення" застосовується до споживачів, які уклали (приєднались) до типового договору з КП "Харківські теплові мережі", обравши відповідну (індивідуальну) модель договірних правовідносин.

Проте, як встановлено місцевим господарським судом, з відповідачем не було укладено типового договору з КП "Харківські теплові мережі" за відповідною моделлю відносин, що зумовлює відсутність у позивача можливості застосовувати до відповідача тарифи для категорії "населення".

Постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.09.2020 за №1673 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води КП "Харківські теплові мережі" (в редакції постанови НКРЕКП від 30.11.2020 за № 2265) встановлений тариф - 1457,06 грн/Гкал (без ПДВ) х 1,2 % ставка ПДВ = 1748,48 грн.

Оскільки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр" (відповідач) є юридичною особою, між сторонами у справі укладено договір № 2610 від 01.06.2004 (який є чинним), а мешканці будинку по вул. Дмитрівська, 5 в м. Харкові не укладали індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії, колегія суддів вважає, що тарифи встановленні рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1051 від 30.12.2021 (яке покладено відповідачем в обґрунтування заперечень проти суми заборгованості) не може бути застосовано до нарахувань при таких договірних відносинах.

Обґрунтування заперечень відповідача ґрунтуються на його не згоді з розміром тарифу в сумі 1748,48грн., який покладено до розрахунку заборгованості, проте, як було зазначено вище, тарифи для населення у розмірі 1539,50грн. розповсюджуються на споживачів, які уклали (приєдналися) до типового договору з КП "Харківські теплові мережі", обравши відповідну модель договірних правовідносин, що здійснено відповідачем не було.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або Законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідач в односторонньому порядку, без отримання погодження позивача (як сторони по договору), змінив порядок розрахунків (пункт 6.1 договору) та проводив оплату за надані позивачем послуги по отриманню теплової енергії у меншому розмірі, аніж це передбачено умовами тимчасового договору №2610 від 01.06.2004, застосовуючи до правовідносин тариф для категорії "населення", у відповідності до розміру, визначеного рішенням Харківської міської ради від 30.12.2021 за № 1051, без укладання індивідуальних договорів із кожним мешканцем багатоквартирного будинку по вул. Дмитрівській, будинок 5, що не узгоджується з вимогам чинного законодавства.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження повної та своєчасної оплати відповідачем поставленої теплової енергії, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості в сумі 355355,77грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за тимчасовим договором про постачання теплової енергії від 01.06.2004 № 2610.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з їх юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у справі №922/2929/24 без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Альма-Центр" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 21.11.2024 у справі №922/2929/24 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 17.02.2025

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий