ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2025 р. Справа№ 927/411/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Козир Т.П.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2024

у справі № 927/411/24 (суддя А.В. Романенко)

за позовом Керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної ради

до Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Семенівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Семенівкарайагролісгосп»

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Керівник Новгород-Сіверської окружної прокуратури (далі також - Прокурор) звернувся в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради (далі також - Обласна рада) до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (далі також - Міська рада) про усунення перешкод власнику - Чернігівській обласній раді, - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га, що розташована на території Семенівської міської ради шляхом:

- визнання незаконним та скасування рішення Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 05.08.2021 №347 «Про прийняття земельних ділянок до комунальної власності Семенівської міської ради» в частині прийняття в комунальну власність Семенівською міською радою земельної ділянки за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га, за Семенівською міською радою Новгород-Сіверського району Чернігівської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247;

- зобов`язання Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області повернути земельну ділянку за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га, в розпорядження Чернігівської обласної ради.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2024 у справі №927/411/24 позовні вимоги задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Семенівської міської ради Чернігівської області (10 сесії 8 скликання) від 05.08.2021 № 347 «Про прийняття земельних ділянок до комунальної власності Семенівської міської ради», в частині прийняття в комунальну власність Семенівської міської ради земельної ділянки за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га, за Семенівською міською радою Чернігівської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247. Зобов`язано Семенівську міську раду Чернігівської області повернути земельну ділянку за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га, в розпорядження Чернігівської обласної ради. Стягнуто з Семенівської міської ради Чернігівської області на користь Чернігівської обласної прокуратури судовий збір у сумі 9 084,00 грн.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано нормами статей 4, 152 Земельного кодексу України (далі також - ЗК України), статей 6, 12, 13 Лісового кодексу України (далі також - ЛК України), статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997, статті 21, пункту 2 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011, статей 15, 21, 391 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), статей 2, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та встановленими судом обставинами безпідставності реєстрації спірної земельної ділянки як об`єкту права комунальної власності за відповідачем.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, Семенівська міська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Міська рада посилається на ті ж доводи, які були викладені нею у відзиві на позовну заяву, а саме, - відсутність у Прокурора підстав для звернення з позовом, правомірність реєстрації Міською радою спірної земельної ділянки як об`єкту права комунальної власності на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 №5245-VI. Місцевою радою зауважено, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги наведені доводи відповідача, що мало наслідком прийняття незаконного рішення суду.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2024 апеляційну скаргу Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Агрикової О.В., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2024 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/411/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2024 у справі №927/411/24 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Чернігівської області.

03.10.2024 матеріали справи № 927/411/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2024 у справі № 927/411/24 та призначено її до розгляду на 13.11.2024. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 25.10.2024.

24.10.2024 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Чернігівської обласної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Обласна рада просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Вважає, що судом першої інстанції на підставі належних доказів та із правильним застосуванням норм матеріального права встановлено незаконність дій Міської ради в частині прийняття рішення від 05.08.2021 №347 «Про прийняття земельних ділянок до комунальної власності Семенівської міської ради», в частині прийняття в комунальну власність Семенівської міської ради земельної ділянки за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га та подальшої реєстрації права комунальної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

13.11.2024 розгляд справи № 927/411/24 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 розгляд апеляційної скарги Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2024 у справі № 927/411/24 призначено на 11.12.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 розгляд апеляційної скарги Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2024 у справі № 927/411/24 відкладено на 22.01.2025.

08.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Семенівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Семенівкарайагролісгосп» Дубіна В.І. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

22.01.2025 розгляд справи № 927/411/24 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці.

23.01.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від представника Чернігівської обласної ради Кравченка Д.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/305/25 від 23.01.2025 у зв`язку перебуванням судді Агрикової О.В., яка входить до складу колегії суддів у відпустці з 06.01.2025 по 30.01.2025, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/411/24.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2025 апеляційну скаргу у справі № 927/411/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2025, апеляційну скаргу Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Скрипки І.М. та призначено її до розгляду на 05.02.2025. Задоволено клопотання представників Семенівського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Семенівкарайагролісгосп» Дубіна В.І. та Чернігівської обласної ради Кравченка Д.В про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у справі № 927/411/24.

В судовому засіданні представники скаржника підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги.

Прокурор, представники позивача та третьої особи у справі вимоги апеляційної скарги не визнали, заперечили проти її доводів у повному обсязі.

05.02.2025 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу, дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Семенівською міською радою Чернігівської області (десята сесія восьмого скликання), 05.08.2021 прийнято рішення № 347 «Про прийняття земельних ділянок до комунальної власності Семенівської міської ради» (далі також - оскаржуване рішення ради), яким у комунальну власність Ради із земель державної власності прийнято земельну ділянку за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га, з цільовим призначенням - для ведення лісового господарства та пов`язаних з ним послуг.

Рішення мотивоване положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 06.07.2023, державним реєстратором Семенівської міської ради Швидкою Г.М., на підставі рішення Семенівської міської ради від 05.08.2021 № 347, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI, за Семенівською міською радою зареєстроване право комунальної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га (спірна), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247, про що свідчить інформаційна довідка з Реєстру № 372706353, сформована 03.04.2024.

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради з метою усунення перешкод власнику територіальної громади сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради, в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га, яка 06.07.2023 незаконно зареєстрована за Семенівською міською радою, без урахування вимог пунктів 2, 7 розділу ІІ Перехідних та прикінцевих положень Закону № 5245-VІ, підпункту в) п. 24 розділу Х Перехідних положень ЗК України.

У відзиві на позовну заяву, Міська рада наполягала на тому, що вона у встановленому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 №5245-VI порядку набула право власності на земельну ділянку державної власності, розташованої за межами населеного пункту у зв`язку з розмежуванням земель комунальної та державної власності.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції встановив, що спірна земельна ділянка не була віднесена до земель державної власності. Навпаки, спірна земля була об`єктом права комунальної власності, однак, органом, що здійснює розпорядження цією земельною ділянкою є Обласна рада, а не Міська рада. У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Так, рішенням Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) «Про надання в постійне користування земель лісового фонду від 27.03.2001, відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 №1529/99», Дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству «Семенівкарайагролісгосп» (далі - третя особа) надані в постійне користування для ведення лісового господарства земельні ділянки лісового фонду, що були в користуванні колективних сільськогосподарських підприємств, які припинили своє існування в процесі реформування і належать до земель запасу на території Семенівського району, загальною площею 20977,40 га.

Рішення прийняте Чернігівською обласною радою в межах своїх повноважень та є чинним.

Згідно з п. 2 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Семенівське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Семенівкарайагролісгосп» створене на підставі наказу Обласного комунального спеціалізованого агролісогосподарського підприємства «Чернігівоблагроліс» від 27.12.2000 №3 (зареєстрованого 12.01.2001, за розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації № 12, на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, входить до сфери Управління комунального майна Чернігівської області (п. 1.1. Статуту ДП «Семенівкарайагролісгосп», затвердженого наказом КП «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради від 30.08.2022 № 35)).

Третя особа є лісокористувачем за рішенням Чернігівської обласної ради від 27.03.2001, основним видом діяльності якого є спеціалізоване ведення лісового господарства. Засновником Підприємства є комунальне підприємство «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради (пункти 1.2., 2.1., 3.8., 3.9. Статуту ДП «Семенівкарайагролісгосп»).

На замовлення ДП « Семенівкарайагролісгосп», відділом землевпорядного проектування Інституту землеустрою Української академії аграрних наук, у 2002 році виготовлена технічна документація зі складання державних актів на право постійного користування землями лісового фонду ДП «Семенівкарайагролісгосп».

Семенівське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Семенівкарайагролісгосп» отримало державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЧН № 000429 від 11.10.2002 (виданий на підставі розпорядження Семенівської районної державної адміністрації від 12.03.2002 № 56), за яким ДП «Семенівкарайагролісгосп» отримало в постійне користування 1739,4 га згідно з планом землекористування для ведення лісового господарства.

06.06.2017, за розпорядженням Семенівської районної державної адміністрації №174, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж землекористування ДП «Семенівське лісове господарство» та передачу в постійне користування Підприємству земельних ділянок загальною площею 17060 га.

На замовлення ДП «Семенівкарайагролісгосп» землевпорядною організацією - ТОВ «Геоінформпроект» у 2017 році виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), загальною площею 1739,4 га, для ведення лісового господарства на території Семенівської міської ради Чернігівської області, до складу яких увійшла земельна ділянка за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,65 га (спірна).

Відповідно до плану лісонасаджень ДП «Семенівкарайагролісгосп», до складу земельної ділянки площею 270,65 га увійшли лісові насадження в кварталах 112 (82 га), 113 (76 га), 114 (66 га), 115 (33 га), 118 (виділ 5) (11,2 га), розташовані між м. Семенівка та с. Миколаївка Новгород - Сіверського району Чернігівської області.

На підставі технічної документації із землеустрою, розробленої ТОВ «Геоінформпроект», на замовлення ДП «Семенівкарайагролісгосп», в Державному земельному кадастрі, 18.09.2017, зареєстрована земельна ділянка за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га (спірна), за цільовим призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (за кодом 09.01.), категорія земель землі лісогосподарського призначення; земельна ділянка розташована на території Семенівської міської ради (витяг з Державного земельного кадастру НВ-017, сформований 18.09.2017).

Внесений запис про право постійного користування Семенівським районним дочірнім агролісогосподарським спеціалізованим підприємством «Семенівкарайагролісгосп» відносно спірної земельної ділянки; документ, що посвідчує речове право - державний акт від 11.10.2002 ІІ ЧН № 000429. Форма власності - державна.

Судом першої інстанції встановлено, що в розділі про державну реєстрацію земельної ділянки внесені некоректні відомості щодо року виготовлення ТОВ «Геоінформпроект» технічної документації із землеустрою.

Підставою вчинення 18.09.2017 реєстраційних дій була технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 1739,4 га для ведення лісового господарства на території Семенівської міської ради Чернігівської області, виготовлена ТОВ «Геоінформпроект» у 2017 році на замовлення ДП «Семенівкарайагролісгосп», засвідчена копія якої надана прокурором до матеріалів справи в судовому засіданні 26.06.2024. Будь-яка інша технічна документація, на замовлення ДП «Семенівкарайагролісгосп», ТОВ «Геоінформпроект» не розроблялась.

ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, на запит прокурора від 13.03.2024 № 10-1553/0/1-24 щодо причин та підстав внесення запису про форму власності спірної земельної ділянки як державної, у листі-відповіді від 26.03.2024 № 10-25-0.2-1874/2-24 повідомило, що земельна ділянка за кадастровим номером :26:001:1787, зареєстрована в ДЗК 18.09.2017, на підставі: заяви ДП «Семенівкарайагролісгосп», державного акту на право користування землею серії ІІ-ЧН № 000429 від 11.10.2002 (зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 180), та технічної документації. Розподіл земель за формами власності і видами речових прав вноситься до ДЗК відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Натомість, як встановлено судом першої інстанції, відомості про спірну земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені лише в 2023 році, на момент проведення державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку за Семенівською міською радою (відповідачем).

Чернігівська обласна військова адміністрація, листом від 25.06.2024 № 01-01-32/10033 вих., на запит прокурора від 19.06.2024 № 53-77-1994вих-24, повідомила, що земельна ділянка за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га, в державній власності не перебувала та не перебуває.

Отже, судом першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказах встановлено, що спірна земельна ділянка не була віднесена до земель державної власності.

Натомість, спірна земельна ділянка є об`єктом права комунальної власності.

Так, на підставі рішення Чернігівської обласної ради (15 сесія 23 скликання) від 27.03.2001, прийнятого в межах компетенції Ради, ДП «Семенівкарайагролісгосп» (лісокористувач, засновником якого є комунальне підприємство «Чернігівоблагроліс» ЧОР, ) надані в постійне користування для ведення лісового господарства землі лісового фонду загальною площею 20977,4 га, до складу яких увійшла спірна земельна ділянка.

Відповідно до п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VІ, з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2013), землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються земельні ділянки:

а) на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" п. 4 цього розділу.

Пунктом 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 5245-VІ визначено, що з дня набрання чинності цим Законом (з 01.01.2013) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Отже, враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-V, починаючи з 01.01.2013, спірна земельна ділянка лісогосподарського призначення знаходилась у власності територіальної громади, сіл, селищ і міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради та перебувала в постійному користуванні ДП «Семенівкарайагролісгосп», оскільки засновником Державного підприємства є комунальне підприємство «Чернігівоблагроліс» Чернігівської обласної ради (пункти 1.2., 2.1., 3.8., 3.9. Статуту ДП «Семенівкарайагролісгосп»), тобто Чернігівська обласна рада.

Відповідно, оскільки матеріалами справи підтверджується, що спірна земельна ділянка є об`єктом права комунальної власності, правомочності володіння, користування та розпорядження щодо якої здійснює Чернігівська обласна рада, з огляду на порядок формування цієї земельної ділянки та віднесення комунального підприємства у користуванні якого вона перебуває до відання Обласної ради, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення міської ради порушує права власності на землю Обласної ради.

Надаючи оцінку обраному прокурором способу захисту порушеного права, колегія суддів враховує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права (1); визнання правочину недійсним (2); припинення дії, яка порушує право (3); відновлення становища, яке існувало до порушення (4); примусове виконання обов`язку в натурі (5); зміна правовідношення (6); припинення правовідношення (7); відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (8); відшкодування моральної (немайнової) шкоди (9); визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (10).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом установленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За статтею 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За частиною 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 дійшов висновку, що сам факт державної реєстрації права власності не є підставою для виникнення речового права за відсутності відповідної правової підстави. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17 та від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Як встановлено судом першої інстанції та підтвердилось під час апеляційного перегляду спору, державна реєстрація права комунальної власності на спірну земельну ділянку Семенівською міською ради здійснена за відсутності достатніх правових підстав.

Отже, як мотивовано підкреслив суд першої інстанції, зайняття спірної земельної ділянки з порушенням положень Земельного та Лісового кодексів України треба розглядати як непов`язане з позбавленням права володіння. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки (п. 6.38. постанови Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 911/3897/17, п. 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, п. 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, п. 81 та п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суд від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються, є правильними, доки не буде доведене протилежне. Тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, натомість створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19, п. 6.30.; від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18, п. 4.17.); від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, п. 6.13.)).

За частинами 1, 2 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання акту недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення в зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача в справі.

Судом встановлено, що рішення Семенівської міської ради Чернігівської області (10 сесії 8 скликання) від 05.08.2021 № 347, в частині прийняття в комунальну власність Семенівською міською радою земельної ділянки за кадастровим номером :26:001:1787, площею 270,6492 га, прийняте з перевищенням повноважень, адже розпорядником указаної ділянки є Чернігівська обласна рада, відтак суперечить пунктам 3, 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VІ, порушує право власності територіальної громади сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради на дану ділянку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за Семенівською міською радою, підставою якої було оскаржуване рішення, та повернення спірної земельної ділянки в розпорядження власника, є похідними, що разом забезпечують ефективне поновлення речового права Чернігівської обласної ради.

За п. 1 частини 1 статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав проводиться шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV в разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання в випадку, передбаченому п. 1 частини 7 статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведена державна реєстрація прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Отже, оскільки земельна ділянка за кадастровим номером :26:001:1787, сформована за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні ДП «Семенівкарайагролісгосп» та знаходились у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, то скасування державної реєстрації права власності Семенівської міської ради на дану земельну ділянку та повернення її державі в особі Чернігівської обласної ради, є ефективним способом захисту порушених прав позивача.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини приналежності спірної земельної ділянки до земель комунальної власності, розпорядження якою віднесено до повноважень Чернігівської обласної ради, а також вибуття цієї земельної ділянки із розпорядження Обласної ради внаслідок прийняття Міською радою рішення та здійснення нею державної реєстрації права на підставі цього рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо наявності у прокурора права звертатись із позовом.

Статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 ГПК України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрите за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення її інтересів, якщо їх захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом 4 цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Виходячи зі змісту наведеної норми, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звернувся до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

За частинами 4, 7 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливості подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи така відповідь взагалі не отримана, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

У даній справі прокурором поданий позов в особі Чернігівської обласної ради, яка неналежно виконує повноваження щодо захисту порушеного права власності територіальної громади сіл, селищ, міст Чернігівської області на спірну земельну ділянку, що належить до земель лісогосподарського призначення, та є об`єктом підвищеного захисту зі сторони держави, зі спеціальним режимом її використання. Реєстрація Семенівською місцевою радою права власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває в постійному користуванні комунального спеціалізованого підприємства та відповідно в спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, з порушенням норм земельного законодавства, за відсутності належних правових підстав, створює передумови використання даної ділянки всупереч її цільового призначення та порушує інтереси держави в особі Чернігівської обласної ради.

Чернігівська обласна рада була обізнана з фактом порушення речового права, про що свідчить зміст листа Ради від 16.11.2023 № 02-03/874, на запит прокурора від 06.11.2023 № 50-75-3169вих23, проте належних заходів на усунення виявлених порушень протягом тривалого часу самостійно не вчинила.

У порядку частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор, попередньо, до звернення до суду, повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до Семенівської міської ради про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведення прокурором факту бездіяльності Чернігівської обласної ради, як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави. Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив заперечення відповідача в цій частині, як безпідставні. Колегія суддів також відхиляє аналогічні доводи Міської ради, викладені нею в апеляційній скарзі.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2024 у справі №927/411/24 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника - Семенівську міську раду Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Керуючись ст.ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2024 у справі № 927/411/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.08.2024 у справі №927/411/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №927/411/24 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.02.2025.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Т.П. Козир

І.М. Скрипка