ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.02.2025м. СумиСправа № 920/1328/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши матеріали справи № 920/1328/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирка м`ясопродукт» (вул. Центральна, 11, с. Мала Павлівка, Охтирський район, Сумська область, Україна, 42730, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «KGT ARGUS» (вул. Богишамол, 105, Юнусабадський район, м. Ташкент, Узбекистан, 100053, ідентифікаційний номер платника податку 309030731)

про стягнення 50 500, 00 доларів США, що станом на 17.11.2023 еквівалентно 1 830 604, 80 грн,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 50 500,00 доларів США, що станом на 17.11.2023 еквівалентно 1 830 604,80 грн, за контрактом № KGT/ARG/24-0822 від 24.08.2022, а також судовий збір в сумі 27 459,07 грн, що станом на 17.11.2023 еквівалентно 757, 49 доларів США.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за контрактом № KGT/ARG/24-0822 від 24.08.2022 в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Господарський суд Сумської області ухвалою від 27.11.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 22.02.2024, 10:00.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «KGT ARGUS» є іноземною юридичною особою, нерезидентом, з місцезнаходженням у Республіці Узбекістан, задля належного повідомлення останнього про розгляд справи суд вирішив звернутися до компетентного органу Республіки Узбекістан через Міністерство юстиції України з дорученням про вручення відповідачу судових документів в порядку, передбаченому Договором між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах (ратифіковано Законом № 238-XIV від 05.11.1998, дата набуття чинності для України 19.06.1999).

У період з 05.02.2024 до 14.05.2024 суддя Джепа Ю.А. перебувала на лікарняному.

Станом на 03.06.2024 до суду не надходило документів, складених за результатами виконання вказаного вище судового доручення, тобто були відсутні відомості про належне повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвалою від 03.06.2024 судом постановлено зупинити провадження у справі №920/1328/23 до надходження відповіді від компетентного суду або іншого компетентного органу Республіки Узбекистан на судове доручення Господарського суду Сумської області про надання правової допомоги.

24.01.2025 представником позивача подано клопотання б/н від 23.01.2025 (вх.№ 343 від 24.01.2025) про поновлення провадження у справі №920/1328/23, зокрема, з огляду на тривалу відсутність відомостей щодо повідомлення відповідача у вказаний вище спосіб.

27.01.2025 Господарським судом Сумської області надіслано до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листа з проханням надати відомості про стан виконання Доручення про вручення документів, надісланого Господарським судом Сумської області до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції разом із документами, що підлягають врученню відповідачу, листом від 02.02.2024 у справі № 920/1328/23.

31.01.2025 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції повідомлено суд про надсилання листа до Департаменту міжнародного співробітництва та представництва Міністерства юстиції України щодо інформування за наявної інформації та реальної можливості повідомити про стан розгляду вищевказаного Доручення про вручення документів.

12.02.2025 представником позивача подано повторне клопотання б/н від 11.02.2025 (вх.№592 від 12.02.2025) про поновлення провадження у справі №920/1328/23.

Розглянувши вказані вище клопотання представника позивача б/н від 23.01.2025 (вх.№ 343 від 24.01.2025) та б/н від 11.02.2025 (вх.№592 від 12.02.2025) про поновлення провадження у справі №920/1328/23, суд дійшов висновку щодо їх задоволення з огляду на таке.

Станом на 20.02.2025 від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надійшла інформація про стан виконання Доручення про вручення документів у даній справі.

У той же час, частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 і відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення ЄСПЛ "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Взаємодія судів України з судовими органами інших держав з цього питання, а також щодо виконання за кордоном інших процесуальних дій регулюються Конвенцією з питань цивільного процесу (Гаага, 1954) і угодами про взаємну правову допомогу, укладеними Україною з іншими державами. Відповідно до Законів України від 19.10.2000 №2052-III та № 2051-III з 26.11.2000 набрали чинності для України Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) і Конвенція про отримання за кордоном доказів з цивільних і торгових справ (Гаага, 1970) із заявами та застереженнями.

Цими заявами і застереженнями передбачено, зокрема, що названим у конвенціях центральним органом в Україні є Міністерство юстиції України, яке складає підтвердження про вручення документів і забезпечує передачу документів у цивільних або комерційних справах центральному органу юстиції іншої держави.

Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до названої Конвенції із заявами та застереженнями, згідно з якими центральним органом, який має право отримувати документи від інших Договірних Сторін, а також складати підтвердження про вручення, є Міністерство юстиції України. Особливості виконання названої Конвенції визначено розділом VI Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 р. №1092/5/54.

Пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 №2052-III встановлено, що, якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 зазначеної Конвенції кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, в разі коли виконані всі нижчеперелічені умови: a) документ передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув строк, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не отримано будь-якого підтвердження незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Таким чином, однією з вимог, при виконанні якої суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, є закінчення строку з дати направлення документа, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України та ст. 3 Закону України "Про міжнародне приватне право" господарський суд повинен виходити з правил, встановлених у міжнародному договорі, тобто застосовувати щонайменше шестимісячний строк з моменту порушення провадження у справі.

Судом вчинено передбачені чинним законодавством можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи господарським судом.

Оскільки подальше зупинення розгляду справи порушує права позивача на розгляд справи у розумний строк, та, відповідно до приписів ч. 1 та 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, суд вважає за доцільне поновити провадження у даній справі.

Відповідно з вимогами ч.1 ст 230 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду.

Керуючись статтями 230, 234-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі № 920/1328/23.

2. Призначити підготовче судове засідання у справі № 920/1328/23 на 12.03.2025, 14:00. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, проспект Шевченка Тараса, 18/1, зал судового засідання № 2.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання - 20.02.2025, та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Джепа