ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4469/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

розглянувши справу за позовом: компанії EVICOR AG (Rothusstrasse, 23, CH-6331, Hunenberg, Switzerland)

до відповідачів: 1) компанії Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG (Palmaille 120, 22767, Hamburg, Bundesrepublik Deutschland) 2) компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED (80 Broad Street, Monrovia, Liberia)

про витребування майна,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED (80 Broad Street, Monrovia, Liberia)

до відповідача: компанії EVICOR AG (Rothusstrasse, 23, CH-6331, Hunenberg, Switzerland)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: компанії Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirketi ( LЭMONLUK MAH. 2410. SOK. NO:6 SEMT YENЭKЦY OFЭS-1 SЭT. D:84 PK:33120 MERSЭN - TЬRKЭYE)

про стягнення 812482,64 доларів США та зобов`язання вчинити певні дії,за участю представників учасників справи:

від позивача за первісним позовом: Очколяс Д.В.; Бондаренко К.В.;

від відповідача-1 за первісним позовом: Киреєва Н.С.;

від відповідача-2 за первісним позовом: Неділько С.М.; Киреєва Н.С.;

від третьої особи з самостійними вимогами: Неділько С.М.; Киреєва Н.С.;

від відповідача за вимогами третьої особи: Очколяс Д.В.; Бондаренко К.В.;

від третьої особи без самостійних вимог: Касинюк І.В.

УСТАНОВИВ:

Предмет позову

Компанія EVICOR AG звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до компанії Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG та компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, в якій, з урахуванням поданої до суду заяви про зміну предмету позову (а.с. 140-156, т.10), просить суд:

- витребувати у JOHANN M.K. BLUMENTHAL GMBH & CO KG (Palmaille, 118-120, 22767, Hamburg, Germany) та передати EVICOR AG (Rothusstrasse 23, CH-6331, Hunenberg, Switzerland, реєстраційний номер у Швейцарії: CHE-109.891.435) товар (вантаж)- концентрат ільменітовий у кількості 2850,00 MT, що перебуває на судні COMET (IMO 9146106) в Одеському морському порту;

- витребувати у NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED (Брод Стріт, 80, Монровія, Ліберія) та передати EVICOR AG (Rothusstrasse 23, CH-6331, Hunenberg, Switzerland, реєстраційний номер у Швейцарії: CHE-109.891.435) товар (вантаж) - концентрат ільменітовий у кількості 2850,00 MT, що перебуває на судні COMET (IMO 9146106) в Одеському морському порту.

15.04.2024 до суду надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED до компанії EVICOR AG, в якій заявник просить суд:

- стягнути з компанії EVICOR AG на користь компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED грошові кошти у розмірі 812482,64 доларів США;

- зобов`язати компанію EVICOR AG вчинити дії, необхідні для безперешкодного виходу судна т/х СОМЕТ (ІМО 9146106) з Одеського морського порту, а саме вивантажити концентрат ільменітовий у кількості 2850,00 МТ з судна т/х СОМЕТ (ІМО 9146106) та передати його на відповідальне зберігання на склад, призначений NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED до моменту повного виконання грошового зобов`язання компанії EVICOR AG зі сплати на користь компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED витрат та збитків, пов`язаних зі зберіганням вантажу (концентрат ільменітовий у кількості 2850,00 МТ) на судні т/х СОМЕТ (ІМО 9146106).

Позиції учасників справи щодо позову компанії EVICOR AG

Позовна заява компанії EVICOR AG у первісній редакції мотивована тим, що відповідач - Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG безпідставно утримує спірне майно, власником якого є позивач. За поясненнями позивача, ним було придбано у філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» товар концентрат ільменітовий у кількості 2850,00 Мт на підставі контракту від 14.02.2022 № 027/1-22, що підтверджується проведеною позивачем 23.02.2022 оплатою на загальну суму 1368877,20 доларів США. Далі, як пояснює позивач, між ним, як продавцем, та компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD, як покупцем, був укладений контракт від 23.02.2022 № EF-110222/EXW, за яким позивач мав поставити покупцю товар, що був придбаний ним у філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія». За твердженням позивача у позовній заяві, FOSDYKE TRANSPORTATION LTD уклала міжнародний контракт купівлі-продажу товару № FT-110222/FOB LTD з компанією TRONOX FRANCE SAS на умовах FOB Одеса. Як наголошував позивач, компанія TRONOX FRANCE SAS у спірних правовідносинах виступила фрахтувальником судна COMET, судновласником якого є Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG. Так, до 24.02.2022 на судно COMET було завантажено 2850,00 Мт товару, проте, через повномасштабне вторгнення РФ в Україну навантаження судна припинилось, судно з товаром станом на час вирішення спору знаходиться в акваторії порту Одеса, а відповідач - Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG безпідставно ухиляється від повернення позивачу за його офіційною вимогою від 21.09.2023 спірного товару та вимагає від відповідача сплатити кошти за зберігання товару. Оскільки контракти з компаніями FOSDYKE TRANSPORTATION LTD та TRONOX FRANCE SAS не були виконані, а останні повідомили про їх припинення через форс-мажорні обставини, позивач наполягає, що він є власником спірного майна відповідно до умов контракту від 23.02.2022 № EF-110222/EXW, укладеного з філією «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

16.05.2024 позивачем було подано до суду клопотання про залучення компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED як співвідповідача за первісним позовом EVICOR AG про витребування майна та про зміну предмету позову (а.с. 140-156, т.10), наголосивши, зокрема, про таке: факт подання позову компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED та додані до нього докази свідчать про те, що наразі та на момент винесення рішення за первісним позовом судно може перебувати під безпосереднім управлінням (менеджментом) судновласника NADIR; у позові NADIR визнає саме за собою здійснення дій щодо утримання вантажу, власником якого є EVICOR; NADIR у позові визнає за собою усе досудове електронне листування та переговори щодо вантажу, починаючи з 01.11.2022; відповідачі є пов`язаними особами та у будь-який момент можуть вчиняти узгоджені дії, що знаходиться поза контролем EVICOR; в матеріалах справи відсутній жодний належний, допустимий та достовірний доказ, який би свідчив про відсутність або припинення здійснення BLUMENTHAL комерційного менеджменту судна, однак, зважаючи на те, що поява такого доказу повністю залежить виключно як від NADIR, так і від BLUMENTHAL, які є пов`язаними особами та наслідують спільні процесуальні та матеріальні інтереси, EVICOR не може виключити як вірогідність його появи у будь-який момент, так і бути впевненим, що він не з`явиться до кінця розгляду справи.

01.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від компанії Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG (а.с. 36-79, т.3), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог компанії EVICOR AG, посилаючись на таке: компанія Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG наполягає на тому, що вона не є ані власником, а ні менеджером судна COMET, а тому заявлені до нього вимоги є безпідставними як особи, яка не є учасником спірних правовідносин; надана позивачем разом з позовом роздруківка з сайту Equasis не є офіційним документом та не може вважатись належним доказом того, що відповідач-1 є власником судна, при цьому, поданий позивачем доказ свідчить про те, що власником судна є NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED; відповідач-1 не є судновласником чи власником судна COMET у розумінні ст. 20 КТМ України та не є особою, яка фактично володіє спірним товаром; відповідач-1 наголошує, що правовий статус суднового/комерційного агенту (яким не являється відповідач-1) передбачає, що така особа експлуатує судно не від свого імені, а від імені інших осіб, як правило, судновласника стосовно експлуатації судна; відповідач-1 наполягає на тому, що у нього відсутні претензії до спірного товару та відсутні будь-які договірні відносини з позивачем; відповідач-1 вважає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту, адже віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально визначеної речі.

У відповіді на відзив відповідача-1 компанія EVICOR AG наголосила, зокрема, про таке (а.с. 80-100, т.3): позивач наголошує, що дані з сайту Equasis щодо судна COMET є допустим доказом, адже інформація з цієї інформаційної системи використовується у судовій практиці для підтвердження інформації про судно, що вбачається з постанов Верховного Суду, при цьому позивач звертає увагу, що дані з вищевказаної інформаційної системи збігаються з наданою інформацією капітана порту; позивач наполягає на тому, що відповідач-1, як комерційний агент судна, експлуатує його від власного імені незалежно від того, хто є власником судна; позивач наполягає на тому, що ним велась переписка по електронній пошті з відповідачем-1 саме як судновласником; позивач вважає, що товар може бути індивідуалізованим, якщо він розташований у певному місці або іншим способом; відомості щодо характеристик товару містяться, у тому числі, у митній декларації, на судні відсутній інший товар, окрім спірного, при цьому обставина знаходження товару на судні також вбачається з переписки сторін та пропозиції судновласника про можливість його повернення.

09.04.2024 до суду від відповідача-1 надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив (а.с. 106-116, т.3), в яких відповідач-1 наголосив про таке: відповідач-1 заперечує обставину того, що він є власником судна COMET; відповідач-1 наполягає на тому, що інформація, викладена в інформаційній системі Equasis, не є офіційним першоджерелом, натомість, таким першоджерелом є інформація, викладена в Регістрі суден японського класифікаційного товариства Ніппон Кайджі Кіокай (Nippon Kaiji Kyokai), також відомого під комерційним найменуванням КлассНК (ClassNK), витяг з якого надано до суду разом з відзивом; висновок позивача про те, що згідно з висновками Верховного Суду витяг з інформаційної системи Equasis є допустимим доказом, є передчасним, з огляду на таке: у справі № 916/369/22 витяг з інформаційної системи Equasis не був доказом, на підставі якого суд дійшов висновку про те, що боржник у тій справі був судновласником; у справі № 761/15251/21 інформація з витягу з інформаційної системи Equasis про судновласника підтверджувалася також свідоцтвом про право власності № 237 від 17 вересня 2015 року та офіційним листом від державного підприємства «Морська адміністрація Чорноморського рибного порту» № 01-27/135, а тому застосовувалася судом у сукупності з іншими доказами; в листі капітана Одеського морського порту від 27.02.2024 вказано, що судновласником є компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, а компанія BLUMENTHAL JMK GMBH & CO KG (назва не відповідає назві відповідача-1) є комерційним менеджером; відповідач-1 наголошує на тому, що капітан Одеського морського порту не є розпорядником інформації про те, хто є зареєстрованим власником або менеджером суден під іноземним прапором, які заходять до порту, натомість, капітан порту володіє лише інформацією, яку надають йому представники власників / судновласників (агенти) відповідних суден, в цей же час, з наданих капітаном порту додатків до листа не вбачається надання документів щодо відповідача-1; дії суднового / комерційного менеджера, пов`язані з судном, не є та не можуть бути підставою виникнення прав та обов`язків самого комерційного менеджера щодо судна або вантажу на його борту, оскільки останній діє не від власного імені, а від імені власника / судновласника.

03.06.2024 до суду надійшов відзив на позов від компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED (а.с. 78-93, т.12), в якому відповідач-2 просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову з таких підстав: спірний товар було завантажено на судно за наявності для того відповідних правових підстав; судновласник правомірно застосував право притримання спірного вантажу у відповідності до норм законодавства України; враховуючи, що наразі позивач стверджує, що він є власником вантажу та має право на одержання спірного товару, який знаходиться на судні, є законні та обґрунтовані підстави стверджувати, що між судновласником, як перевізником, та позивачем, як одержувачем, виникли фактичні цивільно-правові відносини щодо перевезення спірного товару; відповідач-2 відзначив, що листування з позивачем велося не відповідачем-1, а представниками судновласника; з наведених тверджень позивача вбачається, що його було проінформовано та він був повністю обізнаний про притримання спірного товару, у зв`язку з відмовою повернути спірний товар до виконання зобов`язань позивача перед судновласником; судновласник скористався передбаченим нормами чинного законодавства України та договором фрахтування правом на притримання спірного товару, який був предметом перевезення, до належного виконання зобов`язань перед судновласником; відповідач-2 стверджує, що обраний позивачем спосіб захисту прав є неналежним, оскільки вантаж не визначений індивідуальними ознаками.

У відповіді на відзив відповідача-2 (а.с. 95-112, т.12) позивач додатково зазначив про таке: у спірних правовідносинах вантаж визначений не лише кількісно вагою, а й індивідуалізований за місцезнаходженням: саме той, який знаходиться на судні, при цьому, іншого вантажу на судні СОМЕТ (ІМО 9146106) немає, що унеможливлює його змішування; відповідач-1 є особою, яка пов`язана з судном, про що свідчать докази, подані на підтвердження збитків третьої особи з самостійними вимогами; наразі усі можливі правові підстави набуття відповідачем-2 вантажу відпали, тому вантаж підлягає негайному та безумовному поверненню компанії Evicor AG за статтею 1212 ЦК України; компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED помилково зазначає у відзиві, що компанія Evicor AG не згодна виключно із розміром нібито понесених відповідачем-2 витрат, адже позивач вважає, що так як відповідачем-2 вже були подані усі основні процесуальні документи по справі щодо власного позову та до них не було додано жодного належного, допустимого та достовірного доказу витрат, понесених відповідачем-2, позивач не згоден ні з розміром, ані з самим фактом понесення будь-яких витрат відповідачем-2.

05.06.2024 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 14-24, т.13), в яких відповідач-2, зокрема, зауважив, що: позивач безпідставно стверджує про наявність юридичного зв`язку між відповідачем-1 та судном; компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED у своїх заявах по суті спору посилається на договір фрахтування, який укладений з компанією Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket, натомість, на цей час відповідач-2 не має ділових відносин та зв`язку з цією компанією; хибним є твердження позивача про те, що самі по собі рахунки та документи про їх оплату не є належним підтвердженням понесення витрат на виконання робіт/надання послуг, адже виставлення рахунку замовнику послуг/ робіт та оплата такого рахунку свідчать про прийняття послуг/робіт замовником.

Позиції учасників справи щодо позову компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED

В обґрунтування поданої позовної заяви компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED посилається на те, що остання є судновласником т/х СОМЕТ (ІМО 9146106) та зазнала збитків у заявленій до стягнення сумі, які виникли внаслідок простою судна, утримання судна та його екіпажу. Як наголошує заявник, заявлені до стягнення збитки виникли внаслідок недобросовісних дій компанії EVICOR AG, яка не здійснила належних заходів для вивантаження належного компанії на праві власності товару з судна т/х СОМЕТ (ІМО 9146106). Щодо обставин навантаження судна компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, пояснила, що: 14.06.2021 між судновласником та фрахтувальником - компанією Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirketi був укладений договір фрахтування судна; 21.02.2022 судно зайшло до Одеського морського порту для виконання вантажних операцій; 21.02.2022 ТОВ «Арніка Шіппінг Сервіс» отримало від судновласника номінацію (призначення) на виконання функцій морського агента; 23.02.2022 на терміналі портового оператора ТОВ «Бруклін-Київ» розпочалось навантаження спірного товару на судно, яке було зупинено 24.02.2022 о 20:00 у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ в Україну та до теперішнього часу не поновлено; у зв`язку з зазначеним, коносамент, який повинен був підтвердити укладення договору перевезення вантажу, не був виданий перевізником з незалежних від нього причин; за даними капітана судна загальна кількість товару, який встигли завантажити на судно, становить 2678 тонн. За твердженням компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, після початку роботи «Зернової ініціативи» представник суднового агента у період з середини липня 2022 року до початку листопада вчиняв дії з метою встановлення власника вантажу та 04.11.2022 отримав від компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD інформацію про те, що власником спірного вантажу є компанія EVICOR AG. Компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED наголошує, що позивач протягом тривалого часу свідомо заперечував обставину того, що він є власником спірного вантажу, зокрема, про це компанія EVICOR AG вказувала у електронних листах від 30.11.2022 та від 07.02.2023, внаслідок чого судновласник не мав можливості вивантажити судно та в рамках «Зернової ініціативи» покинути територію Одеського морського порту. Розмір збитків компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED нараховує з 01.08.2022, коли перше судно вийшло з українського порту в рамках «Зернової ініціативи» та у судна з`явилась можливість покинути порт, проте, за позицією третьої особи, ця можливість не була реалізована саме внаслідок недобросовісних дій компанії EVICOR AG. Компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED вважає, що з урахуванням того, що право власності на спірний вантаж не перейшло до інших контрагентів за укладеними у спірних відносинах договорами, а також з огляду на те, що навантаження судна фактично розпочалось, між компанією EVICOR AG та судновласником виникли договірні правовідносини морського перевезення. У своїй позовній заяві компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED наголосила, що договір фрахтування, в межах виконання якого спірний товар був завантажений на судно, не був розірваний, його дію не було припинено, а його умови взагалі не передбачають право фрахтувальника на розірвання договору в односторонньому порядку, у тому числі, у зв`язку з воєнними діями. При цьому, за позицією заявника, спірний товар було завантажено на судно у законний спосіб та на законних підставах згідно з умовами договору фрахтування від 14.06.2021, а тому його умови підлягають застосуванню до спірних правовідносин, зокрема, в частині щодо розміру плати за простій та фрахту. При реалізації судновласником права на притримання спірного товару, останній посилався у позові на КТМ України, ЦК України та умови договору фрахтування.

У відзиві на позовну заяву третьої особи (а.с. 1-139, т.10) компанія EVICOR AG заперечує щодо позовних вимог компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, з таких підстав: враховуючи, що до 21.08.2023 між компанією Evicor AG та компанією FOSDYKE діяв контракт № EF-110222/EXW від 23 лютого 2022 року, компанія Evicor AG лише 01.09.2023 звернулась до представників власника судна з пропозицією мирно врегулювати ситуацію, пов`язану з поверненням Evicor AG товару з судна, однак власники судна не прийняли пропозицію компанії Evicor AG, а переговори не дали результату, що стало підставою для подання 13.10.2023 позову у цій справі; компанія Evicor AG не є належним відповідачем за позовною вимогою компанії Nadir щодо стягнення грошових коштів, адже компанія Nadir визнає та наводить докази того, що судно прибуло до Одеського морського порту та було завантажено вантажем в рамках договору фрахтування (тайм-чартеру) з Bonja Shipping, а тому остання є єдиним належним відповідачем за будь-якими вимогами компанії Nadir, які випливають та/ або будь-яким чином пов`язані із договором фрахтування; компанія Evicor AG заперечує обставину укладення договору морського перевезення з судновласником, наголошуючи при цьому, що фактично перевезення вантажу не відбулось; компанія Evicor AG не є ані вантажовідправником, ані отримувачем спірного вантажу; у спірних відносинах не має місце обставина простою судна у порту вивантаження, а тому застосування компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED норм ст. 163 КТМ України є безпідставним; посилаючись на норми КТМ України, які встановлюють субсидіарну відповідальність одержувача вантажу, компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED не наводить жодних доказів відсутності виконання відповідних зобов`язань з боку фрахтувальника та доказів пред`явлення вимог до нього; право компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED на притримання спірного вантажу не встановлено ані договором, ані законом, при цьому між сторонами відсутні будь-які договірні правовідносини, у тому числі, компанія Evicor AG не є стороною договору фрахтування, на який посилається третя особа з самостійними вимогами, при цьому, право притримання за договором фрахтування може забезпечувати виконання основних зобов`язань виключно фрахтувальника за відповідним договором; правовідносини, які наразі склалися між компанією Evicor AG та компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, врегульовані виключно ст. 1212 ЦК України, яка не передбачає права притримання у особи, яка зберігає у себе майно без достатньої правової підстави, навпаки, обов`язок із повернення відповідного майна власнику (потерпілому) є безумовним; за відсутності права на притримання товару, компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED не має права на задоволення своїх вимог за рахунок такого товару; компанія Evicor AG вважає, що компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED або вдається до умисної бездіяльності у питанні вивантаження вантажу та залишення Одеського морського порту або навмисно не повідомляє суд про свої домовленості та/або комунікацію із фрахтувальником; компанія Evicor AG наполягає на тому, що компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED могла самостійно вчинити дії щодо вивантаження товару з судна для зберігання на складі терміналу ТОВ «Бруклін-Київ»; наведені компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED у якості збитків суми не мають жодного відношення до відновлення порушеного права заявника, який умисно за рахунок власної бездіяльності продовжує незаконно утримувати вантаж та з цих підстав залишатися в Одеському морському порту; компанія Evicor AG вважає, що ціна позову є не збитками, а є комерційними витратами компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, понесеними внаслідок власних управлінських рішень, до яких компанія Evicor AG не має жодного відношення.

У відповіді на відзив компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED повідомила про таке (а.с. 95-109, т.11): компанія EVICOR AG хибно стверджує у відзиві на позовну заяву про те, що судновласник нібито посилається на договір фрахтування як на підставу своїх вимог до компанії EVICOR AG, адже судновласник не стверджує, що компанія EVICOR AG є стороною договору фрахтування та/або, що його обов`язок перед судновласником виник на підставі договору фрахтування; судновласник не вимагає стягнення з компанії EVICOR AG фрахту чи будь-яких інших платежів за договором фрахтування, а вимагає стягнення лише тих сум, які зобов`язаний сплатити компанія EVICOR AG; договір фрахтування є однією з обставин, яка свідчить про правомірність володіння судновласником концентратом ільменітовим у кількості 2850,00 МТ; договір фрахтування є однією з правових підстав притримання спірного товару судновласником; спірний вантаж, що належить компанії EVICOR AG, був завантажений на судно з метою подальшого перевезення морем, що свідчить про виникнення між компанією EVICOR AG, як вантажовласником, та судновласником фактичних правовідносин з договору морського перевезення; третя особа з самостійними вимогами посилається на подані позивачем з позовом докази - документальну інструкцію від 25.02.2022 року, підписану від імені EVICOR AG, яка свідчить, що вантажовідправником за коносаментом (лише для митних цілей) є саме EVICOR AG, а також копію митної декларації, з якої вбачається, що EVICOR AG є одержувачем товару; з моменту початку навантаження спірного товару на судно, з метою подальшого перевезення, між компанією EVICOR AG, як власником спірного товару, та судновласником виникли фактичні відносини з договору морського перевезення вантажу, які не були оформлені коносаментом з незалежних від сторін причин; незалежно від того, чи є одержувач вантажу стороною договору фрахтування судна (чартеру), він зобов`язаний відшкодувати зазначені перевізником витрати, пов`язані з вантажем, при прийманні вантажу, якщо це не було зроблено раніше вантажовідправником (вантажоодержувачем), відповідно, обов`язки з оплати спірних сум покладалися на EVICOR AG і як на відправника вантажу, і як на його фактичного одержувача; право судновласника не видавати вантаж до відшкодування йому витрат, пов`язаних з вантажем, прямо встановлено КТМ України; оскільки судновласник не отримував жодних платежів за договором фрахтування, починаючи з 25.02.2022 року, реалізація ним права притримання вантажу є правомірною і повністю відповідає умовам договору фрахтування, при цьому, як наголошує третя особа з самостійними вимогами на предмет спору, за умовами договору фрахтування право судновласника притримати вантаж виникає також у разі, якщо він має намір пред`явити вимоги до фрахтувальників про стягнення фрахту чи інших сум, які підлягають сплаті на підставі договору, таким чином, хоч компанія EVICOR AG формально і не виступає стороною договору фрахтування, це не скасовує право судновласника на притримання спірного товару на підставі договору фрахтування; компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED наголошує, що для вивантаження спірного товару з судна бажання та ініціативи самого лише судновласника було недостатньо, як про це помилково стверджує компанія EVICOR AG, адже для цього обов`язково необхідно було отримати доручення та інструкції від експедиторської компанії ТОВ «ЮНАЙТЕД ГЛОБАЛ ЛОДЖИСТІК», при цьому, за повідомленням керівника цієї експедиторської компанії, він не отримував доручення від власника вантажу щодо продовження навантаження чи вивантаження концентрату ільменітового з судна; судновласник був зацікавлений у врегулюванні спору у позасудовому порядку, проте представники EVICOR AG відхилили всі пропозиції судновласника щодо такого врегулювання, при цьому третя особа відзначила, що, пропонуючи врегулювати спір мирно, судновласник, проявляючи добру волю, просив сплатити на свою користь значно меншу суму, ніж реальний розмір його витрат.

28.05.2024 до суду від компанії EVICOR AG надійшли письмові заперечення (а.с. 1-41, т.12), в яких остання додатково наголосила про таке: компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED надає докази витрат, а саме інвойси та платіжні документи, без будь-якого обґрунтування сум та змісту операцій, які у них зазначені; надані третьою особою платіжні документи не містять майже жодної додаткової, порівняно з інвойсом, доказової інформації, а також не підтверджують факт надання послуги (виконання робіт); у позові не наведено жодних доказів та аргументів того, що Блументаль Азія ПТЕ ЛТД має будь-яке відношення до спірних правовідносин та мала на будь-якій правовій підставі оплачувати витрати Nadir, а також того, що Nadir компенсував у подальшому Блументаль Азія ПТЕ ЛТД здійснені платежі та сам фактично поніс відповідні суми витрат; враховуючи твердження третьої особи щодо того, що договір фрахтування продовжує свою дію і на даний час, позивач вважає, що єдиним належним відповідачем за будь-якими вимогами компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, які випливають та/або будь-яким чином пов`язані із договором фрахтування, є виключно фрахтувальник; Tronox France SAS, який мав залучити до перевезення компанію Bonja Shipping, не набув права розпоряджатися товаром, в тому числі організовувати його перевезення морським транспортом, що свідчить про те, що судновласник незаконно володіє спірним товаром; позиція третьої особи є суперечною, адже компанія EVICOR AG не може бути одночасно і відправником вантажу і його одержувачем; враховуючи, що митна декларація була оформлена 22.02.2022, тобто до оформлення товарно-транспортного документа - коносамента, у зазначеній накладній вказана компанія Evicor AG у графі одержувач, як нерезидент, що уклав зовнішньоекономічний договір з АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»; щодо документальної інструкції (для митних цілей) від 25.02.2022, компанія Evicor AG наголошує, що зазначений документ призначений тільки для митних цілей, як це і вбачається з назви, та не може вважатися, що зазначена інформація у вказаному документі могла б використовуватися при оформленні коносаменту, адже це не передбачено ані нормами українського та міжнародного права, ані практикою ділового обороту у відповідній сфері; Evicor AG зазначає, що поставка товару від компанії Evicor AG до компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD здійснювалась на умовах EXW, склад у терміналі ТОВ «Бруклін-Київ» на території ДП «МТП Одеса», а відповідно до п. 3.9 цього контракту компанія Evicor AG взяла на себе зобов`язання сприяти митному оформленню товару та експорту з України, саме тому документальна інструкція (для митних цілей) від 25.02.2022 була видана у рамках виконання зазначеного положення контракту; як зазначає Evicor AG, загальновідомим є те, що з середини серпня 2023 року порти України були вільні для виходу будь-яких суден із будь-якими вантажами та без них, проте компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED не вчиняє дії з метою виходу з порту; компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED не здійснила жодних дій з метою укладення відплатного договору щодо послуг перевантаження та/або зберігання вантажу, а інші способи отримання будь-яких послуг суб`єктом господарювання правом України не передбачені, тим більше у сфері перевантаження та зберігання вантажів в морських портах.

Додаткові письмові пояснення учасників справи щодо спірних правовідносин

26.06.2024 Evicor AG були подані суду додаткові письмові пояснення, з урахуванням отриманих судом документів від ТОВ «ЮГЛ», (а.с. 50-67, т.13), в яких останній наголосив, що: надані суду докази не доводять того, що навантаження вантажу було здійснено в рамках договору із експедиторською компанією GLSystems logistics OU; надані ТОВ «ЮГЛ» документальні інструкції не є заявкою відповідно до умов договору, укладеного з компанією GLSystems logistics OU, а тому не підтверджують надання замовником доручення на навантаження вантажу на судно; наданням доручення № 1 на відправку експортних вантажів від 22.02.2022, ТОВ «ЮГЛ» підтвердило той факт, що саме ця компанія стала ініціатором навантаження судна; позивач вважає, що ТОВ «ЮГЛ» підтвердило здійснення нею дій із розпорядження вантажем та навантаження його на судно без будь-яких заявок та/або доручень замовника та інших правових підстав, а тому, оскільки компанія Evicor AG жодних дій із навантаження вантажу на судно не здійснювала, то і причинного зв`язку між поведінкою позивача та збитками судновласника бути не може.

10.07.2024 Evicor AG були подані письмові пояснення (а.с. 89-98, т. 13), в яких останній наголошував на відсутності підстав для сплати судового збору за другу майнову вимогу компанія Evicor AG, яка заявлена у заяві про залучення співвідповідача та зміну предмету позову.

19.07.2024 Evicor AG були подані суду письмові пояснення щодо позовної вимоги третьої особи з самостійними вимогами про вивантаження товару (а.с. 143-154, т.13), в яких позивач наголосив про таке: компанія EVICOR AG вважає, що рішення суду не може містити посилання на необхідність прийняття у майбутньому позивачем власного рішення задля його виконання відповідачем-2; формулювання до моменту повного виконання грошового зобов`язання EVICOR AG зі сплати на користь NADIR витрат та збитків, пов`язаних зі зберіганням вантажу на судні не дає змоги однозначно встановити, скільки саме має сплатити EVICOR AG на користь NADIR, щоб ця умова вважалася виконаною; компанія EVICOR AG не вбачає можливим виконати рішення, яке зобов`язує вивантажити вантаж із судна, до якого відповідач за позовом третьої особи жодного відношення не має; NADIR намагається передбачити у рішенні спосіб забезпечення виконання EVICOR AG зобов`язання щодо виконання потенційного рішення суду в частині основної позовної вимоги зі сплати грошових коштів на користь NADIR, що не передбачено вимогами законодавства.

10.10.2024 відповідачем-2 було подано суду клопотання про долучення додаткових доказів (а.с. 29-39, т.14), в якому останній наголосив на неможливості вивантажити товар з судна без активних дій позивача, про що свідчить долучений до клопотання лист Одеської митниці.

11.10.2024 позивачем були подані письмові заперечення (а.с. 45-56, т.14), в яких останній заперечив щодо залучення судом до матеріалів справи листа митниці та зазначив про таке: посилання Nadir на ст. 325 МК України є повністю безпідставним та не стосується цієї справи, оскільки ця стаття стосується виключно порядку здійснення операцій в рамках процедури здійснення митного контролю контролюючими органами; із відповіді митниці не випливає, що вона відмовила у вивантаженні вантажу; Порядок, на який посилається митниця, вимагає участі вантажовласника або його уповноваженої особи виключно для навантаження товарів на судно та виключно у формі доручення на навантаження.

28.11.2024 компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED було подано клопотання про долучення до матеріалів справи повного тексту договору фрахтування (а.с. 86-176, т.14), в якому відповідач-2 наголосив, що існування договору фрахтування не спростовує наявність обов`язку одержувача вантажу, яким виступає EVICOR AG, відшкодувати витрати, пов`язані зі зберіганням спірного вантажу на судні протягом спірного періоду часу та тривалим простоєм судна в порту; існування договору фрахтування є нерелевантним до спірних правовідносин між судновласником та EVICOR AG, а також до цієї справи, оскільки дії/бездіяльність фрахтувальника не спричинили обставини, які призвели до тривалого простою судна через неможливість його виходу з порту та збитків/витрат судновласника, пов`язаних зі зберіганням спірного вантажу на судні. Додатково у цьому клопотанні відповідач висловив свою позицію щодо спірних правовідносин та обставин завантаження спірного товару на судно, зокрема, відповідач-2 зазначив, що спірний товар було навантажено на судно внаслідок активних дій EVICOR AG, яким надано відповідні документарні інструкції естонському експедитору GLSystems Logistics OU, який в свою чергу надавав інструкції ТОВ «ЮНАЙТЕД ГЛОБАЛ ЛОДЖИСТІК», який в свою чергу надавав інструкції (доручення) ТОВ «БРУКЛІН-КИЇВ» на навантаження, а також виконував митні формальності (в т.ч. погодження митниці на навантаження).

03.12.2024 позивачем були подані письмові пояснення (а.с. 185-203, т.14), в яких позивач вказав про таке: зміст договору фрахтування демонструє його загальний зміст, відповідно до якого усі та будь-які рішення, витрати, збитки, ризики та відповідальність покладаються на фрахтувальника, що є одним із ключових положень для визначення відповідальності сторін за договором, та чітко вказує, що фрахтувальник, підписуючи даний договір, взяв на себе усі, у тому числі військові, ризики, пов`язані із заходом саме в українські порти; договір фрахтування повністю відповідає аргументації позивача в частині того, що усі питання морського перевезення вантажу вирішуються виключно між судновласником та фрахтувальником, у тому числі вивантаження вантажу у будь-якій ситуації, тим більше при військових ризиках, і при цьому - без залучення власників вантажу або інших осіб; позивач посилається на публікацію, розміщену адвокатом відповідача-2, яка, за твердженням позивача, відрізняється від позиції, яку викладає представник під час розгляду цієї справи, зокрема, адвокат рекомендує судновласникам, чиї судна залишилися в українських портах на момент повномасштабного вторгнення, самостійно без згоди власника/ фрахтувальника або інших зацікавлених сторін вивантажити вантаж з подальшим стягненням витрат з іншої сторони; позивач зазначає, що позиція відповідача-2 є суперечливою, адже у позовній заяві третьої особи з самостійними вимогами останній, при обґрунтуванні обставини законності притримання спірного товару, посилався на договір фрахтування, натомість, у вищевказаних поясненнях це спростував; позивач наполягає на тому, що КТМ України передбачає умови виникнення зобов`язань у одержувача вантажу виключно в одному випадку: коли він отримав результат послуги (робіт) із перевезення, а саме приймає вантаж у пункті призначення, проте у спірних правовідносинах послуга перевезення не була надана. До вказаних пояснень позивачем долучено письмову позицію позивача щодо змісту окремих пунктів договору фрахтування.

05.12.2024 відповідачем-2 були подані суду заперечення на письмові пояснення позивача (а.с. 1-32, т.15), які зводяться, зокрема, до такого: у клопотанні від 27.11.2024 та під час судових засідань у справі представники судновласника неодноразово повідомляли суду, що правовідносини між судновласником та EVICOR AG не врегульовані договором фрахтування, EVICOR AG не є його стороною і позовні вимоги судновласника до EVICOR AG не ґрунтуються на договорі фрахтування, а ґрунтуються на нормах ЦК України, ГК України та КТМ України, при цьому, саме на положеннях українського права ґрунтуються також і позовні вимоги EVICOR AG до судновласника; існування договору фрахтування жодним чином не звільняє EVICOR AG від відповідальності та не впливає на обсяг такої відповідальності позивача за витрати, пов`язані з перебуванням спірного вантажу на судні протягом спірного періоду часу - після 01.08.2022 року, коли судно мало реальну можливість вийти з порту, проте не могло цього зробити через недобросовісну поведінку EVICOR AG, який не здійснював вивантаження та навіть не ініціював цього процесу протягом 1,5 року; відповідачем-2 були викладені власні пояснення щодо пунктів договору фрахтування, оцінку яким надав позивач, при цьому, щодо строку дії договору фрахтування відповідач-2 зазначив, що: строк дії договору фрахтування закінчується приблизно 27 квітня/травня 2022 року (не раніше 12 квітня та не пізніше 11 червня); точну дату визначити не можливо, проте максимально пізня дата закінчення строку дії договору фрахтування від 14.06.2021 року 11.06.2022 року; умовами договору фрахтування від 14.06.2021 та доповнення від 27.10.2021, з урахуванням положень договору фрахтування судна MV Lita від 23.03.2021, не передбачено автоматичної пролонгації договору. При цьому, судновласник підтримує правову позицію, заявлену його представниками у судовому засіданні 19.11.2024, стосовно припинення договору фрахтування від 14.06.2021, у зв`язку з неможливістю його виконання, з підстав збройної агресії РФ проти України та закриття морських портів на вхід та вихід. Щодо викладених в статті адвоката Неділько С.М. висновків, на які посилається позивач, відповідач-2 вважає, що ці висновки підтверджують те, що судновласники, чиї судна знаходилися в портах Великої Одеси з незерновим вантажем, зазнали збитків внаслідок недобросовісної поведінки вантажовласників, що повністю узгоджується з правовою позицією судновласника у справі.

16.01.2025 третьою особою - компанією Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket були подані суду письмові заперечення з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат (а.с. 131-145, т.15). У цих запереченнях третя особа наголосила про таке: не існувало і не існує достатніх правових підстав, визначених статтею 50 ГПК України, для залучення Bonja до справи, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; в порушення частини 4 статті 50 ГПК України, протокольна ухвала суду про залучення Bonja не містила вказівки на те, на які саме права та обов`язки Bonja може вплинути рішення суду в спорі між сторонами; Bonja була безпідставно залучена до спору на стороні EVICOR, оскільки у неї відсутні будь-які правовідносини та правовий зв`язок із цією компанією; рішення суду у спорі між сторонами жодним чином не вплине на права та обов`язки Bonja щодо компанії EVICOR, оскільки між цими компаніями відсутній будь-який правовий зв`язок, дані компанії не є та ніколи не були пов`язані матеріальними правовідносинами, в тому числі і щодо судна COMET та товару, який знаходиться на ньому; у суду також відсутні підстави щодо залучення Bonja як третьої особи на стороні компанії NADIR, оскільки договір фрахтування судна COMET (тайм-чартер) містить арбітражне застереження, за яким будь-які спори між сторонами тайм-чартеру мають бути вирішені шляхом арбітражу в Лондоні за іноземним (німецьким) правом, разом з цим, Bonja підтверджує, що у них немає неврегульованих питань чи спорів із судновласником NADIR щодо договору фрахтування судна COMET, а тому рішення суду не може вплинути та не вплине на права та інтереси Bonja щодо компанії NADIR та, відповідно, не буде слугувати підставою виникнення права на позов для сторін договору фрахтування; у Господарського суду Одеської області відсутня юрисдикція та повноваження вирішувати будь-які питання щодо прав та обов`язків Bonja в межах спору між сторонами.

17.01.2025 третьою особою - компанією Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket були подані письмові пояснення (а.с. 146-152, т.15), в яких наголошено, що всі документи, які містяться в матеріалах справи та стосуються укладенням договору фрахтування, є справжніми та були підставою виникнення правовідносин між фрахтувальником BONJA та судновласником NADIR, при цьому, BONJA також повідомила суду, що правовідносини між сторонами договору фрахтування є конфіденційними та не можуть бути розкриті третім сторонам.

У засіданнях по суті учасники справи підтримали власні позиції, при цьому компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED було повідомлено суду, що договір фрахтування з третьою особою припинився у зв`язку з закінченням строку його дії у червні 2022 року, а судно COMET (IMO 9146106) було повернуто третьою особою (фрахтувальником) і прийнято компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED в Одеському морському порту по закінченню договору фрахтування зі спірним вантажем. Представник відповідача-2 пояснив, що ці обставини виконання договору фрахтування та строку його дії він з`ясував в процесі розгляду справи, а тому повідомив їх суду. На запитання суду коли компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED був вчинений правочин з притримання спірного вантажу, представник компанії попросив час для надання відповіді, після чого в наступному засіданні суду 27.01.2025 представники компанії повідомили суд, що даний правочин був вчинений компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED 30.09.2022, після настання строку для надання інформації про власника вантажу, вказаного у листі від 29.09.2022 (а.с. 49, т. 1). Також, представник відповідача-2 на запитання суду пояснив, що право притримання він застосував згідно з законодавством України. Представник третьої особи з`явився в засіданнях суду на стадії розгляду справи по суті, на запитання суду щодо обставин виконання договору фрахтування посилався на відсутність у суду юрисдикції для вирішення цього спору, а також не надавав пояснення по суті справи, не висловлював промов у судових дебатах та репліках.

Позивач та відповідач-2 скористались своїм правом на подання до суду промов у судових дебатах у письмовій формі (а.с. 115-130, т.15; а.с. 26-34, т.16 ).

Процесуальні дії суду та заяви (клопотання) сторін з процесуальних питань

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2023 позовну заяву компанії EVICOR AG було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків.

26.10.2023 позивачем - компанії EVICOR AG було подано суду заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 71-115, т.1).

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 31.10.2023 позовну заяву компанії EVICOR AG було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4469/23; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено у справі підготовче засідання на 14 березня 2024 року о 14:00. Вказаною ухвалою суд також постановив: звернутись до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за роз`ясненнями щодо порядку вручення відповідачу у справі документів, пов`язаних з розглядом справи відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року; направити відповідачу документи, пов`язані з розглядом справи відповідно до вимог Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року.

24.11.2023 судом отримано від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) роз`яснення, згідно з якими суду було повідомлено, що Федеративна Республіка Німеччина не заявила заперечень щодо використання поштових каналів вручення документів, а тому у цій справі доручення суду про вручення документів відповідачу - Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG має надсилатись судом безпосередньо до центрального/компетентного органу іноземної держави без залучення міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Листом від 28.11.2023 відповідно до статті 5 Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року суд направив компетентному органу Федеративної Республіки Німеччина прохання про вручення пов`язаних з розглядом цієї справи документів одержувачу - компанії Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG (Palmaille 120, 22767, Hamburg, Bundesrepublik Deutschland).

19.01.2024 позивачем компанією EVICOR AG було подано суду клопотання про поновлення провадження у справі (а.с. 144-149, т.1).

Ухвалою суду від 29.01.2024 судом було, зокрема, відмовлено компанії EVICOR AG у задоволенні клопотання про поновлення провадження у справі, яке надійшло до суду 19.01.2024 за вх. ГСОО № 2361/24.

20.02.2024 до суду повернулось повідомлення компетентного суду Федеративної Республіки Німеччина про неможливість вручення компанії Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG документів, пов`язаних з розглядом цієї справи, оскільки не вдалось знайти особу, яка уповноважена на їх отримання, не зважаючи на чисельні поштові повідомлення (а.с. 1-240, т.2; а.с. 11-13, т.2).

Ухвалою суду від 26.02.2024 судом було поновлено провадження у цій справі.

28.02.2024 компанією EVICOR AG було подано суду клопотання про поновлення провадження у справі (а.с. 14-18, т.3), яке у підготовчому засіданні 14.03.2024 було відкликано.

14.03.2024 судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на раніше визначені судом дату та час, а саме на 15 квітня 2024 року о 14 год. 00 хв.

04.04.2024 позивачем було подано клопотання про витребування доказів (а.с. 101-105, т.3), у задоволенні якого судом було відмовлено, про що у судовому засіданні постановлено відповідну ухвалу з проголошенням мотивів суду.

11.04.2024 позивачем було подано клопотання про залишення заперечень відповідача-1 без розгляду (а.с. 117-123, т.3), на яке відповідач-1 подав свої письмові заперечення (а.с. 124-130, т.3).

15.04.2024 судом було постановлено протокольну ухвалу, згідно з якою суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 16 травня 2024 року о 15год. 40 хв.

Ухвалою суду від 22.04.2024 було залишено без руху позовну заяву компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED за вх. ГСОО № 1655/24 від 15.04.2024.

Ухвалою суду від 29.04.2024 судом було прийнято позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED (вх. ГСОО № 1655/24 від 15.04.2024) до компанії EVICOR AG про стягнення 812482,64 доларів США та зобов`язання вчинити певні дії до спільного розгляду з первісним позовом у справі №916/4469/23, об`єднавши їх в одне провадження, з призначенням підготовчого засідання на раніше визначені судом дату та час, а саме 16 травня 2024 року о 15:40.

30.04.2024 компанією EVICOR AG було подано суду клопотання про розгляд справи спочатку (а.с. 184-190, т.4), яке було задоволено судом.

16.05.2024 компанією EVICOR AG було подано заяву про залучення ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» до участі у цій справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 1-15, т.11), у задоволенні якого судом було відмовлено, про що у судовому засіданні 22.05.2024 постановлено відповідну протокольну ухвалу з проголошенням мотивів суду відповідно до ч. 10 ст. 240 ГПК України.

Також, 16.05.2024 компанією EVICOR AG було подано заяву про залучення до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору компанії Tronox France SAS (а.с. 16-64, т.11), яке в подальшому було відкликано заявником.

16.05.2024 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 22 травня 2024 року о 15:30.

Протокольною ухвалою від 22.05.2024 суд задовольнив клопотання позивача (а.с. 65-89, т.11) та залучив до участі у справі компанію Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirketi як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні компанії EVICOR AG в межах позову компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED.

22.05.2024 позивачем було подано до суду клопотання (а.с. 110-116, т.11), в якому останній просив суд: 1) визнати клопотання про долучення доказів компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED від 16.05.2024 та додані до нього докази поданими в порушення норм процесуального законодавства; 2) залишити клопотання про долучення доказів компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED від 16.05.2024 та додані до нього докази без розгляду; 3) застосувати до адвоката Киреєвої Н. С. заходи процесуального примусу на розсуд суду. У задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено, про що у судовому засіданні 22.05.2024 постановлено відповідну протокольну ухвалу з проголошенням мотивів суду відповідно до ч. 10 ст. 240 ГПК України.

22.05.2024 позивачем були подані письмові пояснення на підтримку клопотань про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 117-125, т.11). В свою чергу, компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED були подані письмові заперечення проти заяв позивача про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 126-139, т.11).

Протокольною ухвалою від 22.05.2024 суд відклав підготовче засідання у справі на 10.06.2024 о 15:00.

29.05.2024 до суду від компанії EVICOR AG надійшло клопотання про витребування доказів від відповідача-1 (а.с. 43-67, т.12).

06.06.2024 позивачем було подано клопотання про залучення компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 113-160, т. 12), яке в подальшому було відкликано позивачем.

10.06.2024 позивач подав суду клопотання про залучення ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» до участі у цій справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с. 161-, т.12), у задоволенні якого судом було відмовлено, про що у судовому засіданні 10.06.2024 постановлено відповідну протокольну ухвалу з проголошенням мотивів суду відповідно до ч. 10 ст. 240 ГПК України.

Ухвалою суду від 10.06.2024 суд задовольнив частково клопотання компанії EVICOR AG від 10.06.2024 за вх. ГСОО № 22837/24 (а.с. 178-194, т.12) та витребував від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Глобал Лімітед» належним чином засвідчені копії договору та виданих замовником за цим договором у процесі його виконання документів (доручення, інструкції, заявки тощо), на підставі яких за дорученням (інструкцією) Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Глобал Лімітед» здійснювалась господарська операція у лютому 2022 року по завантаженню у морському порту Одеса на судно «СОМЕТ» (ІМО 9146106) товару концентрату ільменітів у кількості 2850,00 МТ.

Крім цього, протокольною ухвалою від 10.06.2024 суд відклав підготовче засідання у справі на 05.07.2024 о 14:00.

05.07.2024 до суду від відповідача-2 надійшли письмові заперечення на клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору (а.с. 69-80, т.13).

05.07.2024 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у справі на 10.07.2024 о 15:30.

У судовому засіданні 10.07.2024 судом було постановлено протокольну ухвалу, згідно з якою суд залишив позовну заяву компанії EVICOR AG без руху на підставі ч. 11 ст. 176 ГПК України та встановив позивачу за первісним позовом п`ятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків шляхом надання доказів доплати судового збору в сумі 148166,22 грн.

Також, 10.07.2024 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі на 19.07.2024 о 14:00.

Ухвалою суду від 15.07.2024 суд постановив продовжити розгляд справи № 916/4469/23 за позовними вимогами компанії EVICOR AG та призначити розгляд первісного позову у підготовчому засіданні на раніше визначені судом дату та час - 19.07.2024 о 14:00.

При розгляді справи 19.07.2024 суд протокольною ухвалою попередньо продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 03.09.2024 об 11:30.

03.09.2024 суд оголосив перерву до 10.09.2024 о 11:30, натомість судове засідання 10.09.2024 об 11:30 не відбулось, у зв`язку з відсутністю інтернет з`єднання в установі суду та пов`язаної з цим неможливості фіксації судового процесу технічними засобами.

Ухвалою суду від 10.09.2024 судом було призначено судове засідання у справі на раніше визначену судом дату, а саме: 24 вересня 2024 року об 11:00.

24.09.2024 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 11.10.2024 о 14:00.

11.10.2024 суд оголосив перерву до 15.10.2024 об 11:00, натомість судове засідання 15.10.2024 об 11:00 не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 15.10.2024 судом було призначено судове засідання у справі на раніше визначену судом дату - 18 жовтня 2024 року об 11:00.

18.10.2024 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у судовому засіданні до 08 листопада 2024 року о 14:00.

08.11.2024 суд оголосив перерву у судовому засіданні на раніше визначену судом дату - 12 листопада 2024 року о 14:00, а 12.11.2024 до 19 листопада 2024 року о 14:00.

19 листопада 2024 року судом було оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 06.12.2024 о 14:00.

06.12.2024 позивачем було подано клопотання (а.с. 33-39, т.15), в якому останній просив суд: визнати подання заперечення на письмові пояснення NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED від 05.12.2024 зловживанням процесуальними правами; залишити ці заперечення без розгляду і не брати їх до уваги при розгляді справи; застосувати до адвоката Киреєвої Н.С. заходи процесуального примусу на розсуд суду. У задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено, про що у судовому засіданні 10.12.2024 постановлено відповідну протокольну ухвалу з проголошенням мотивів суду відповідно до ч. 10 ст. 240 ГПК України.

Далі суд протокольно оголошував перерви у засіданні суду: 06 грудня 2024 року до 10.12.2024 о 14:00; 10 грудня 2024 року - до 17.12.2024 о 14:00.

16.12.2024 відповідачем-2 було подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (а.с. 46-59, т.15), щодо якого позивачем 17.12.2024 було подано клопотання про залишення без розгляду (а.с. 60-67, т.15). У судовому засіданні 17.12.2024 судом було постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача-2.

17 грудня 2024 року судом було постановлено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 24.12.2024 об 11:30.

24.12.2024 до суду від третьої особи - Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirketi надійшло клопотання (а.с.74-99, т.15) про відкладення судового засідання та участь представників сторін у засіданнях суду в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 24.12.2024 судом було задоволено клопотання третьої особи - Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirketi про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

24 грудня 2024 року судом було постановлено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 09.01.2025 о 14:00; 09 січня 2025 року до 17.01.2025 о 14:00; 17 січня 2025 року - до 27 січня 2025 року о 16:00.

У судовому засіданні 27.01.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи

Згідно з даними витягу з Торгового реєстру кантону Цуг (а.с. 61-63, т.1), компанія EVICOR AG зареєстрована в реєстрі та є резидентом Швейцарії.

Відповідно до Реєстру місцевого суду м. Гамбург компанія Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG є резидентом Федеративної Республіки Німеччина (а.с. 92-95,111-114, т.1). Докази щодо правосуб`єктності відповідача-1 також були подані останнім з відзивом на позов (а.с. 49-66, т.3).

Відповідно до сертифікату про незалежну реєстрацію та діяльність юридичної особи (а.с. 20-24, т.4), компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, станом на 15.03.2024, зареєстрована як місцева корпорація-нерезидент Ліберії. Також позивачем до матеріалів справи долучено роздруківку витягу звіту «S&P Global» щодо компанії відповідача-2 (а.с. 97-98, т.10), в якому вказані відомості, зокрема, що компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED є резидентом Республіки Ліберії та є дочірньою компанією групи BLUMENTHAL JMK GmbH & Co. KG.

На підтвердження реєстрації третьої особи - компанії Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket, як резидента Турецької Республіки, позивачем до матеріалів справи було долучено витяг з газети «Турецький торговий реєстр» від 25.02.2021 (а.с. 82-85, т.11).

Згідно з витягом з реєстраційних документів, роздрукованого з сайту data.inpri.fr (а.с. 36-42, т.11), компанія TRONOX FRANCE SAS є резидентом Французької Республіки та зареєстрована в реєстрі як діюча компанія, станом на 15.05.2024.

Згідно з постійним реєстраційним посвідченням, виданим 09.08.2014 Морським управлінням Ліберії (а.с. 25-29, т.4) компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED є власником судна COMET (IMO: 9146106).

Відповідно до наявної у справі роздруківки з відкритих джерел сайту Equasis (а.с. 58-60, т.1), відносно судна COMET (ІМО 9146106) зазначена, зокрема, така інформація: BLUMENTHAL ASIA PTE LTD менеджер з міжнародного управління безпекою; NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED зареєстрований судновласник; BLUMENTHAL JMK GmbH & Co. KG судновий/комерційний менеджер. У судовому засіданні представники відповідачів наголошували на тому, що відомості у роздруківці некоректні та заперечили зазначену у ній інформацію щодо відповідача-1. При цьому відповідач-2 звернув увагу суду на наданий позивачем інформаційний лист (а.с. 97-98, т.3), який містить інформацію про порядок виправлення помилок. Крім цього, позивачем були долучені до матеріалів справи роздруківки з сайту Equasis, які за поясненнями позивача надані для підтвердження обставини того, що відповідач-1 є комерційним менеджером не лише судна COMET (а.с. 22-35, т.12).

За повідомленням капітана Одеського морського порту (а.с. 6-7, 19 т.3), у розпорядженні останнього, станом на 27.02.2024, була наявна наступна інформація щодо судна COMET: судновласник - NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED; комерційний менеджер - BLUMENTHAL JMK GmbH & Co. KG; судновий агент у порту Одеса ARNIKA SHIPPING SERVICE LLC. До листа капітану порту були долучені реєстраційні документи щодо судна, які складені на іноземній мові без супроводження перекладу на українську мову (а.с. 20-24, т.3). У листі від 16.04.2024 на запит позивача (а.с. 101-103, т.10) капітан Одеського морського порту (адміністрації Одеського морського порту) в підтвердження інформації, переданої суду листом від 27.02.2024, послався на факс від 26.02.2024 суднового агента ARNIKA SHIPPING SERVICE LLC Артема Кандиби у тому, що в суднових документах, наданих капітану порту для оформлення приходу судна в порт, комерційний менеджер ніде не зазначається. У додатку капітаном порту надано роздруківку з електронного листа від Арніки Шипінг Сервіс на адресу адміністрації порту, направленого 26.02.2024, в якому повідомлено інформацію щодо зареєстрованого судновласника т/х COMET - NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED та суднового/комерційного менеджера - BLUMENTHAL JMK GmbH & Co. KG.

В цей же час, на підтвердження обставини, що відповідач-1 не є судновим/комерційним менеджером судна COMET та взагалі учасником спірних правовідносин, останній подав суду роздруківку з Регістру суден японського класифікаційного товариства Ніппон Кайджі Кіокай (КлассНК) (а.с. 67-72, т.3), який містить інформацію про те, що зареєстрованим власником судна COMET є NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, менеджером компанії BLUMENTHAL ASIA PTE LTD. Достовірність цих відомостей підтвердив суду відповідач-2. При цьому у листі від 10.04.2024 (а.с. 132, т. 3) компанія Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG повідомила органи влади України та інших юрисдикцій про те, що компанія не має жодних договорів з власником судна COMET щодо здійснення комерційного менеджменту судна, який діяв в період виникнення спірних правовідносин (з 23 лютого 2022 року до тепер), при цьому компанія Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG не володіє договором страхування судна COMET, який діяв в період виникнення спірних правовідносин (з 23 лютого 2022 року до тепер) та документами, які капітан судна надав органам портової влади. У відповіді на адвокатський запит позивача відповідач-1 повідомив про таке (а.с. 148-149, т.10): між власником судна т/х COMET та відповідачем-1 відсутня угода про комерційне управління судном, яка була дійсною протягом періоду виникнення спірних відносин; відсутній договір страхування на судно т/х COMET, який був дійсним протягом періоду виникнення спірних відносин; у відповідача-1 відсутні документи, надані капітаном судна портовій владі безпосередньо чи через морського агента, які містять інформацію про захід судна в Одеський морський порт.

Водночас, з матеріалів справи вбачається та підтверджується відповідачем-2 і третьою особою, що 14.06.2021 між відповідачем-2 і третьої особою шляхом обміну повідомленнями був укладений договір фрахтування судна COMET (а.с. 33-37, т. 4), який містить, зокрема, такі умови: дані щодо власника судна для договору фрахтування - NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED; агент власника судна - BLUMENTHAL ASIA PTE.LTD; бенефіціар фрахту судна - BLUMENTHAL ASIA PTE.LTD.; фрахтувальник - Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket; період 1 чартерний період триває мінімум 3 місяці - приблизно 5 місяців (приблизно +/- 15 днів), торгівля лише в незамерзаючих портах, вантаж/порти, дозволені згідно з виключенням щодо торгівлі вантажами згідно з ЧП, за винятком перелічених вантажів; повторна затримка - на dlosp (висадку останнього морського лоцмана) Іsp Балтійсько-Гібралтарського хребта або Середземного моря, за винятком Адріатики (якщо повторна затримка відбувається на території Адріатики на шляху до Отранто) Чорне море rge рісо; оренда - 7200 доларів США - щоденна оплата за 15 днів наперед протягом першого орендного періоду, потім оплата надається кожні 15 днів за першу оренду, яку потрібно сплатити протягом 3 банківських днів після доставки судна; компенсація за перебування в зоні ведення бойових дій/піратства - усі компенсації виплачуються на щотижневій основі. Перші 7 днів кошти виплачуються наперед, при цьому вказані суми не підлягають поверненню, проте в ситуації, якщо входження в порт є більш тривалим, ніж 7 днів, тоді компенсації будуть пропорційними кожному додатковому дню після перших 7 днів. Вираховування компенсацій розпочинається, як тільки судно увійде в територіальні води відповідного порту/країни. Компенсації сплачуються лише за саме входження в порт. Компенсації сплачуються до входу судна у відповідні територіальні води. Компенсації сплачуються лише за ваучерами BLUMENTHAL. Компенсації покривають усі витрати, пов`язані з ризиком піратства/військових дій, і включають страховку, оплату за охорону, якщо застосовано, тощо. Також в матеріалах справи міститься додаткове погодження шляхом ведення переписки щодо фрахтування судна COMET (а.с. 6-8, т.5). За поясненнями відповідача-2 і третьої особи це листування є частиною договору фрахтування, яким відповідач-2 і третя особа 27.10.2021 узгодили продовження строку фрахтування судна на новий період приблизно від 6 місяців до 7 місяців (приблизно +/- 15 днів), а в іншому випадку всі умови регулюються відповідно до comet / bonja / cp 14.06.2021.

Умови договору фрахтування судна COMET, укладеного між відповідачем-2 і третьою особою, передбачають, що до їхніх відносин, неврегульованих безпосередньо у договорі фрахтування судна COMET, застосовуються положення договору про фрахтування судна Lita.

Згідно з цим договором фрахтування по судну Lita (а.с. 94-173, т.14), він укладений 23.03.2021 між компанією LOTA SHIPHOLDING LTD через компанію BLUMENTHAL ASIA PTE LTD, в якості агентів власників судна, та компанією Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket, в якості фрахтувальника, зокрема, на наступних умовах (з коментарями учасників справи):

- п. 24. Власники погоджуються здати в оренду, а фрахтувальники погоджуються орендувати судно з моменту передачі для - 1 разового чартерного рейсу в межах лімітованої зони об`єднання Лондонських страховиків/Міжнародних навігаційних лімітів, для здійснення торгівлі лише в незамерзаючих портах через Туреччину та/або Чорне море, та/або Місурату (Лівія) до Дакара та/або Абіджану, та/або Нуакшота, та/або Конакрі (порти та ротація за вибором фрахтувальників) та /або Котну нешкідливою/безпечною сталлю (завжди за винятком брухту), протягом приблизно 40 днів без гарантій;

- п. 55. Фрахтувальники повинні проінструктувати операторів терміналу або їхніх службовців, щоб вони завантажували вантаж відповідно до додатку 9 Кодексу ІМО (Міжнародної морської організації) з безпечної практики розміщення та кріплення вантажу. За позицією відповідача-2 у цьому пункті мова йде про надання загальних інструкцій, а не щодо конкретного вантажу;

- п. 71- 74. 71. Судно використовується в таких законних перевезеннях між безпечними портами, безпечними місцями, безпечними причалами і безпечними якірними стоянками, завжди перебуваючи на плаву у межах лімітованих зон Лондонської страхової асоціації і визначених судновими страховиками за виключенням: Тихоокеанській регіон СНД і всі порти з високим ризиком зараження шовкопрядом непарним, Данія, Швеція, Норвегія, Фінляндія, Ісландія, Куба, Ізраїль, окупований Туреччиною Кіпр, неможливе пряме судноплавство між Туреччиною і Кіпром, Сирія, порт Хамравайн/Єгипет, порт Руваїс ОАЕ, порт Монгла/Бангладеш, порт Некочеа, Баїя-Бланка, Ла-Плата, Буенос-Айрес, Сан-Лоренцо, Іран, Північна Корея, Венесуела, нові шлюзи Панамського каналу, неможливе пряме судноплавство з Тайваню до Китаю та у зворотному напрямку. Судна не повинні торгувати вантажами між австралійськими портами. Будь-яка країна, де ООН, Європейський Союз або США вирішили бойкотувати або заборонити торгівлю. Всі порти, що не відповідають вимогам І.S.Р.S. (Міжнародний кодекс з охорони суден та портових засобів). Ліван, Кот-д`Івуар, Гвінея, Сьєрра-Леоне, Ліберія, плавання в Гвінейській затоці, Бенін, Того, Камерун, Нігерія, Лівія, Еритрея, Сомалі, Ірак, Ємен і будь-які зони військового ризику згідно з чинним визначенням JWC (Об`єднаний воєнний центр) не допускаються. Однак ці країни можуть бути допущені за умови сплати премії та за умови схвалення власниками. Котирування можуть бути надані в найкоротші терміни. Аргентина, Австралія, Індонезія, Малайзія, Філіппіни, Читтагонг дозволені для фрахтувальників, які сплачують 10000 доларів США для суден типу «хенді» та більших суден і 6000 доларів США за малі судна водотоннажністю до 20 тон за кожній рейс авансом. Україна, за умови сплати фрахтувальниками 5000 доларів США за кожній захід у порт авансом після підтвердження заходу. Позивач наголошував на тому, що захід судна в Україну був можливий лише за умови сплати страхових платежів. Відповідач-2, у свою чергу, наголошував на тому, що на час укладення договору фрахтування та заходу судна територія України не була віднесена до зони військового ризику;

- п. 76. У разі завантаження вантажу в Україні та Росії, фрахтувальники підтверджують, що вантаж повністю легальний. Фрахтувальники несуть повну відповідальність за будь-які наслідки, а судно залишається у оренді у разі затримання/затримки з тих підстав, що завантаження відбулося в Україні та Росії. Фрахтувальники за свій час і за свій рахунок також вирішують питання з владою разом з головним фрахтувальником без залучення власників. З урахуванням змісту цього пункту договору позивач наполягає на тому, що саме фрахтувальник (третя особа) у спірних правовідносинах несе відповідальність перед судновласником (відповідачем-2). Позиція відповідачів щодо цього пункту договору зводиться до того, що в даному випадку мова йде про завантаження легального вантажу в контексті санкційних обмежень та це не стосується наслідків воєнного стану, введеного з 24.02.2022;

- п. 84-98. Фрахтувальники, поки судно перебуває в оренді, забезпечують і оплачують всі бункери, за винятком випадків, коли погоджено інше; оплачувати портові збори (включаючи звичайні та обов`язкові вахти, вантажні вахти та вивезення сміття), всі витрати на зв`язок, що стосуються справ фрахтувальників, за собівартістю, всі лоцманські проведення, буксирування, послуги агентств, комісії, збори за користування каналами, консульські збори (за винятком тих, що стосуються окремих членів екіпажу або прапора судна), а також всі інші звичайні витрати, за винятком тих, що зазначені у пункті 6, але якщо судно заходить у порт з причин, за які судно несе відповідальність (за винятком впливу погодних умов), всі ці витрати сплачуються власниками. Фумігація, замовлена через хворобу екіпажу, здійснюється за рахунок власника. Фумігації, замовлені у зв`язку з вантажами, що перевозяться, або портами, які відвідуються під час роботи судна за цим договором фрахтування, оплачуються за рахунок фрахтувальників. Всі інші фумігації проводяться за рахунок фрахтувальника після того, як судно перебуває у фрахтуванні протягом безперервного періоду в шість місяців або більше. Фрахтувальники зобов`язані забезпечити і оплатити необхідні підстилки під вантаж, перевантажувальні дошки і кріпильні пристосування, а також будь-яке додаткове обладнання, необхідне для спеціальної торгівлі або незвичайного вантажу, але власники повинні дозволити їм використовувати будь-яке кріплення, що вже знаходиться на борту судна. Перед поверненням судна фрахтувальники зобов`язані вивезти свої підстилки під вантаж, перевантажувальні дошки, кріпильні пристосування і такелаж за свій рахунок і в свій час. Позивач наголошує на тому, що урахуванням положень цих пунктів договору саме фрахтувальник несе витрати, які заявлені до стягнення відповідачем в межах розгляду цієї справи. Позиція відповідачів зводиться до того, що фрахтувальник несе відповідні витрати лише під час фактичного перебування судна в оренду;

- п. 100-105. Капітан здійснює рейси з належною відправкою і надає всю звичайну допомогу екіпажу судна. Капітан повинен володіти англійською мовою і (хоча призначений власниками) повинен підкорятися наказам і вказівкам фрахтувальників щодо працевлаштування та агентування; і фрахтувальники виконують всю обробку вантажу, включаючи, але не обмежуючись, наступним: навантаження, укладання, розміщення, кріплення, закріплення, швартування, розкріплення, вивантаження та підрахунок, на свій ризик і за свій рахунок, під наглядом капітана. Позивач наголошує на тому, що згідно з умовами цих пунктів договору всі операції здійснюються за рахунок та на ризик фрахтувальника. За твердженням відповідача-2, цей пункт договору в частині зобов`язань та відповідальності фрахтувальника має місце коли останній у правовідносинах виступає як вантажовласник, проте у спірних правовідносинах мали місце інші обставини, а в матеріалах справи відсутні будь-які інструкції третьої особи щодо навантаження спірного вантажу;

- п. 130-136. Оренда повинна тривати до години дня його повернення в такому ж належному порядку та стані, за винятком звичайного зносу, власнику (якщо судно не втрачено) з моменту висадки останнього морського лоцмана: 1 безпечний порт (Дакар Котону), порт на вибір фрахтувальника, будь-який час вдень або вночі, включаючи святкові дні, якщо не погоджено інакше обома сторонами. Фрахтувальники повинні повідомити власників не менше ніж за 15/10 днів про очікувану дату і ймовірний порт повернення, а також за 7/5/3/2/1 днів про дату та порт повернення судна. Позивач наголошує, судно перебуває в оренді до моменту його повернення власнику. Натомість, за позицією відповідача-2 судно було повернуто йому фрахтувальником (третьою особою) і, відповідно, прийнято з фрахту відповідачем-2 зі спірним вантажем та без повідомлення третьою особою інформації про вантажовласника цього вантажу, у зв`язку з закінченням строку дії договору фрахтування;

- п. 154-158. У будь-який час, якщо оренда або будь-яка належна сума не сплачена або будь-які збитки, завдані стивідорами, не врегульовані відповідно до статті 35, власники мають право, без шкоди для права на відкликання, призупинити виконання всіх своїх зобов`язань за цим договором фрахтування і не нестимуть жодної відповідальності за будь-які наслідки цього, у такому разі якщо фрахтувальники відшкодовують збитки власникам, при цьому орендна плата продовжує нараховуватися, а всі додаткові витрати, що витікають у результаті такого призупинення, відносяться на рахунок фрахтувальників;

- п. 199-204. Фрахтувальники повинні час від часу надавати капітану всі необхідні інструкції та вказівки щодо плавання в письмовій формі англійською мовою, а капітан повинен вести повний і правильний палубний і машинний журнал рейсу або рейсів, які повинні бути запатентовані фрахтувальниками або їхніми агентами, і надавати фрахтувальникам, їхнім агентам або суперкарго, якщо це дозволено власниками, справжні копії таких палубних і машинних журналів, що показують курс судна, пройдену відстань і витрату бункерів. Будь-які виписки з журналів, що вимагаються фрахтувальниками, повинні бути оформлені англійською мовою. Позивач наголошує, що саме фрахтувальник надає інструкції капітану та саме фрахтувальник несе відповідальність за наслідки прийнятих рішень щодо розпорядження судном. За позицією відповідача-2, у цьому пункті договорі мова йде про надання інструкції щодо виконання рейсу та ці умови не стосуються обставин завантаження судна;

- п. 206-208. Якщо цього вимагають фрахтувальники, відлік часу не повинен починатися раніше 00:01 за місцевим часом 08.04.2021, і якщо судно не буде готове до передачі не пізніше 23:59 за місцевим часом 10.04.2021, фрахтувальники мають право анулювати цей договір фрахтування не пізніше моменту готовності судна до передачі;

- п. 260-263. Власники мають право притримання на всі вантажі та всі субфрахти та/або суборенду, та/або весь демередж, та/або весь мертвий фрахт, та/або всі збитки внаслідок затримки, та/або всі інші суми, що піддягають сплаті фрахтувальниками, за будь-якими сумами, що піддягають сплаті за цим договором фрахтування, включаючи внески за загальною аварією, а фрахтувальники мають право притримання на судно за усіма коштами, сплаченими наперед, які ще не ввійшли в заробіток, будь-яким переплаченим фрахтом або надлишковим депозитом, які повертаються відразу;

- п. 285-287. Претензії щодо вантажу між власниками та фрахтувальниками вирішуються відповідно до Міжклубної угоди Нью-Йоркської біржі сільськогосподарської продукції від лютого 1970 року, зі змінами та доповненнями від травня 1984 року, вересня 1996 року та вересня 2011 року, або будь-якою наступною зміною чи заміною цієї угоди. Сторона, яка сплатила претензію (претензії), повинна якомога швидше надати іншій стороні підтверджуючі документи, і жодна зі сторін не повинна посилатися між собою на 2 (два) роки як на засіб захисту;

- п. 308-310. Капітан повинен підписувати коносаменти або необоротні накладні на вантаж, пред`явлений відповідно до матроських квитанцій або розписок лічильників. Однак фрахтувальники можуть підписувати коносаменти або необоротні накладні від імені капітана з попереднього письмового дозволу власника, завжди відповідно до розписок помічника або сюрвейєра. Як пояснив відповідач-2, капітан та судновласник у спірних правовідносинах не підписували коносамент щодо спірного вантажу;

- п. 371-377. Жодна військова контрабанда не повинна перевозитися. Від судна не вимагається без згоди власників, в якій не повинно бути безпідставно відмовлено, заходити в будь-якій порт або зону, що перебуває у стані війни, воєнних операцій або військових дій, громадянських заворушень, повстань або піратства, незалежно від того, чи було оголошено війну, чи ні, коли можна обґрунтовано очікувати, що судно, вантаж або екіпаж можуть бути захоплені, конфісковані або заарештовані, піддані ворожому акту з боку воюючої держави (термін «держава» означає будь-яку де-юре або де-факто владу або будь-яку передбачувану урядову організацію, що утримує військово-морські, військові або повітряні сили);

- п. 510-519. Усі спори, що витікають у зв`язку з цим договором фрахтування, піддягають арбітражному розгляду в Лондоні і, якщо сторони негайно не домовляться про єдиного арбітра, передаються до остаточного арбітражу з двох арбітрів, які здійснюють свою діяльність у Лондоні, є членами Балтійської товарної та судноплавної біржі та займаються судноплавством, по одному арбітру призначається кожною зі сторін, при цьому такі арбітри мають право призначати третейського суддю. Жодне рішення не може бути оскаржене або визнане недійсним на тій підставі, що будь-якій з арбітрів не має зазначеної вище кваліфікації, якщо тільки заперечення проти його дій не було зроблено до винесення рішення. Будь-якій спір, що виникає за цим договором фрахтування, регулюється законодавством Німеччини. У спорах, в яких загальна сума позову кожної зі сторін не перевищує 100000 доларів США, арбітраж проводиться відповідно до процедури розгляду дрібних позовів Лондонської асоціації морських арбітрів. Захоплення та/або арешт судна власника, або будь-якого судна під його управлінням, або їхніх бункерів ніколи не допускається, і будь-якій спір може бути переданій тільки до арбітражу. Гарантійний лист, застава або будь-що інше не може вимагатися від власників у будь-якій юрисдикції, де б вони не знаходилися;

Додаток А до договору фрахтування містить, зокрема, таке застереження (стаття 64): судно повинно бути повернуто не пізніше останнього дня періоду дії цього договору фрахтування, включаючи будь-якій додатковий час і будь-яку явну або неявну маржу. У разі затримки повернення судна з будь-якої причини фрахтувальники зобов`язані відшкодувати власникам всі збитки, понесені власниками і викликані перевищенням терміну, включаючи, але не обмежуючись цим, будь-яку втрату або переукладення договору про оренду обладнання, втрату продажу або порушення графіка докування судна.

Додаткові положення містять застереження, зокрема, про:

- про розірвання договору фрахтування наступного змісту: власники можуть на власній розсуд припинити дію цього договору фрахтування шляхом письмового повідомлення у разі настання однієї з наступних подій: якщо фрахтувальники (а) подають заяву або дають згоду на призначення керуючого, довіреної особи, зберігача або ліквідатора над своїм майном, (b) не сплачують свої борги або визнають у письмовій формі свою неспроможність сплатити свої борги після настання строку їх погашення, (с) здійснюють загальну переуступку на користь кредиторів, (d) подають або подали проти них клопотання про надання допомоги та/або захисту від кредиторів відповідно до законодавства будь-якої країни, (е) подають або подали проти них клопотання про реорганізацію та/або про захист від кредиторів, клопотання про банкрутство, або клопотання чи відповідь з метою реорганізації чи домовленості з кредиторами, або з метою скористатися будь-яким банкрутством, реорганізацією, неплатоспроможністю, реструктуризацією чи заборгованістю, розпуском чи ліквідацією за законом чи статутом, або відповідь, що визнає суттєві твердження клопотання, поданого проти неї в будь-якому провадженні аналогічного характеру, або якщо корпоративні дії мають бути здійснені з метою виконання будь-якого з вищезазначених положень, або (f) стають неплатоспроможними;

- про піратство для сторін тайм-чартеру 2009 року, включаючи поправки власника, зокрема щодо понесення витрат (с), такого змісту: (i) якщо судно прямує до або через район, де через ризик піратства будуть понесені додаткові витрати, включаючи, але не обмежуючись цим, додатковій персонал і превентивні заходи для уникнення піратства, такі розумні витрати покриваються за рахунок фрахтувальників. (ii) Якщо за умовами найму власники несуть відповідальність за виплату екіпажу будь-якої премії або додаткової заробітної плати у зв`язку з плаванням у районі, якій є небезпечним у порядку, визначеному зазначеними умовами, то фактично виплачена премія або додаткова заробітна плата повинна бути відшкодована власникам фрахтувальниками. (ііі) Якщо судно прямує до або через район, що належить до районів бойових дій JWC (Об`єднаний воєнний центр) або якщо судно прямує до або через район з ризиком піратства, страхування, додаткові премії або додаткове страхове покриття або витрати на страхування повинні бути відшкодовані фрахтувальниками власникам;

- стандартне застереження про воєнні ризики BIMCO (Балтійської та міжнародної морської ради) для тайм-чартерів, 1993 року:

1. Для цілей цього положення, слова (a) «власники» включають судновласників, фрахтувальників по бербоут-чартеру, власників-розпорядників, менеджерів або інших операторів, яким доручено управління судном, а також капітана, і (b) «військові ризики» включають будь-яку війну (як фактичну, так і загрозу), військовий акт, громадянську війну, військові дії, революцію, повстання, громадянські заворушення, військові операції, встановлення мін (як фактичне, так і повідомлене), акти піратства, терористичні акти, акти ворожості або зловмисного пошкодження, блокаду (як накладену на всі судна, так і накладену вибірково на судна під певним прапором або у певній власності, або проти певних вантажів чи екіпажів, або будь-яким іншим чином), з боку будь-якої особи, органу, терористичної чи політичної груші або уряду будь-якої держави, які, на обґрунтовану думку капітана та/або власників, можуть бути небезпечними або можуть бути або стати небезпечними для судна, його вантажу, екіпажу або інших осіб на борту судна;

2. Судно, без попереднього отримання письмової згоди власників, не повинно або від нього не може вимагатися продовжувати або проходити через будь-який порт, місце, район або зону (сухопутну або морську), або будь-який водній шлях або канал, якщо виявиться, що судно, його вантаж, екіпаж або інші особи на борту судна, за обґрунтованим судженням капітана та/або власників, можуть піддаватися або піддатися воєнним ризикам. Якщо судно перебуває в такому місці, яке стає небезпечним або може стати небезпечним тільки після входу в нього, воно має право покинути його;

3. Від судна не вимагається завантажувати контрабандний вантаж або проходити через будь-яку блокаду, незалежно від того, чи накладається така блокада на всі судна, чи накладається вибірково будь-яким чином проти суден під певним прапором або певної власності, або проти певних вантажів чи екіпажів, або будь-яким іншим чином, або прямувати в район, де на нього поширюється або може поширюватися право воюючої сторони на обшук і/або конфіскацію;

4. (а) Власники можуть застрахувати від воєнних ризиків корпус і обладнання судна та інші свої інтереси (включаючи, але не обмежуючись, втрату заробітку і затримання, екіпаж і його ризики захисту і відшкодування), а страхові премії та/або платежі за таке страхування здійснюються їх власним коштом. (b) Якщо страховики такого страхування вимагають сплати страхових внесків та/або платежів через те, що, згідно з розпорядженнями фрахтувальників, судно перебуває або повинно увійти і залишатися в межах будь-якого району або районів, які визначені такими страховиками як такі, що підлягають додатковому страхуванню через воєнні ризики, то такі страхові внески та/або платежі повинні бути відшкодовані фрахтувальниками власникам одночасно з наступним платежем за фрахт;

5. Якщо за умовами найму власники несуть відповідальність за виплату екіпажу будь-якої премії або додаткової заробітної плати у зв`язку з плаванням у районі, який є небезпечним у порядку, визначеному зазначеними умовами, то така премія або додаткова заробітна плата повинна бути відшкодована власникам фрахтувальниками одночасно з наступним платежем за наймання судна;

6. Судно має право: - виконувати всі накази, вказівки, рекомендації або поради щодо відходу, прибуття, маршрутів, плавання в конвої, портів заходу, зупинок, пунктів призначення, розвантаження вантажу, доставки або будь-яким іншим чином, які віддаються урядом країни, під прапором якої плаває судно, або іншим урядом, законам якого підкоряються власники, або будь-яким іншим урядом, органом або групою, які мають повноваження вимагати виконання їхніх наказів або вказівок; (b) виконувати накази, вказівки або рекомендації будь-яких страховиків воєнних ризиків, які мають право давати такі накази, вказівки або рекомендації за умовами страхування воєнних ризиків; (c) виконувати умови будь-якої резолюції Ради Безпеки Організації Об`єднаних Націй, будь-яких директив Європейського Співтовариства, чинних наказів будь-якого іншого наднаціонального органу, якій має право видавати та віддавати такі накази, а також національних законів, спрямованих на забезпечення їх виконання, яким підпорядковуються власники, та підкорятися наказам і вказівкам тих, кому доручено їх виконання; (d) перенаправляти і вивантажувати в будь-якому іншому порту будь-якій вантаж або його частину, що може спричинити конфіскацію судна як перевізника контрабанди; (e) змінювати напрямок руху і заходити в будь-якій інший порт для заміни екіпажу або будь-якої його частини чи інших осіб на борту судна, коли є підстави вважати, що вони можуть бути піддані інтернуванню, ув`язненню або іншим санкціям;

7. Якщо відповідно до своїх прав, передбачених вищезазначеними положеннями цієї статті, власники відмовляються прямувати до портів завантаження або розвантаження, або до одного чи декількох з них, вони повинні негайно повідомити про це фрахтувальників. Жоден вантаж не повинен вивантажуватися в будь-якому альтернативному порту без попереднього повідомлення фрахтувальників про намір власників зробити це і з проханням призначити безпечний порт для такого вивантаження. Якщо фрахтувальники не призначать такий порт протягом 48 годин після отримання такого повідомлення і запиту, власники можуть вивантажити вантаж у будь-якому безпечному порту за власним вибором;

8. Якщо відповідно до будь-якого з положень підпунктів 2-7 цієї статті щось зроблено або не зроблено, це не вважається відхиленням, а розглядається як належне виконання цього договору.

- застереження про попереднє декларування вантажу ЄС ВІМСО (Балтійської та міжнародної морської ради) для сторін тайм-чартеру:

(a) якщо судно завантажує вантаж в будь-якому порту або місці ЄС, призначений для порту або місця за межами ЄС, або завантажує вантаж за межами ЄС, призначений для порту або місця ЄС, фрахтувальники повинні дотримуватися чинних Правил попереднього декларування вантажу ЄС (Поправка про безпеку до Митного кодексу Спільноти, Правила 648/2005; 1875/2006 і 312/2009) або будь-яких наступних поправок до них, а також повинні взяти на себе роль перевізника для цілей таких правил, від свого імені, за свій час і власним коштом:

(i) Мати номер ЕОRI (Реєстрація та ідентифікація економічного оператора);

(ii) Своєчасно надавати власникам відповідне підтвердження пункту (і) вище; та

(iii) Подати вантажну декларацію ЕNS (загальна декларація прибуття) в електронному вигляді до митниці країн-членів ЄС і одночасно надати її копію власникам.

(b) Фрахтувальники беруть на себе відповідальність і зобов`язуються відшкодувати, захистити і убезпечити власників від будь-яких збитків і/або шкоди (включаючи непрямі збитки і/або шкоду) і/або будь-яких витрат, штрафів, пені і всіх інших претензій будь-якого характеру, включаючи, але не обмежуючись судовими витратами, що виникають в результаті невиконання фрахтувальниками будь-якого з положень підпункту (а). Якщо таке невиконання призведе до будь-якої затримки, то, незважаючи на будь-яке положення цього договору про протилежне, судно залишається у оренді.

(c) Прийняття фрахтувальниками ролі перевізника відповідно до цієї статті і для цілей Регламенту ЄС про попереднє декларування вантажу не повинно завдавати шкоди ідентичності перевізника за будь-яким коносаментом, іншим договором, законом або нормативно-правовим актом.

* Рекомендована поправка: З моменту публікації застереження було зазначено, що Правила ЄС також застосовуються до вантажів, що ввозяться в ЄС, але призначені для портів за межами ЄС - це включає в себе вантажі, що знаходяться на боргу судна, а також перевантаження. Щоб врахувати вантажі, які в кінцевому підсумку не призначені для портів ЄС, ВІМСО рекомендує внести наступну поправку до другого рядка застереження: після слів «... завантажує вантаж за межами ЄС, призначений для порту або місця ЄС» додати наступні слова - «або проходять через порти або місця ЄС транзитом».

В матеріалах справи відсутні акт передачі відповідачем-2 судна COMET у фрахт третій особі, акт повернення третьою особою цього судна з фрахту відповідачу-2, докази надання третьою особою інструкцій щодо завантаження спірного вантажу на судно COMET у Одеському морському торговельному порту, Україна. При цьому, як зазначалось, відповідач-2 повідомив суду, що судно COMET було повернуто йому фрахтувальником (третьою особою) і, відповідно, прийнято з фрахту відповідачем-2 зі спірним вантажем та без повідомлення третьою особою інформації про вантажовласника цього вантажу, у зв`язку з закінченням строку дії договору фрахтування у червні 2022 року. Крім цього, відповідач-2 повідомив суду, що після цього правочинів щодо продовження строку дії договору фрахтування між ним і третьою особою не укладалось. Позивач щодо повідомлених відповідачем-2 обставин строку дії договору фрахтування заперечував та наголошував, зокрема, на тому, що на сторінці 23 позовної заяви NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED міститься посилання відповідача-2 на те, що договір фрахтування, в межах виконання якого спірний товар був завантажений на судно, не був розірваний, його дію не було припинено, а його умови взагалі не передбачають право фрахтувальника на розірвання договору в односторонньому порядку, в тому числі, у зв`язку з війною та військовими діями.

11.02.2022 між компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD (продавець) та компанією TRONOX FRANCE SAS (покупець) був укладений договір № FT-110222/FOB (а.с. 77-91, т.1; а.с. 51-66, т. 10), за умовами якого продавець зобов`язався продати та доставити покупцю товар концентрат ільменіту з Іршанської шахти України. Порт завантаження термінал Бруклін-Київ, Одеський морський торговельний порт, Україна. Судно призначається покупцем. Згідно умов договору погоджено здійснення поставки товару у розмірі 10000 т (+/- 10%), строк поставки березень 2022 року. Дія договору з дати підписання до 31.03.2022.

Відповідно до п. 5.2. даного договору доставка товару вважатиметься такою, що відбулась та ризик, пов`язаний з власністю та правом власності на товару, переходить до покупця, коли товар буде завантажений на борт судна в порту завантаження.

Згідно з п. 5.4. цього договору вказаний перелік товаросупровідних документів: комерційний рахунок 1 оригінал; коносамент 3 оригінали, з яких 1 для вантажоодержувача, а 2 для TRONOX FRANCE; сертифікат ваги 1 оригінал; сертифікат якості виробника 1 оригінал; сертифікат походження 1 оригінал. Один комплект буде доставлено кур`єром до «Rhenus», а один до покупця «TRONOX FRANCE SAS», як зазначено нижче. Якщо доступний лише один оригінал документа, оригінал слід надіслати кур`єром до «Rhenus», а копію до «TRONOX FRANCE SAS». У договорі вказана поштова адреса одержувача оригіналів 1 пакету документів Rhenus LBH Partnership BV (Булеверф 50, 2987 VE Ріддеркерк, Нідерланди) та 1 комплекту оригіналів документів - «TRONOX FRANCE SAS» (вул. Генерала де Голля, а/с 10059, 68801, Танн, Франція).

В матеріалах справи відсутні докази призначення компанією TRONOX FRANCE SAS на виконання умов договору від 11.02.2022 № FT-110222/FOB судна для перевезення товару в порту завантаження - термінал Бруклін-Київ, Одеський морський торговельний порт, Україна.

Листом від 26.02.2022 (а.с. 42-43, т.1, 108-110, т.1) компанія FOSDYKE TRANSPORTATION LTD повідомила компанію TRONOX FRANCE SAS про настання форс-мажорних обставин при виконанні договору від 11.02.2022 № FT-110222/FOB, у зв`язку з введенням в України воєнного стану та припинення роботи в країні усіх портів та залізниць.

У листі від 16.08.2023 (а.с. 105-107, т.1) компанія FOSDYKE TRANSPORTATION LTD направила компанії TRONOX FRANCE SAS повідомлення про припинення контракту від 11.02.2022 № FT-110222/FOB через форс-мажорні обставини, які виникли у зв`язку з військовою агресією РФ проти України.

18.02.2022 між Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (продавець) та компанією EVICOR AG (покупець) був укладений контракт № 047/1-22 (а.с. 14-19, т.1), за умовами п. 1.1. якого продавець продає, а покупець купує продукцію виробництва філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі товар) на умовах, що викладені у додатках до цього контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. контракту умови поставки товару: EXW, склад в терміналі ТОВ «Бруклін-Київ» на території ДП «МТП Одеса» згідно умов Incoterms 2020. За згодою сторін, товар може відвантажуватись партіями від кількості товару, зазначеної у відповідному додатку до цього контракту. Датою поставки товару та датою передачі права власності від продавця покупцю вважається дата передачі товару покупцю, що підтверджується актом прийому-передачі товару, підписаним сторонами або уповноваженими експедиторами сторін, або продавцем та уповноваженим експедитором покупця.

Згідно з п. 3.3. контракту датою переходу ризиків випадкового знищення та/або пошкодження (псування) товару від продавця до покупця вважається дата вказана у акті прийому-передачі, підписаним сторонами або уповноваженими експедиторами сторін або продавцем та уповноваженим експедитором покупця (дата поставки товару).

За умовами п. 3.6. контракту митне оформлення в країні продавця виконує продавець за власний рахунок.

Додатком № 1 до контракту (а.с. 19 зворотна сторінка, т.1) погоджено здійснення поставки товару у кількості 5000 Мт +/- 20% у лютому-березні 2022 року, загальна вартість товару погоджена у розмірі 1385000 доларів США (277 доларів США за 1 Мт).

Аналогічний контракт між Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (продавець) та компанією EVICOR AG (покупець) був укладений 14.02.2022 під № 027/1-22 (а.с. 20-25, т.1), яким погоджено здійснення поставки товару у кількості 5000 Мт +/- 20% у лютому-березні 2022 року за погодженою вартістю 1380000 доларів США (276 доларів США за 1 Мт).

На підтвердження обставини здійснення оплати вартості товару позивачем подано суду платіжний документ (а.с. 46-47, т.1) щодо іноземного платежу, згідно з яким 23.02.2022 позивачем було сплачено на користь АТ «Об`єднана гірнічно-хімічна компанія» грошові кошти в сумі 1299877,20 доларів США з посиланням у призначенні платежу на договір від 14.02.2022 № 027/1-22 та рахунок від 21.02.2022 № EV-3 за ільменіт. Також позивачем був здійснений платіж на суму 69000,00 доларів США на користь АТ «ОГХК» 23.02.2022 з посиланням у призначенні платежу на договір від 14.02.2022 № 027/1-22 та рахунок від 21.02.2022 № EV-3 за ільменіт (а.с. 54-55, т. 1).

На підтвердження обставини переходу права власності за цим контрактом на товар 23.02.2022 між Акціонерним товариством «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» та компанією EVICOR AG був підписаний акт прийому-передачі до контракту від 14.02.2022 № 027/1-22 (а.с. 30, т.1), відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв ільменітовий концентрат виробництва філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», що знаходиться на складі в терміналі ТОВ «Бруклін-Київ» на території Одеського морського порту, у кількості 2850,00 тонн, загальна вартість якого становить 786600,00 доларів США. У акті погоджено, що з моменту його підписання паво власності на товар переходить від продавця до покупця.

В цей же день, 23.02.2022 між компанією EVICOR AG (продавець) та компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD (покупець) був укладений контракт № EF-110222/EXW (а.с. 26-28, т.1), за умовами якого продавець продає, а покупець купує продукцію виробництва філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі товар) на умовах, що викладені нижче та у додатках до цього контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 3.1. контракту умови поставки товару: EXW, склад в терміналі ТОВ «Бруклін-Київ» на території ДП «МТП Одеса» згідно умов Incoterms 2020. За згодою сторін, товар може відвантажуватись партіями від кількості товару, зазначеної у відповідному додатку до цього контракту. Датою поставки товару та датою передачі права власності від продавця покупцю вважається дата передачі товару покупцю, що підтверджується актом прийому-передачі товару, підписаним сторонами або уповноваженими експедиторами сторін, або продавцем та уповноваженим експедитором покупця.

Згідно з п. 3.3. контракту датою переходу ризиків випадкового знищення та/або пошкодження (псування) товару від продавця до покупця вважається дата вказана у акті прийому-передачі, підписаним сторонами або уповноваженими експедиторами сторін або продавцем та уповноваженим експедитором покупця (дата поставки товару).

За умовами п. 3.5. контракту вантажовідправником товару вказано компанію EVICOR AG. У п. 3.8. контракту вказано адресу кінцевого вантажоодержувача товару в порту Роттердам Rhenus LBH Partnership BV.

Відповідно до п. 3.9. контракту продавець в країні продажу - Україні, крім подання експортної митної декларації ЕК-10, зобов`язаний: 1) поставити товари, вільні для перепродажу та експорту з України; 2) здійснити митне оформлення товарів; 3) завершити митні процедури в країні продажу; 4) брати участь у процедурах митного контролю та інших адміністративних процедурах, необхідних для реєстрації та завершення експорту з України; 5) отримання дозволу на закриття експортної митної декларації; 6) виконувати митні формальності на митниці для фактичного перетину кордону товарами (вантажем). Ці обов`язки виконуються продавцем після дати поставки і передачі права власності на товар від продавця покупцеві і тривають до закінчення експорту.

Згідно з п. 4.1. контракту право власності на товар або його частину, а також усі ризики втрати або пошкодження товару або його частини і всі пов`язані з цим витрати переходять від продавця до покупця з дати поставки товару або частини товару. З дати поставки товару продавець не несе будь яких зобов`язань та ризиків щодо розвантаження та/або завантаження товару на будь-які транспортні засоби та/або у контейнери. Сторони узгоджують, що з дати поставки товару продавець не несе ніяких зобов`язань по сплаті будь-яких витрат пов`язаних з зберіганням, транспортуванням, та будь-яких інших витрат.

Згідно з п. 6.1., 6.2. контракту оплата за товар здійснюється у доларах США. Покупець виконує оплату за товар на наступних умовах: 100% передоплата за повну партію товару, зазначену у відповідному додатку.

Відповідно до п. 9.2. контракту у випадку виникнення форс-мажорних обставин відповідні зобов`язання іншої сторони будуть призупинені в тій же мірі. За умовами п. 9.4. контракту якщо випадок форс-мажорних обставин триватиме більше трьох місяців, одна сторона письмово повідомляє іншу сторону про завершення дії цього контракту. У повідомленні про припинення дії контракту необхідно вказати дату завершення, яка не може бути меншою, ніж через п`ятнадцять календарних днів після дати повідомлення. Після того, як повідомлення про припинення контракту було належним чином надане, потерпіла сторона припиняє дію контракту датою закінчення, зазначеної в повідомленні. Сертифікат, виданий відповідною Торговою палатою країни-учасниці, є достатнім підтвердженням форс- мажорних обставин та їх тривалості.

Згідно з п. 14.5. контракту він набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 березня 2022 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення між сторонами.

Відповідно до додатку № 1 до контракту (а.с. 29, т.1) погоджено здійснення поставки товару у кількості 9496 Мт +/- 10%, вартість якого погоджена у розмірі 320152 доларів США (337 долара за 1 Мт). Термін поставки товару лютий 2022 року.

В матеріалах справи наявна роздруківка перекладу офіційного тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) в редакції 2000 року (а.с. 34-42, т.10), який містить тлумачення, зокрема, таких термінів умов поставки:

- EXW - EX WORKS (... named place) ФРАНКО-ЗАВОД (... назва місця): термін "франко-завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб. Таким чином, цей термін покладає мінімальні обов`язки на продавця, а покупець несе всі витрати і ризики у зв`язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення. Однак, якщо сторони бажають покласти на продавця обов`язки щодо завантаження товару в місці відправлення та всі ризики й витрати такого вантаження, це має бути чітко обумовлено шляхом включення відповідного застереження до договору купівлі-продажу. Цей термін не слід застосовувати, коли покупець не в змозі виконати експортні формальності, прямо чи посередньо. За таких обставин має застосовуватися термін FCA, за умови, що продавець погоджується нести витрати й ризики, пов`язані з завантаженням товару;

- FOB - FREE ON BOARD (... named port of shipment) ФРАНКО-БОРТ (... назва порту відвантаження): термін "франко-борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не мають намірів щодо здійснення поставки товару через поручні судна, слід застосовувати термін FCA.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставини переходу права власності на товар по контракту від 23.02.2022 № № EF-110222/EXW від компанії EVICOR AG до компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD, а саме відповідного акту прийому-передачі товару (п. 3.1. контракту). При цьому компанія EVICOR AG стверджує, що такого переходу прав власності не відбулось і саме вона є власником товару, відповідачі цю обставину не заперечують.

21.08.2023 компанія FOSDYKE TRANSPORTATION LTD направила компанії EVICOR AG повідомлення про форс-мажорні обставини, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України та про припинення, з огляду на ці обставини, дії контракту від 23.02.2022 № EF-110222/EXW з 05.09.2023 (а.с. 56-57, т.1).

23.02.2022 Одеською митницею було здійснене митне оформлення та контроль судна COMET (ІМО 9146106), прапор Liberia, яке прибуло до причалу 46 Одеського морського торговельного порту без вантажу. Так, у відповіді на запит відповідача-2 Одеська митниця повідомила про таке (а.с. 86, т.4): 23.02.2022 Одеською митницею було здійснено митне оформлення та контроль т/х COMET, ІМО 9146106, прапор Ліберія, який прибув до причалу № 46 Одеського морського торговельного порту без вантажу; відповідно до наявних баз даних, відсутні факти складання Одеською митницею протоколів про порушення митних правил стосовно вказаного судна та/або товару концентрат ільменітовий; 22.02.2022 експедиторами було надано до митного оформлення доручення на навантаження товару, яке було належним чином оформлене; звернення щодо вивантаження судна не надходило. До відповіді митницею надано загальну декларацію (а.с. 87, т. 4), згідно з якою судно COMET без вантажу зайшло до порту Одеси 23.02.2022. У декларації власником судна значиться компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, агентом ТОВ «Арена Марин». ДП «АМПУ» у своїй відповіді від 16.02.2024 повідомило про таке (а.с. 92, т.4): судно COMET включено до графіку підходу суден в морський порт Одеса на підставі підтвердженої портовим оператором ТОВ «Бруклін-Київ» номінації експедиторської компанії ТОВ «ЮГЛ» від 11.02.2022; нотіс про підхід судна в порт наданий агентською компанією ТОВ «Арена Марин» від 19.02.2022 № 39-02/2022/AD. До відповіді надано, зокрема, нотіс про підхід судна від 19.02.2022, складений судновим агентом ТОВ «Арена Марин» щодо судна COMET, та копію номінації ТОВ «ЮГЛ» від 11.02.2022 про підтвердження дати прийому судна COMET для завантаження вантажу ільменіту (а.с. 91-92, т. 4).

У період 23-25.02.2022 на судно COMET, ІМО 9146106, було завантажено 2850 МТ концентрату ільменіту, що визнається сторонами та підтверджується тальманськими листками (а.с. 66-71, 76-81, т.4). Так, згідно з відповіддю ДП «АМПУ» на адвокатський запит позивача (а.с. 14, т.14), за наявною у державного підприємства інформацією, завантаження будь-якого іншого вантажу, окрім концентрату ільменітового у кількості 2850 т, у період з лютого 2022 по 02.10.2024, на судно COMET не здійснювалось. Цю обставину суду також підтвердили позивач і відповідач-2. На підтвердження іншого в матеріалах справи відсутні докази.

Відповідно до відповіді капітана Одеського морського порту від 06.10.2023 (а.с. 31, т.1) судно COMET знаходиться в Одеському морському порту. За поясненнями учасників справи судно COMET, завантажене концентратом ільменіту у кількості 2850 МТ, який є під митним контролем, станом на час розгляду справи продовжує знаходитись в Одеському морському порті.

На підтвердження обставини завантаження товару на судно COMET і учасників цієї господарської операції сторонами були подані та оцінені судом такі докази:

- договір від 07.02.2022 на надання транспортно-експедиторських послуг № GL 07022 між компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD (замовник) та компанією GLSystems Logistics OU (виконавець) (а.с. 128-142, т.12), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати транспортно-експедиторські послуги, організувати перевезення вантажів та надавати інші послуги замовнику за погодженням сторін. Вид послуги, умови перевезення, вид вантажу, транспорту, вартість послуг виконавця, а також інші умови, пов`язані з виконанням цього договору, встановлюються в додатках або додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємною частиною (п. 1.2). За умовами п. 2.1. цього договору послуги виконавця, зокрема додаткові послуги, надаються на підставі письмових заявок (інструкцій) замовника. Пунктом 3.1. договору визначені обов`язки виконавця за цим договором, зокрема, виконавець зобов`язався: за дорученням та за рахунок замовника організувати перевезення та перевалку його вантажів на умовах, погоджених сторонами, а також надавати інші послуги замовнику за погодженням сторін; у разі необхідності, для виконання зобов`язань за договором укладати договори з транспортними організаціями: контейнерними лініями, перевізниками, складами зберігання та іншими організаціями; представляти інтереси замовника у взаємовідносинах з перевізниками, портами, державними органами та іншими організаціями у зв`язку з перевезенням, перевалкою, ТЕО вантажів замовника; у встановлений термін погоджувати з транспортними організаціями плани перевезень вантажу; узгоджувати з портом план подання вантажу до відвантаження та транспортних засобів до перевезення. Також виконавець зобов`язується узгоджувати з портом та всіма необхідними організаціями план подання будь-якого іншого транспорту (залізничного, автомобільного, морського, річкового), необхідного для транспортування вантажу; вести оперативний облік, контроль та звітність перевезень вантажу та регулярно надавати інформацію замовнику; оформляти за письмовим дорученням та письмовими інструкціями замовника необхідну товаросупровідну документацію; у розумний термін (не пізніше 3 днів після виконання) надавати замовнику інформацію про виконання цього договору та пересилати документацію, пов`язану з перевезенням; після надання послуг складати акт виконаних робіт/наданих послуг та надавати замовнику; у разі необхідності, здійснювати фрахтування (орендувати) транспортних засобів (автомобілі, вагони, морські, річкові та повітряні судна) для перевезення вантажів замовника. Термін дії цього договору згідно з пунктом 8.1. визначений до 31.12.2022. Додатком № 1 до договору від 07.02.2022 № GL 07022 (а.с. 142, т.12) погоджено, зокрема, що: виконавцем замовнику буде надано комплекс послуг з організації перевалки вантажу ільменіт на терміналі Бруклін-Київ, Одеський морський торговельний порт, Україна; вартість послуг, передбачених п. 1 цього додатку, становить 12,2 долара США/тонна та включає: завантаження на борт судна, зачистку, накриття плівкою на складі; графік оплати послуг, передбачених п. 1 цього додатку: 50% - до постановки судна; 50% - проти копії коносаменту протягом 3 банківських днів після відвантаження вантажу (з правом утримання оригіналу коносаменту до здійснення повної сплати). Листом від 26.02.2022 (а.с. 143-144, т. 12) компанія GLSystems Logistics OU повідомила компанію FOSDYKE TRANSPORTATION LTD про настання форс-мажорних обставин при виконанні договору від 07.02.2022 № GL 07022 (введення в Україні воєнного стану), що може привести до призупинення або припинення надання послуг на території України. В матеріалах справи відсутні докази укладення з компанією GLSystems Logistics OU договору на надання транспортно-експедиторських послуг з учасниками даної судової справи;

- на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Глобал Лімітед» подало суду укладений з компанією GLSystems Logistics OU договір від 01.02.2019, доручення № 01 на іноземній мові без супроводження перекладу на українську мову (а.с. 30-42, т. 13). Також ТОВ «ЮГЛ» подало суду документальну інструкцію компанії GLSystems Logistics OU від 21.02.2022 ТОВ «ЮГЛ» (а.с. 47-48, т. 13) про видачу коносаменту на відвантаження у порту м. Одеси вантажу ільменіту, 9200-9500 мт (на вибір власника) на судно Comet. Інструкція містить такі дані: коносамент вантажовідправника - FOSDYKE TRANSPORTATION LTD; порт призначення Роттердам, Нідерланди; одержувач коносамента - Rhenus LBH PartnersShip BV. В інструкції також зазначено про необхідність виписати три оригінали коносамента один одержувачу, два для покупця - TRONOX FRANCE;

- доручення Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Глобал Лоджистік» від 22.02.2022 № 01 (а.с. 73-75, т.4) на відвантаження експортних вантажів ільменітового концентрату на судно COMEТ, у загальній кількості 9496400 кг, що надійшли у 135 вагонах за відповідними накладними та ГТД. Доручення містить також наступні відомості: місце знаходження вантажу склад № 47, ТОВ «Бруклін-Київ»; порт вивантаження Роттердам, Нідерланди; країна призначення Швейцарія; отримувач - компанія EVICOR AG; відправник АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія». Це доручення містить печатку ТОВ «ЮГЛ» та Одеської митниці ДФС від 22.02.2022;

- на запит відповідача-2 ТОВ «ЮГЛ» надало наступну інформацію (а.с. 129, т. 4): навантаження товару на судно COMET було розпочато на підставі митної декларації, яка додається; митним органом було погоджено навантаження судна; представники вантажовласника та/або замовника портових послуг не звертались до ТОВ «ЮГЛ» після 24.02.2022 щодо організації та проведення робіт з вивантаження товару з судна COMET; ТОВ «ЮГЛ» не відомо щодо оплати фрахту або здійснення інших платежів на користь судновласника; Геннадій Піроговський у період лютий-листопад 2022 року займав посаду експедитора товариства. До відповіді долучено копію митної декларації форми МД-2 (а.с. 130, т. 4), яка містить, зокрема, такі дані: відмітка митного органу від 22.02.2022; відправник АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»; одержувач - компанія EVICOR AG; декларант ТОВ «ЮГЛ»; особа, відповідальна за фінансове врегулювання - АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»; умови поставки EXW, склад ТОВ «Бруклін-Київ»; країна призначення Швейцарія;

- лист від 01.08.2023 № 6135 (а.с. 33, т. 1) ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» на адвокатський запит позивача від 26.07.2023 про те, що: 21.02.2 кг вантажу концентрат ільменітовий, виробник - філія «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» було заявлено у режимі «експорт»; у зв`язку з тим, що ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» було заявлено про настання форс-мажорних обставин та призупинення виконання договірних зобов`язань з філією «ІГЗК» АТ «ОГХК» та у подальшому розірвання договору в односторонньому порядку, товариство не володіє інформацією щодо митного режиму, у якому перебуває вантаж, а також змін митного режиму як щодо усього вантажу, зазначеного у контрактах, укладених АТ «ОГХК» із покупцем, так і вантажу, навантаженого на судно COMET;

- адвокатський запит представника відповідача-2 від 02.02.2024 до ТОВ «Бруклін-Київ» (а.с. 57-58, т.4), в якому він просив надати інформацію щодо обставин навантаження спірного вантажу на судно COMET, щодо можливості його вивантаження, щодо осіб, які приймали участь у цих операціях, щодо обставин перебування судна у порту Одеси тощо. При цьому, як вказано у запиті, згідно з наданою компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED інформацією, 23.02.2022 за дорученням компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD у Одеському морському порту почалось завантаження товару на судно, послуги з навантаження надавались портовим оператором ТОВ «Бруклін-Київ». З аналогічними запитами представник відповідача звертався до Одеської митниці, ДП «АМПУ», ТОВ «ЮГЛ», ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс», ТОВ «Арена Марин» (а.с. 84-85, 88-89, 127-128, 131-132, 153-154, т.4);

- відповідь на вищевказаний запит (а.с. 59-60, т.4), в якій ТОВ «Бруклін-Київ» надало наступну інформацію: 1) навантаження товару (концентрат ільменітовий) на судно т/х COMET, IMO 9146106 було розпочато на підставі виданого ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік», завізованого у митниці доручення на відвантаження; 2) ТОВ «Бруклін-Київ» було узгоджено прийом та надано згоду на постановку судна т/х COMET, IMO 9146106 у морський порт Одеса під обробку та інші операції згідно заявки ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік»; 3) доручення на навантаження товару (концентрат ільменітовий) на судно т/х COMET, IMO 9146106 погоджені митним органом; 4) капітан (агент) судна т/х COMET, IMO 9146106 не вручив портовому оператору ТОВ «Бруклін-Київ» нотіс про готовність судна до обробки і обслуговування; 5) портовий оператор ТОВ «Бруклін-Київ» та адміністрація судна т/х COMET, IMO 9146106 склали акт готовності судна до вантажних операцій; 6) замовником портових послуг ТОВ «Бруклін-Київ» щодо проведення вантажних операцій на судно т/х COMET, IMO 9146106 є ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік»; 7) компанія, яка виступала в якості вантажовласника товару (концентрат ільменітовий), що був завантажений на судно т/х COMET, IMO 9146106 в лютому 2022 року, зазначена в доручені на відвантаження експортних вантажів від 22.02.2022 № 01; 8) представники вантажовласника та/або замовника портових послуг до ТОВ «Бруклін-Київ» після 24.02.2022 щодо організації та проведення робіт з вивантаження товару (концентрат ільменітовий) з судна т/х COMET, IMO 9146106 на термінал з метою звільнення вказаного судна не зверталися; 9) представники судновласника (зокрема, судновий агент ТОВ «АРНІКА ШІПІНГ СЕРВІС» в особі Кандиби Артема Олеговича) звертались до ТОВ «Бруклін-Київ» щодо отримання інформації та контактних даних вантажовласника товару (концентрат ільменітовий) та/або можливості та організації проведення робіт з вивантаження товару (концентрат ільменітовий) з судна т/х COMET, IMO 9146106 шляхом телефонної розмови з Олегом Церковним; 10) пан Олег Церковний, станом на лютий-листопад 2022 року і по теперішній час, є дійсним співробітником ТОВ «Бруклін-Київ» і займає посаду начальника ВПК ТОВ «Бруклін-Київ». До відповіді на адвокатський запит ТОВ «Бруклін-Київ» були надані такі документи, які частково супроводжуються перекладом на українську мову (а.с. 60-83, т.4): доручення на відвантаження експортних вантажів від 22.02.2022 № 01; заявку ТОВ «ЮГЛ» від 11.02.2022 № 00012/СГ на адресу ТОВ «Бруклін-Київ», ОФДП «АМПУ» з проханням підтвердити приймання судна COMET у період 23-27.02.2022 для завантаження вантажу ільменітового концентрату у кількості 10000 Мт; копію витягу з договору на переробку вантажів від 17.18.2018 № 636-ПР, укладеного між ТОВ «Бруклін-Київ» та ТОВ «ЮГЛ»; довідку від 06.02.2024 № 14/вк, якою підтверджено, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «Бруклін-Київ» з 01.06.2011 та з 23.01.2019 на час надання відповіді займає посаду начальника виробничо-перевантажувального комплексу товариства; копії тальманських листків; копію інструкції ТОВ «ЮГЛ» від 23.02.2022 № 00023/СП з проханням запланувати завантаження судна COMET, вантаж ільменітовий концентрат у кількості 9496,400 Мт на 23.02.2022 другу половину дня на причалі № 43, 46; копію декларації про готовність судна COMET для виконання вантажний операцій, яка складена 23.02.2022 у порту Одеси представниками портового оператора та судна COMET;

- документальна інструкція (лише для митних цілей) від 25.02.2022 (а.с. 64-65, т.1), яка видана компанією EVICOR AG, адресована компанії Glsystems Logistics та містить такі дані: судно Comet; вантаж ільменіт; тоннаж 9200-9500 метричних тонн (за розсудом судновласника); вантажовласник за коносаментом - компанія EVICOR AG; порт призначення Роттердам, Нідерланди; вантажоодержувач за коносаментом Rhenus LBH PartnersShip BV. Цей документ містить печатку компанії EVICOR AG;

- відповідь на адвокатський запит позивача компанія FOSDYKE TRANSPORTATION LTD повідомила про таке (а.с. 123-125, т.12): товар (ільменітовий концентрат) за договором № EF-110222/EXW від 23.02.2022, укладеним з EVICOR AG, компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD не закуповувався; FOSDYKE TRANSPORTATION LTD не отримала жодних прав власності, жодних прав на розпорядження товаром (ільменітовий концентрат), жодного поставленого товару за договором № EF-110222/EXW від 23.02.2022; термін дії договору № EF-110222/EXW від 23.02.2022 між EVICOR AG та FOSDYKE TRANSPORTATION LTD закінчився 31 березня 2022 року без будь-якого виконання та будь-яких платежів; договір № FT-110222/FOB між FOSDYKE TRANSPORTATION LTD та TRONOX FRANCE SAS було розірвано через форс-мажор без будь-якого виконання та будь-яких платежів; договір № GL 070222 на надання експедиторських та інших послуг від 07.02.2022, укладений між FOSDYKE TRANSPORTATION LTD та GLSystems Logistics OU, не виконано у зв`язку з форс-мажорними обставинами; GLSystems Logistics OU повністю повернула передоплату, яку здійснила Fosdyke Transportation LTD, у зв`язку з невиконанням договору, експедиторські послуги не надані; Fosdyke Transportation LTD не надала жодних інструкцій стосовно завантаження/припинення завантаження/розвантаження тощо; Fosdyke Transportation LTD не мала придбаного товару (ільменітового концентрату) та, відповідно, не мала права власності чи права розпоряджатись товаром. За позицією представника відповідача-2, зміст вищевказаного листа спростовує доводи позивача, що навантаження спірного вантажу на судно здійснювалось за дорученням компанії Fosdyke Transportation LTD. Відповідач-2 наполягає на тому, що найбільш актуальна інструкція щодо завантаження судна це інструкція позивача від 25.02.2022. В цей же час, позивач зазначав, що ця інструкція від 25.02.2022 надана лише для митних цілей, при цьому саме навантаження почалось ще 23.02.2022;

- лист FOSDYKE TRANSPORTATION LTD від 12.04.2022 до компанії GLSystems Logistics OU (а.с. 157-158, т.12) щодо повернення сплачених коштів за договором від 07.02.2022 № GL 07022, у зв`язку з невиконанням зобов`язань сторонами. На підтвердження обставини повернення коштів до матеріалів справи долучені копії виписок з банку (а.с. 151-156, т.12). У судовому засіданні представник відповідача-2 наголошував на тому, що з урахуванням заявленої компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD суми повернення коштів (115851,20 доларів США), погодженої додатком № 1 до договору від 07.02.2022 № GL 07022 вартості послуг, у тому числі, із завантаження вантажу на борт судна (12,2 долара США/тонна) та обсягу вантажу, який мав бути навантажений на судно, можна дійти висновку, що саме компанія GLSystems Logistics OU мала забезпечити навантаження товару на судно. Натомість, оскільки отримані компанією GLSystems Logistics OU кошти були повернуті замовнику, відповідно, ця компанія не є відповідальною особою за навантаження вантажу на судно, таким чином, навантаження було здійснено саме за інструкцією позивача. В цей же час, у судовому засіданні позивач наголошував на тому, що вищевказані інструкції та доручення свідчать про те, що навантаження на судно здійснювалось експедиторами, які діяли в інтересах компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD;

- лист ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс» від 20.03.2024 за вих. № 1-20.3.2024 (а.с. 133-134, т. 4) про таке: товариство почало виконувати функцію суднового агенту (основного) для судна COMET відповідно до номінації від компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED від 31.05.2023; функцію основного агента було надано після неможливості виконання своїх обов`язків агентом ТОВ «Арена Марин»; з моменту приходу судна в порт Одеси та по 31.05.2023 ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс» виконувала функцію «протектінг агента» та представника судновласника; відповідно до інформації, наданої ТОВ «Бруклін-Київ», замовником навантаження судна є компанія ТОВ «ЮГЛ»; ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс» не володіє інформацією усної чи письмової форми щодо звернення представників вантажовласників та/або замовника портових послуг до ТОВ «Бруклін-Київ» та/або інших осіб після 24.02.2022 щодо організації та проведення робіт з вивантаження товару з судна на термінал, з метою звільнення вказаного судна. Також у листі міститься інформація, яка співпадає зі свідченнями ОСОБА_2 у заяві свідка (а.с. 42-44, т.4). На підтвердження номінації ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс» як агента судновласника - NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED щодо суден, які знаходяться в Одеському порту, до відповіді на запит долучено копію додатки (а.с. 135-140, т. 4). Також в матеріалах справи міститься лист компанії BLUMENTHAL ASIA PTE.LTD. від 07.09.2020 (а.с. 144-145, т. 4) щодо номінації ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс» діяти як головного привілейованого агента компанії в Україні;

- нотаріальна заява свідка фізичної особи ОСОБА_2 , в якій останній виклав свої пояснення щодо обставин, які мають значення для вирішення цієї справи, зокрема, щодо заходів, які були вжиті свідком, як уповноваженою особою ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс», з метою встановлення особи/компанії, яка є власником спірного вантажу, завантаженого на судно COMET (а.с. 42-43, т.4). У цій заяві свідок свідчить, зокрема, про таке: у лютому 2022 року компанія ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс» отримала від власника судна компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED номінацію (Блюменталь-Азія від 07.09.2020) на виконання функцій морського агента (агент судновласника) судна з моменту його заходу до Одеського морського порту 21.02.2022; з моменту початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну 24.02.2022 та до теперішнього часу судно залишається пришвартованим в Одеському морському порту, завантаженим товаром ільменітовим концетратом, навантаження на судно зупинилось 24.02.2022 о 20:00; приблизно у червні-липні 2022 року свідку стало відомо про можливість здійснення виходу суден з Одеського морського порту в рамках Ініціативи з безпечного транспортування зерна та харчових продуктів з українських портів 2022 року (далі Зернова ініціатива), у зв`язку з чим судновласник доручив морському агенту здійснити всі можливі дії для пошуку представників вантажовласника, вантажовідправника та інших причетних до перевезення товару сторін для вирішення питання про його термінове вивантаження; у середині липня 2022 року свідок особисто відвідав офіс терміналу портового оператора ТОВ «Бруклін-Київ» та мав розмову з начальником виробничо-перевантажувального комплексу цього товариства Олегом Церковним, який повідомив, що портовий оператор не має дозволу на продовження вантажних операцій чи вивантаження товару з судна без дозволу власника вантажу; у середині липня 2022 свідок провів телефонні переговори зі співробітником компанії-експедитора ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» ОСОБА_3 , який порадив звернутись до директора компанії. У свою чергу, директор ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік» ОСОБА_4 повідомив, що не отримував доручення від власника вантажу щодо продовження навантаження товару на судно чи його вивантаження, при цьому ОСОБА_4 відмовився повідомляти дані щодо власника вантажу та його контакти, посилаючись на комерційну таємницю; після вивчення наявної на судні декларації на вантаж свідок прийняв рішення звернутись до вказаної у декларації компанії-вантажовідправника FOSDYKE TRANSPORTATION LTD. Так, свідок вказує, що знайшов контакти представництва цієї компанії у м. Києві та 03.11.2022 направив письмовий запит до LLC «Fosdyke Group» після чого 04.11.2022 була отримана відповідь про те, що власником вантажу є компанія EVICOR AG, про що в подальшому було повідомлено судновласника; за запити свідка співробітники Одеської митниці повідомили, що не можуть надати будь-яку інформацію про товар, у тому числі і про власника, адже ця інформація є конфіденційною. Також співробітниками митниці було повідомлено, що вивантажити товар, який перебуває під митним контролем, з судна на термінал неможливо без згоди власника цього товару; наскільки відомо свідку, після того, як ним було повідомлено судновласнику дані щодо власника товару судновласник неодноразово звертався до компанії EVICOR AG із запитами та вимогами про вивантаження товару та відшкодування витрат судновласника, проте представники компанії EVICOR AG тривалий час заперечували обставину того, що ця компанія є власником спірного товару; приблизно 10.08.2023 зі свідком зв`язався юрист компанії «INTERLEGAL» ОСОБА_5 , який представився представником компанії EVICOR AG та запропонував передати судновласнику усний запит щодо вивантаження товару. У відповідь свідок повідомив, що за його даними у квітні 2022 судновласник повідомив фрахтувальника, що вантаж притримується перевізником до повного виконання грошових зобов`язань перед ним шляхом сплати фрахту, відшкодування витрат, оплати за простій, тощо; до початку та вже з початком роботи Зернової ініціативи до свідка неодноразово звертались представники компаній зернотрейдерів, експортерів зернової продукції, а також фрахтові брокери, які були зацікавлені у задіянні судна COMET для вивезення зернової продукції, проте вказане було неможливим, у зв`язку з находженням на судні спірного товару, який неможливо вивантажити без згоди власника, у зв`язку з чим всі пропозиції були відхилені, а судно продовжило свій простій у порту. Додатком до заяви свідка є роздруківка електронного листування (а.с. 44-46, т. 4), з якої вбачається, зокрема, таке: 03.11.2022 ОСОБА_6 звернувся до представника компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD з проханням надати будь-яку інформацію щодо власника вантажу, завантаженого на судно COMET; у відповідь ОСОБА_7 04.11.2022 було направлено лист з інформацією про те, що власником вантажу є EVICOR AG та наведені відомості щодо цієї компанії;

- заява свідка ОСОБА_1 (а.с. 104-105, т.10), який працює у ТОВ «Бруклін-Київ» на посаді начальника виробничо-перевантажувального комплексу, про таке: у середині липня 2022 свідок мав телефонну розмову з ОСОБА_2 , диктором ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс», який представився агентом судна т/х COMET; під час розмови було обговорено технічну спроможність вивантаження вантажу (концентрат ільменітовий) з судна на склад ТОВ «Бруклін-Київ»; ОСОБА_1 запевнив ОСОБА_2 , що зробить все можливе для вивантаження судна, проте для цього необхідно поспілкуватись з експедитором ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік», яке є безпосереднім клієнтом терміналу на підставі діючого договору та здійснював організацію перевезення вантажу на термінал та завантаження його на судно (доручення, інструкції); щодо власника вантажу ОСОБА_1 зазначив, що не володіє такою інформацією; під час розмови з ОСОБА_2 у листопаді 2022 року ОСОБА_1 повторно підтвердив технічну спроможність вивантаження судна силами терміналу, якщо будуть доручення та інструкції від компанії ТОВ «Юнайтед Глобал Лоджистік».

При цьому в матеріалах справи відсутні договори щодо морського перевезення товару на судні COMET у спірних правовідносинах, сторонами в яких є: позивач, відповідачі, третя особа чи інші особи. Також в матеріалах справи відсутні дво- чи тристоронні договори у письмовій формі, які підтверджують наявність договірних зобов`язань у спірних правовідносинах безпосередньо між компанією EVICOR AG та компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, в тому числі щодо зберігання чи притримання вантажу на судні COMET.

29.09.2022 представники компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED направили електронний лист на адреси, у тому числі, уповноважених осіб компанії EVICOR AG, в якому повідомили про їх залучення як юристів власників судна COMET, а також просили надати інформацію щодо власника вантажу. Як вказано у цьому листі, фрахтувальник за тайм-чартером компанія Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirketi відповідної інформації судновласнику не надала (а.с. 48-49, т.1). В цьому листі NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED не вказано про наявність зобов`язання у вантажовласника вивантажити вантаж з судна COMET, не встановлені строки для вивантаження вантажу і не вказано про наявність грошових вимог до вантажовласника і строки їх виконання. Також компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED не вказала про вчинення нею одностороннього правочину про забезпечення виконання зобов`язання у виді притримання вантажу судні COMET, у випадку невиконання певного зобов`язання. В матеріалах справи відсутня письмова відповідь від компанії EVICOR AG на цей лист.

30.09.2022, за повідомленням представників NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, після спливу строку для надання інформації про вантажовласника вантажу на судні COMET і не отримання відповіді на свій лист від 29.09.2022, компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, керуючись законодавством України, вчинила односторонній правочин з притримання спірного вантажу на судні. При цьому в матеріалах справи відсутні докази письмової форми цього правочину.

01.11.2022 відповідач-2, посилаючись на розмову компанії EVICOR AG з судновласниками від 31.10.2022, знову звернувся до позивача з іншим листом (а.с. 50-51, т.1), в якому наголосив, що судновласники зберігали вантаж компанії EVICOR AG протягом останніх восьми місяців (розрахунковим шляхом з 01.03.2022), діяли як зберігачі і мають право на винагороду і відшкодування витрат, які оцінена відповідачем-2 у розмірі 475000 доларів США, для врегулювання спірних питань з встановленням строку для розгляду цієї пропозиції до 02.11.2022 о 17:00.

Далі, в матеріалах справи наявна роздруківка з електронного листування (а.с. 46-56, т. 4), при дослідженні якого у судовому засіданні судом було встановлено з пояснень сторін, що листування здійснювалось між представниками компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED та компанії EVICOR AG. З цієї переписки вбачається, зокрема, таке:

- у відповіді на лист від 01.11.2022, 07.11.2022 представник позивача наголосив, що компанія EVICOR AG не має відношення до судна та фрахтувальника, а отже слід звернутись до компаній, які зафрахтували судно і вирішити з ними відповідне питання;

- у листі від 15.11.2022 представник відповідача-2 відзначив таке: відносини між позивачем та судном полягають у тому, що судно (і його власники) доглядають за вантажем позивача з лютого, а тому враховуючи, що вантаж належить Evicor, за таких обставин між Evicor і власниками судна існують відносини «відповідального зберігання», які дають судновласникам право на винагороду від Evicor за зберігання вантажу. Судновласники повторно надіслали свою пропозицію щодо згоди на виплату їм від Evicor 475000 доларів США в рамках повного й остаточного врегулювання будь-яких претензій;

- у листі від 23.11.2022 представник відповідача-2 наголосив, зокрема, що судновласники отримали інформацію від свого агента в Одесі, що адміністрація порту вимагає вивантаження вантажу та виходу судна з порту. Власники судна чітко дали зрозуміти, що хочуть повернути вантаж Evicor за виплату належної винагороди та компенсації за догляд за вантажем Evicor протягом останніх восьми місяців. Власники запропонували здійснити їм виплату в 450000 доларів США за це. У випадку, якщо Evicor не зможе співпрацювати з власниками, Evicor та їхні страховики вантажу ризикують повністю втратити вантаж. Зараз Evicor та їхні страховики мають можливість повернути вантаж до Одеси, проте Evicor та страховики повинні діяти просто зараз. За цих обставин Evicor тепер має підтвердити, що компанія сплатить вищезазначену суму та здійснить доставку вантажу з судна в Одесі;

- у листі від 30.11.2022 представник позивача відзначив про таке: представник позивача повідомив про відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем-2; Evicor AG не є власником вантажу або фрахтувальником згідно з договором перевезення вантажу; компанія Evicor AG продала товар на умовах EXW на складі в терміналі ТОВ «Бруклін- Київ» на території ДП «МТП Одеса»; як відомо, з 24 лютого 2022 року на території України триває війна, щодня існує висока загроза повного знищення судна та товару у результаті ракетних ударів; зобов`язання зберігача повинні показувати, що він належним чином зберіг товар і тому це є невід`ємною частиною зобов`язання відповідача-2 щодо перевезення товару відповідно до загальних принципів англійського права та Гаазьких правил; у цій ситуації відмова відповідача-2 вивантажити товар із судна надалі виключає можливість використання виняткових обставин (форс-мажорні обставини і т.д.) у разі часткової втрати або повної втрати товару. Зобов`язання відповідача-2 щодо належного збереження товару може бути виконано лише після того, як товар буде повністю розвантажено;

- 03.02.2023 представник відповідача-2 направив позивачу лист такого змісту: «ми посилаємося на ваше повідомлення нижче, у якому ви стверджуєте, що «Evicor AG не є власником вантажу». Нещодавно ми отримали вкладене листування від 30 вересня 2022 року, у якому компанія Evicor вказала наступне: «Якщо ви підтвердите, що Evicor AG є власником вантажу... я з радістю це зроблю». Пан Прінц відповідає: «Так, ми це підтверджуємо». Тому власники «КОМЕТ» вимагають від Evicor однозначного підтвердження змісту цього електронного листа. Компанія Evicor як власник вантажу тепер має також негайно (а) підтвердити свої пропозиції щодо виплати винагороди власникам за збереження вантажу з 24 лютого 2022 року та (б) затвердити практичні кроки, які вживаються для вилучення вантажу з судна. Власники вимагають вашої відповіді до 12:00 за лондонським часом у понеділок, 6 лютого 2023 року. В матеріалах справи відсутнє вкладене листування від 30.09.2022, на яке йдеться посилання у вищевказаному листі;

- з посиланням на лист від 03.02.2023 представники відповідача-2 звернулись до позивача 06.02.2023, враховуючи, що від позивача не було отримано відповіді;

- 07.02.2023 позивач направив відповідачу-2 лист, зокрема, такого змісту: «Наша компанія із самого початку хотіла допомогти судновласнику та всім іншим сторонам, які беруть участь у транспортній угоді, тому що ми всі опинились у складній ситуації, спричиненій війною, яка почалася в Україні 24 лютого 2022 року. За висновком Торгово-промислової палати України військову агресію Російської Федерації проти України визнано обставиною непереборної сили. Наша сторона хотіла вирішити цю ситуацію, допомогти розвантажити вантаж і робила все, щоб завантажити зерно на судно і залишити порт. Але після телефонних переговорів із судновласником ми передумали. Судновласник вирішив отримати компенсацію від усіх учасників цієї угоди. Ми отримували погрози від згаданого судновласника, що якщо ми йому не заплатимо, він не вивантажить вантаж. Крім того, судновласник повідомив, що на той момент його збитки становили 3,5 мільйона євро і ми мали покрити щонайменше половину з них. Пізніше судновласник надіслав нам листа з вимогою сплатити близько 450 тисяч євро, після чого він погодиться вивантажити вантаж. Він навіть не взяв до уваги наші аргументи про те, що ми опинилися у форс-мажорній ситуації. Усі погрози на нашу адресу ми вважаємо неприйнятними. Якби судновласник розв`язав цю справу без погроз, ми б спільними зусиллями змогли вирішити проблемну ситуацію, допомогли б швидко розвантажити судно влітку 2022 року і судно вийшло б із порту України й могло б продовжити роботу, а також принести відповідний прибуток. Проте судновласник замість справедливого рішення швидко розвантажити судно та залишити порт вирішив отримати несправедливу компенсацію від інших учасників угоди. Враховуючи все вищезазначене, ми уважно переглянули наші документи за цією угодою та встановили, що Evicor AG не є власником вантажу або фрахтувальником згідно договору перевезення вантажу. Компанія Evicor AG продала товар на умовах EXW на складі в терміналі ТОВ «Бруклін-Київ» на території ДП «МТП Одеса». Таким чином, ми вважаємо ваші претензії необґрунтованими. Нам дуже шкода, що Судновласник відмовився розвантажувати судно та висуває претензії не тій стороні.»;

- 07.02.2023 представником відповідача-2 було надано наступну відповідь на вищевказаний лист: «Шановний пане! Не визнаючи нічого, що ви кажете нижче, ваша позиція щодо права власності на вказаний нижче вантаж прямо суперечить електронному листу пана Прінца до Fosdyke від 30 вересня 2022 року. Кому, ви кажете, Evicor продала вантаж? Вам заплатили за вантаж?».

Також, в матеріалах справи наявна інша переписка електронною поштою, яка велась між представниками позивача і відповідача-2 (а.с. 35-41, т.1). З цієї переписки вбачається, зокрема, таке:

- електронним листом від 01.09.2023 позивач, за результатом спілкування між сторонами, направив відповідачу-2 пропозицію зацікавленої сторони. Вкладенням до цього листа є лист позивача з таким змістом до відповідача-1 (44-45, т.1): Компанія Evicor AG звертається як зацікавлена особа, а не вантажовласник, в якій позивач запропонував укласти договір на наступних умовах: позивач бере на себе обов`язок відшкодувати вартість: перешвартування судна до причалу терміналу; вивантаження вантажу із судна на термінал; офіційних державних митних формальностей; внутрішньопортових експедиторських операцій в період вивантаження вантажу; позивач за таких умов бере на себе зобов`язання надати відповідачу-1 протягом 24 годин після підписання контракту докази того, що позивач є власником вантажу; в цей же час, відповідач-1 бере на себе зобов`язання: підготувати судно у повному обсязі до виконання вантажних операцій; подати судно (не перешкоджати та дати капітанові необхідні інструкції) в узгоджену дату до причалу терміналу; не перешкоджати жодним чином всьому процесу розвантаження вантажу з судна в узгоджену дату. При цьому позивач наголосив, що не готовий нести інші фінансові витрати, оскільки компанія EVICOR AG як і компанія Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG, є постраждалою стороною за результатом угоди, яка не відбулась, в якій жодна із зазначених компаній не була учасником. Позивач встановив, що ця пропозиція є дійсною до 07.09.2023 о 18:00 за київським часом;

- 15.09.2023 позивач направив відповідачу-2 лист, в якому наголошував на понесенні збитків при виконанні контракту щодо продажу спірного товару, при цьому позивач зазначив, що готовий всіляко сприяти в межах своїх повноважень у виведенні судна з порту;

- у відповіді від 19.09.2023 на вищевказаний лист, відповідач-2 зазначив, що судновласник зазнав більших збитків та наголошував, що позивач має здійснити оплату судновласнику, якщо він бажає отримати вантаж: немає сплати немає вантажу. Крім цього, відповідач-2 пропонував два варіанти для вирішення спірних питань: утримати на борту 2,686 метричних тонн титанової руди та завантажити додаткові 6,230 млн тонн зерна, а далі відправитись до пункту призначення та доставити титанову руду вантажоодержувачу за вказівками позивача або утримати на борту 2,686 метричних тонн титанової руди та завантажити до додаткових 7,014 метричних тонн початкового вантажу титанової руди (максимальна загальна вага 9,700 метричних тонн), а далі відправитись до пункту призначення та доставити титанову руду вантажоодержувачу за вказівками позивача, між цим, позивачу було запропоновано зв`язатись з судновласником для вирішення питання щодо оплати його послуг з погодженням відповідної суми;

- у відповіді від 20.09.2023 на лист відповідача-2 позивач, зокрема, посилається на те, що власником судна COMET є відповідач-1, та наголосив, що: позивач не є відповідальною особою у виникненні спірної ситуації, яка відноситься до форс-мажорних обставин через збройну агресію РФ проти України; позивач вважає, що претензії судновласником мають бути заявлені до фрахтувальника; позивач наголосив, що пропозиція відповідача-2 щодо вивезення товару є некоректною, адже з огляду на його технічні характеристики міжнародне переміщення вантажу без відома органів контролю України є неможливим; позивач наголосив, що він пропонував сплатити відповідачу-2 кошти за швартові операції, вантажні операції і супутні видатки, проте відповідач цю пропозицію відхилив; позивач наголосив, що відповідач-2 не скористався пропозицією компаній Louis Dreyfus та Brooklyn Kyiv щодо вивантаження спірного товару та завантаження зерна, що дозволило б судну покинути порт Одеси; позивач пропонував відповідачу-2 сплатити 50000 євро та додатково витрати за вивантаження вантажу і вартість швартових операцій, які будуть ще більше ніж 50000 євро; для розгляду пропозиції позивач встановив строк до 8 години вечора 22.08.2023;

- у листі від 20.09.2023 відповідач-2: відхилив, як він вважає, неправдиві звинувачення позивача; зазначив, що остання пропозиція позивача занизька; власники пропонували провести телефонний дзвінок 21.09.2023;

- 21.09.2023 позивач направив відповідачу-2, як судновласнику, лист з офіційною вимогою (а.с. 52-53, т.1) про повернення спірного товару та наголосив, що немає достатніх підстав для організації онлайн зустрічі чи дзвінка, проте позивач погодився провести зустріч, у разі прийняття відповідачем-2 пропозиції компанії EVICOR AG;

- у листі від 21.09.2023 відповідач-2 наголосив, що судновласник концептуального погоджується з пропозицією позивача від 01.09.2023, проте сторонам необхідно дійти згоди щодо суми, яка має бути сплачена позивачем за зберігання майна;

- у листі від 22.09.2023 позивач наголосив, що тимчасова пропозиція діяла до 7 вересня, а остання пропозиція датована 20 вересня та діє до кінця цього дня;

- у листі від 22.09.2023 відповідач-2 відзначив, що є три варіанти для погодження домовленостей щодо вивантаження товару, а саме: варіант 1 - визначити суму, яка має бути сплачена відповідачу-2 у євро, наступним чином: середнє значення між пропозицією позивача 50000 та пропозицією відповідача-2 475000 = 262500, або варіант 2 - позивач вносить забезпечення у вартість вантажу або варіант 3 - вантаж буде знято під варту, доки між сторонами не буде узгоджено платіж або рішення суду. За поясненнями відповідача-2, позивач не надав відповіді на останній лист, а в матеріалах така відповідь відсутня.

З вищевказаної переписки вбачається, що фактично позивач вважав, що він веде листування з відповідачем-1 та саме відповідача-1 позивач вважав судновласником. Між цим, у судовому засіданні представник відповідача-2 не заперечив щодо ведення переписки з позивачем, повідомивши, що переписку з представником позивача вели юристи відповідача-2, як представники судновласника.

В матеріалах справи відсутній розрахунок суми, яку відповідач-2 пропонував позивачу сплатити для повернення вантажу.

Під час розгляду справи, 12.07.2024 представники компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED звернулись з листом до представників компанії EVICOR AG, в якому просили розглянути питання можливості вивантажити спірний товар з судна до узгодженого сторонами місця зберігання на час розгляду судом справи № 916/4469/23, з метою уникнення ризиків знищення товару, у зв`язку з обстрілами РФ території порту та для надання можливості судну покинути порт Одеси (а.с. 127-130, т.13). У відповіді на вищевказаний лист (а.с. 131-135, т.13) представники позивача відзначили, що: представник відповідача-2 не обґрунтував обставини збільшення кількості випадків обстрілів портової інфраструктури у порівнянні з періодом, коли позивач у 2023 році пропонував вирішити спірні питання; представник відповідача-2 не обґрунтував відсутності ризиків знищення товару у іншому місці, у разі його перевантаження; строки розгляду справи збільшуються саме у зв`язку з поданням компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами; компанія EVICOR AG не погоджується щодо пропозиції про здійснення розподілу вартості зберігання вантажу між обома сторонами (власником вантажу та судновласником); за позицією компанії EVICOR AG судновласник може вивантажити вантаж з судна без отримання додаткових інструкцій; пропозиція компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED суперечить комерційним інтересам компанії EVICOR AG, при цьому представник позивача наголошує, що спір виник саме у зв`язку з відмовою відповідача-2 повернути товар його власнику позивачу.

03.09.2024 ТОВ «Арніка Шіпінг Сервіс», як агент власника судна COMEТ, звернувся до керівника митного поста «Одеса-порт» із заявкою (а.с. 36-38, т.14), в якій просив надати дозвіл на вивантаження спірного товару з судна для подальшого розміщення і зберігання на одному з терміналів ОФ ДП «АМПУ» під митним контролем. У відповіді на вищевказану заявку Одеська митниця у листі від 07.10.2024 повідомила (а.с. 39, т. 14), що відповідно до норм наказу Міністерства фінансів Україні від 10.03.2015 № 308 для здійснення операцій з товарами щодо їх навантаження подаються звернення безпосередньо від вантажовласника або уповноваженої ними особи. Також, Одеська митниця посилається на розгляд судом цієї справи та зазначає, що не є її стороною.

На підтвердження обставини понесення спірних збитків в сумі 812482,64 доларів США у межах періоду перебування судна COMET зі спірним вантажем в Одеському морському торговельному порті, а саме з 01.08.2022 по 16.01.2024, компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED подала суду розрахунок (а.с. 158-162, т.4) та докази (рахунки та платіжні документи - а.с. 1-145, т. 5; а.с. 1-177, т. 6; а.с. 1-173, т.7; а.с. 1-170, т.8; а.с. 1-146, т.9), які детально досліджені судом у судовому засіданні за участі представників учасників з наданням останнім можливості висловити свої позиції та перевіркою з відомостями, наведеними у розрахунку. Ці збитки складаються з витрат на: оплату агентських послуг; проектування та інжиніринг системи очистки баластних вод; оплату агентських послуг / перерахування коштів для виплати капітану судна; оплату агентських послуг; оплату послуг класифікаційного товариства; оплату портових витрат, агентських послуг та забезпечення екіпажу; оплату послуг із забезпечення зв`язку; оплату страхових премій; оплату послуг авіаперевезення припасів на судно; відключення судна від US NT VRP; оплату послуг зв`язку; оплату послуг Морської агенції Ліберії; закупівлю медикаментів для екіпажу; закупівлю продуктів харчування для екіпажу; оплату за програмне забезпечення та утримання; оплату послуг ДП «Адміністрація морських портів України» (у т.ч. електропостачання); перевірку та ремонт протипожежної системи; оплату страхових премій; оплату послуг укомплектування судна екіпажом/оплата агентських послуг; оплату послуг з проведення перевірки викидів; оплату послуг з обслуговування рятувальних човнів; оплату витрат на забезпечення навігації судна; заробітну плату екіпажу; оплату послуг укомплектування судна екіпажом. Також, компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED долучила до матеріалів справи копію довіреності від 21.10.2022 (а.с. 21-23, т.13), згідно з якою компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED уповноважила компанію BLUMENTHAL ASIA PTE LTD здійснювати та отримувати платежі від імені довірителя.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За змістом статті 20 Господарського суду України (далі ГК України) держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом: відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; відшкодування збитків; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 202, 208 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. У письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Статтею 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Статтею 936 ЦК України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Частиною 1 статті 937 ЦК України встановлено, що договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо зберігання припинилося достроково через обставини, за які зберігач не відповідає, він має право на пропорційну частину плати. Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання. Установчим документом юридичної особи або договором може бути передбачено безоплатне зберігання речі.

Згідно з ст. 947 ЦК України витрати зберігача на зберігання речі можуть бути включені до плати за зберігання. Витрати, які сторони не могли передбачити при укладенні договору зберігання (надзвичайні витрати), відшкодовуються понад плату, яка належить зберігачеві. При безоплатному зберіганні поклажодавець зобов`язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею ст. 58 Кодексу торговельного мореплавства України (далі КТМ) передбачено, що на капітана судна покладається управління судном, у тому числі судноводіння, вжиття всіх заходів, необхідних для забезпечення безпеки плавання, запобігання забрудненню морського середовища, підтримання порядку на судні, запобігання завданню будь-якої шкоди судну, людям і вантажу, що перебувають на ньому. Капітан судна внаслідок свого службового становища визнається представником судновласника і вантажовласника щодо дій, викликаних потребами судна, вантажу або плавання, а також позовів, що стосуються довіреного йому майна, якщо на місці немає інших представників судновласника або вантажовласника. Під час аварійних морських подій з судном, а також у разі зіпсуття, пошкодження і втрати вантажу або багажу, що перевозиться, заподіяння травм людям та інших випадків, у результаті яких можуть бути пред`явлені претензії або позови до судновласника, капітан судна повинен вжити всіх необхідних заходів для документального оформлення цих випадків у порядку, встановленому чинним законодавством України, а також провести попереднє розслідування аварійної морської події незалежно від її класифікування.

Відповідно до ст. 133 КТМ України за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов`язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт). Фрахтувальником і фрахтівником визнаються особи, що уклали між собою договір фрахтування судна (чартер).

Згідно з ст. 134 КТМ договір морського перевезення вантажу повинен бути укладений у письмовій формі. Документами, що підтверджують наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є: 1) рейсовий чартер - якщо договір передбачає умову надання для перевезення всього судна, його частини або окремих суднових приміщень; 2) коносамент - якщо договір не передбачає умови, зазначеної в пункті 1 цієї статті; 3) інші письмові докази.

Статтею 135 КТМ встановлено, що правовідносини між перевізником і одержувачем вантажу визначаються коносаментом. Умови договору морського перевезення, не викладені в коносаменті, обов`язкові для одержувача, якщо в коносаменті зроблено посилання на документ, в якому вони викладені.

Відповідно до ст. 137 КТМ після приймання вантажу до перевезення перевізник вантажу, капітан або агент перевізника зобов`язані видати відправнику коносамент, який є доказом прийому перевізником вантажу, зазначеного в коносаменті. Перевізник може видати інший, ніж коносамент, документ на підтвердження отримання вантажу для перевезення. Такий документ є першорядним доказом укладання договору морського перевезення і приймання перевізником вантажу, як його описано в цьому документі. Приймання перевізником вантажу до перевезення за участю морського транспорту під час здійснення мультимодального перевезення підтверджується документом мультимодального перевезення вантажів. Коносамент складається на підставі підписаного відправником документа, в якому, зокрема, повинні міститися дані, зазначені в пунктах 4-8 статті 138 цього Кодексу. Відправник відповідає перед перевізником за всі наслідки, що виникли в результаті неправильності або неповноти відомостей, зазначених у згаданому документі.

Згідно з ст. 156 КТМ кожна із сторін вправі відмовитися від договору морського перевезення вантажу без відшкодування іншій стороні зв`язаних із цим збитків у таких випадках, що виникли до відходу судна з порту: 1) воєнних або інших дій, що можуть загрожувати небезпекою захоплення судна або вантажу; 2) блокади порту відправлення або призначення; 3) затримання судна за розпорядженням властей з причин, що не залежать від сторін договору; 4) залучення судна для спеціальних потреб держави; 5) заборони капітаном морського порту вивозу з порту відправлення або ввозу в порт призначення вантажу, призначеного для перевезення, у випадках, передбачених законом. Випадки, передбачені у пунктах 3, 5 цієї статті, не можуть бути підставою для відмови від договору морського перевезення вантажу без відшкодування іншій стороні збитків, якщо затримка передбачається короткочасною. У випадках, передбачених у цій статті, перевізник не несе витрат, пов`язаних з розвантаженням.

Статтею 163 КТМ передбачено, що під час прийому вантажу одержувач зобов`язаний відшкодувати витрати, зроблені перевізником за рахунок вантажу, внести плату за простій судна в порту вивантаження, а також сплатити фрахт і плату за простій у порту навантаження, якщо це передбачено в коносаменті або іншому документі, на підставі якого перевозився вантаж, а у випадку загальної аварії - внести аварійний внесок або надати належне забезпечення. Перевізник може не видавати вантаж до сплати сум або надання забезпечення, зазначених у частині першій цієї статті. Право притримання вантажу перевізник зберігає у випадку здачі його на склад, що не належить одержувачу, за умови повідомлення власника складу про таке право. Після видачі вантажу одержувачу перевізник втрачає право вимоги від відправника чи фрахтувальника платежів, не внесених одержувачем, за винятком випадків, коли перевізник не зміг здійснити право притримання вантажу з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 167 КТМ якщо для перевезення вантажу було надано все судно, капітан у разі неявки одержувача в порту призначення або у разі його відмови від приймання вантажу зобов`язаний негайно повідомити про це відправника. Вивантаження і здача вантажу на склад проводяться капітаном лише після закінчення термінів вивантаження і контрсталійного часу і за умови, що в ці терміни не надійде іншого розпорядження відправника. Час, витрачений перевізником на здачу вантажу на зберігання, розглядається як простій судна. Якщо протягом двох місяців з дня приходу судна в порт зданий на зберігання вантаж не буде запитаний і відправник не сплатить перевізнику всіх належних за це перевезення сум, перевізник вправі продати вантаж. Незапитаний вантаж, що швидко псується, може бути проданий і до закінчення зазначеного терміну. Про факт продажу вантажу перевізник повідомляє відправника.

Відповідно до ст. 170 КТМ всі належні перевізнику платежі сплачуються відправником вантажу (фрахтувальником). У випадках, передбачених договором відправника (фрахтувальника) з перевізником, а при перевезенні в каботажі - чинними на морському транспорті України правилами, допускається переведення платежів на одержувача. Одержувач зобов`язаний при прийманні вантажу сплатити перевізнику, якщо це не було зроблено раніше вантажовідправником (вантажоодержувачем), належний фрахт, внести плату за простій, відшкодувати зазначені перевізником витрати, пов`язані з вантажем, а у випадку загальної аварії - зробити аварійний внесок або надати належне забезпечення. Перевізник може не видавати вантаж до виплати сум або надання забезпечення, зазначених у частині третій цієї статті.

За змістом ст. 203 КТМ за договором чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов`язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час. Надане фрахтувальнику судно може бути укомплектоване екіпажем (тайм-чартер) або не споряджене і не укомплектоване екіпажем (бербоут-чартер).

Відповідно до ст. 209 КТМ якщо судно зафрахтоване для перевезення вантажів, фрахтувальник має право від свого імені укладати договори перевезення вантажів, підписувати чартери, видавати коносаменти та інші перевізні документи. Він несе відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з цих документів, зокрема з коносаментів або інших перевізних документів.

Згідно з ст. 210 КТМ у разі фрахтування судна за тайм-чартером капітан та інші члени екіпажу підпорядковуються розпорядженням фрахтувальника щодо експлуатації судна, за винятком розпоряджень щодо судноводіння, внутрішнього розпорядку на судні та складу екіпажу.

Відповідно до п. 63 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (далі МК України) у цьому кодексі поняття уповноваженої особи (представника) вживаються у такому значенні - це особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 165 МК України разом із заявою власник товарів або уповноважена ним особа подає митному органу, зокрема, такі документи: зовнішньоекономічні договори або документи, що їх замінюють, на підставі яких здійснюватиметься переробка товарів і які повинні містити, зокрема, відомості про обов`язковий обсяг виходу продуктів переробки, конкретний обсяг робіт і строк їх виконання. Якщо зовнішньоекономічний договір або документ, що його замінює, не містить зазначених відомостей, такі відомості подаються окремим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 МК України вивантаження товарів із суден закордонного плавання та навантаження товарів на зазначені судна здійснюються з дозволу митного органу та під його контролем згідно з документами, передбаченими статтею 335 цього Кодексу. Дозвіл надається невідкладно після перевірки поданих документів та встановлення їх відповідності вимогам цього Кодексу. У разі відмови у наданні дозволу митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронній формі, повідомити власника товарів або уповноважену ним особу про причини і підстави такої відмови.

Згідно з ст. 214 МК України органи управління портом не дозволяють капітанові судна закордонного плавання виходити з акваторії порту без відмітки митного органу на відповідному судновому документі. Для тимчасового відходу судна з порту у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійним лихом, а також з метою рятування людей дозвіл митного органу не обов`язковий.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 239 МК України товари, заявлені у різні митні режими, повинні зберігатися на складах митних органів окремо, з дотриманням порядку, встановленого цим Кодексом для відповідних митних режимів. Прийняття митними органами товарів, транспортних засобів комерційного призначення для зберігання на складах цих органів може здійснюватися із заповненням уніфікованої митної квитанції, форма та порядок застосування якої затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 241 МК України передбачено, що власники товарів, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, або уповноважені ними особи можуть з дозволу та під контролем цих органів здійснювати із зазначеними товарами операції, передбачені статтею 325 цього Кодексу, а також: 1) підготовку товарів до продажу (відчуження, транспортування, консолідацію, подрібнення партій, маркування, формування відправлень, сортування, зберігання у цілях транзиту); 2) змішування товарів (компонентів) без надання одержаній продукції характеристик і властивостей, що істотно відрізняють її від вихідних складових; 3) прості складські операції, необхідні для забезпечення збереження цих товарів (переміщення товарів у межах складу з метою раціонального розміщення; чищення; провітрювання; створення оптимального температурного режиму зберігання; сушіння, у тому числі із створенням потоку тепла; захист від корозії; боротьба із шкідниками; інвентаризація); 4) взяття проб та зразків. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення визначених частиною першою цієї статті операцій з товарами митні органи зобов`язані невідкладно, письмово або в електронній формі, повідомити особу, яка звернулася за дозволом, про причини і підстави такої відмови.

Відповідно до ч. 3-6 ст. 321 МК України у разі вивезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення за межі митної території України митний контроль розпочинається з моменту пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного оформлення та їх декларування в установленому цим Кодексом порядку. Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів. Товари, транспортні засоби комерційного призначення, які перебувають під митним контролем і за якими власник або уповноважена ним особа не звернулися до закінчення граничного строку, встановленого цією статтею, набувають статусу таких, що зберігаються на складі митного органу. Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується: 1) у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму; 2) у разі вивезення за межі митної території України - після здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та перетинання ними митного кордону України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 325 МК України за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій митний орган зобов`язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови. У встановлених цим Кодексом випадках митні органи з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті. У такому разі витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються органом, з ініціативи якого вони проводилися. Якщо в результаті проведення таких операцій виявлено порушення законодавства України, витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженими ними особами.

За змістом ч. 5 ст. 327 МК України у разі необхідності за власним бажанням залучення спеціалістів та експертів може здійснювати декларант (власник товару та/або транспортного засобу). У такому разі відшкодування витрат, пов`язаних з участю спеціалістів та експертів у здійсненні митного контролю, здійснюється декларантом (власником товару та/або транспортного засобу) на підставі укладеної угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статте. 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 1 ст. 236, 216 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Відповідно до ст. 594 ЦК України кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов`язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання. Притриманням речі можуть забезпечуватись інші вимоги кредитора, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитор має право притримати річ у себе також у разі, якщо права на неї, які виникли після передачі речі у володіння кредитора, набула третя особа. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження притриманої речі несе кредитор, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 387, 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 1 статті 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 стаття 181 ЦК України передбачено, що рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі. Статтею 184 ЦК України передбачено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

За змістом ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 ГК України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 226 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків. Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше. Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання. У разі невиконання зобов`язання про передачу їй індивідуально визначеної речі (речей, визначених родовими ознаками) управлена сторона має право вимагати відібрання цієї речі (речей) у зобов`язаної сторони або вимагати відшкодування останньою збитків. У разі невиконання зобов`язання виконати певну роботу (надати послугу) управнена сторона має право виконати цю роботу самостійно або доручити її виконання (надання послуги) третім особам, якщо інше не передбачено законом або зобов`язанням, та вимагати відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов`язання. Відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язання, не звільняє зобов`язану сторону від виконання зобов`язання в натурі, крім випадків, зазначених у частині третій статті 193 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За умовами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 статті 75 ГПК України встановлено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позиція суду

На вирішення суду в межах цієї справи переданий спір, який виник між учасниками справи у зв`язку з перебуванням вантажу - концентрату ільменітового у кількості 2 850,00 MT на судні COMET (IMO 9146106) в Одеському морському торговельному порту.

Так, підставою свого позову компанія EVICOR AG визначила обставину безпідставного утримання спірного майна судновласником на судні та ухилення від повернення його власнику. У первісній редакції позову компанія EVICOR AG свої вимоги заявила до компанії Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG, водночас, після пред`явлення позову третьою особою з самостійними вимогами на предмет позову, позивач аналогічну вимогу про витребування спірного вантажу заявив до компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, яка є власником судна COMET (IMO 9146106) та притримує вантаж.

В цей же час, компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, як власник судна СОМЕТ, заявила вимоги до компанії EVICOR AG про стягнення суми збитків, які за позицією власника судна понесені ним у зв`язку із знаходженням спірного вантажу на судні та внаслідок недобросовісних дій компанії EVICOR AG, яка не здійснила належних заходів для розрахунків з NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED та вивантаження належного компанії на праві власності товару з судна. Також у позові третьої особи заявлено вимогу до компанії EVICOR AG про зобов`язання вчинити дії, необхідні для безперешкодного виходу судна СОМЕТ з Одеського морського порту, шляхом вивантаження товару та передання його на відповідальне зберігання на склад до моменту виконання грошового зобов`язання перед судновласником.

Як встановлено судом, між учасниками цієї справи та іншими суб`єктами господарювання мав місце ланцюг правовідносин, в процесі виконання яких на судно СОМЕТ, яке знаходиться у Одеському морському торговельному порті, був завантажений спірний вантаж.

Так, 11.02.2022 між компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD (продавець) та компанією TRONOX FRANCE SAS (покупець) на умовах FOB був укладений договір щодо купівлі-продажу товару концентрату ільменітового з Іршанської шахти в Україні у кількості 10000 т (+/- 10%), місце поставки товару термінал «Бруклін-Київ» у Одеському морському порту. При цьому вантажоодержувачем, якому буде доставлений оригінал коносаменту, визначена компанія Rhenus. В цей же час, на підставі договору від 07.02.2022 компанія FOSDYKE TRANSPORTATION LTD замовила у експедиторської компанії GLSystems Logistics OU виконання комплексу послуг з організації перевалки концентрату ільменітового на терміналі «Бруклін-Київ» у Одеському морському порту, у тому числі, послуги включають завантаження товару на борт судна. У свою чергу, компанія GLSystems Logistics OU з 01.02.2019 перебуває у договірних відносинах з ТОВ «ЮГЛ», за умовами яких останнє зобов`язалось за дорученням та за рахунок естонської компанії здійснювати транспортно-експедиторські послуги, організовувати перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів на території України та у міжнародному сполученні, надавати митно-брокерські послуги, а також інші послуги за погодженням сторін договору. 23.02.2022 між компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD (покупець) та компанією EVICOR AG (продавець) був укладений договір щодо купівлі-продажу концентрату ільменітового виробництва філії «Іршанський гірнично-збагачувальний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на умовах EXW склад «Бруклін-Київ» на території Одеського морського порту. В свою чергу між позивачем компанією EVICOR AG, як покупцем, та АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», як продавцем, 14.02.2022 та 18.02.2022 були укладені контракти щодо купівлі-продажу ільменітового концентрату у загальній кількості 10000 т (+/-20%). На підставі контракту від 14.02.2022 позивач набув у власність 2850,00 т вищевказаного товару, що підтверджується наявним у справі актом приймання-передачі від 23.02.2022 та доказами здійснення оплати вартості цього товару. При цьому, під час розгляду справи учасниками справи не заперечувалась обставина набуття позивачем у власність спірного товару.

Отже, з вищевказаного вбачається, що відносно купівлі-продажу товару концентрату ільменітового існував такий ланцюг правовідносин: виробник товару - АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» зобов`язалось продати його на підставі контрактів від 14.02.2022 та від 18.02.2022 компанії EVICOR AG далі компанія EVICOR AG на підставі контракту від 23.02.2022 зобов`язалась продати товар компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD далі компанія FOSDYKE TRANSPORTATION LTD на підставі контракту від 11.02.2022 зобов`язалась продати товар компанії TRONOX FRANCE SAS. В цей же час, для надання послуг, у тому числі, із завантаження товару на судно COMET на терміналі «Бруклін-Київ», у компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD був укладений договір з компанією GLSystems Logistics OU, яка, в свою чергу, перебуває у договірних відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Глобал Лоджистік».

Як встановлено судом, на підставі договору фрахтування від 14.06.2021 судно COMET було передано компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED у фрахт третій особі - компанії Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket та під час дії цього договору судно 23.02.2022 зайшло в Одеський морський торговельний порт для навантаження концентрату ільменіту та здійснення перевезення цього товару у міжнародному сполученні. Копія цього договору фрахтування наявна в матеріалах справи та зміст цього договору досліджений судом. Між цим, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній договір морського перевезення, а третя особа під час розгляду справи відповідної інформації суду не повідомила.

Далі, за участі ТОВ «ЮГЛ» у період з 23.02.2022 по 25.02.2022 здійснювалось завантаження спірного концентрату ільменітового на судно COMET. Як вбачається з матеріалів справи, всього на судно було завантажено 2850 МТ концентрату ільменітового, про що свідчить, зокрема, лист ДП «АМПУ», в якому повідомлено, що іншого вантажу, окрім спірного, у період з лютого 2022 року по 02.10.2024 на судно не завантажено. При цьому, повідомлені ДП «АМПУ» обставини не заперечувались та не спростовувались учасниками справи під час розгляду справи. Між цим, в процесі навантаження товару на судно COMET почалась широкомасштабна воєнна агресія РФ проти України, що стало підставою для введення на всій території України воєнного стану та блокування розташованих в портах України суден через активні бойові дії. Ці обставини є загальновідомими, доводились до широкого кола осіб у засобах масової інформації, а тому не потребують доведенню в силу ст. 75 ГПК України.

Ухвалою суду від 10.06.2024 за клопотанням позивача судом було витребувано у ТОВ «ЮГЛ» належним чином засвідчені копії договору та виданих замовником за цим договором у процесі його виконання документів (доручення, інструкції, заявки тощо), на підставі яких за дорученням (інструкцією) ТОВ «ЮГЛ» здійснювалась господарська операція у лютому 2022 року по завантаженню у морському порту Одеса на судно «СОМЕТ» (ІМО 9146106) товару концентрату ільменітів у кількості 2850,00 МТ. На виконання вимог цієї ухвали суду ТОВ «ЮГЛ» подало суду, зокрема, документальну інструкцію компанії GLSystems Logistics OU від 21.02.2022 ТОВ «ЮГЛ» про видачу коносаменту на відвантаження у порту м. Одеси вантажу ільменіту, 9200-9500 мт (на вибір власника) на судно «СОМЕТ». Інструкція містить такі дані: коносамент вантажовідправника - FOSDYKE TRANSPORTATION LTD; порт призначення Роттердам, Нідерланди; одержувач коносамента - Rhenus LBH PartnersShip BV. В інструкції також зазначено про необхідність виписати три оригінали коносамента один одержувачу, два для покупця - TRONOX FRANCE. Також, в матеріалах справи наявне доручення Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Глобал Лоджистік» від 22.02.2022 № 01 на відвантаження експортних вантажів ільменітового концентрату на судно COMEТ.

Отже, суд виснує, що навантаження товару на судно «СОМЕТ» було розпочато за дорученням ТОВ «ЮГЛ», яке діяло на підставі укладеного з компанією GLSystems Logistics OU договору, а компанія GLSystems Logistics OU, у свою чергу, діяла від імені компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD. При цьому судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази укладення з компанією GLSystems Logistics OU договору на надання транспортно-експедиторських послуг з учасниками даної судової справи.

При цьому в матеріалах справи також наявна документальна інструкція (лише для митних цілей) від 25.02.2022, яка видана компанією EVICOR AG, адресована компанії Glsystems Logistics та містить такі дані: судно «СОМЕТ»; вантаж ільменіт; тоннаж 9200-9500 метричних тонн (за розсудом судновласника); вантажовласник за коносаментом - компанія EVICOR AG; порт призначення Роттердам, Нідерланди; вантажоодержувач за коносаментом Rhenus LBH PartnersShip BV. Цей документ містить печатку компанії EVICOR AG.

Таким чином за сукупністю оцінених доказів, суд виснує, що спірний вантаж був завантажений на судно «СОМЕТ» в процесі виконання компанією EVICOR AG та компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD своїх договірних зобов`язань по контракту. При цьому суд враховує, що інструкція позивачем була видана 25.02.2022, а згідно з даними тальманських листків товар на судно навантажувався у період 23-25.02.2022, тобто навантаження розпочалось до того, як позивач видав вищевказану інструкцію. З урахуванням вказаного, та з огляду на те, що інструкція містить уточнення «лише для митних цілей», суд критично оцінює твердження відповідача-2 про те, що наявними у справі доказами підтверджується обставина, що навантаження спірного товару відбулось саме за дорученням позивача.

Водночас, листом від 26.02.2022 компанія GLSystems Logistics OU повідомила компанію FOSDYKE TRANSPORTATION LTD про форс-мажорні обставини, які можуть припинити або зупинити надання послуг за укладеним договором від 07.02.2022 на території України, у зв`язку з воєнними діями. За поясненнями компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD експедиторські послуги фактично не були надані, попередньо сплачені компанією кошти були повернуті, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені відповідні докази. При цьому: листом від 26.02.2022 компанія FOSDYKE TRANSPORTATION LTD повідомила компанію TRONOX FRANCE SAS про настання форс-мажорних обставин при виконанні договору від 11.02.2022 № FT-110222/FOB, у зв`язку з введенням в України воєнного стану та припинення роботи в країні усіх портів та залізниць; листом від 16.08.2023 компанія FOSDYKE TRANSPORTATION LTD повідомила компанію TRONOX FRANCE SAS про припинення контракту від 11.02.2022, у зв`язку з тим, що форс-мажорні обставини тривають більше трьох місяців; листом від 21.08.2023 компанія FOSDYKE TRANSPORTATION LTD повідомила компанію EVICOR AG про форс-мажорні обставини, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України та про припинення, з огляду на ці обставини, дії контракту від 23.02.2022 № EF-110222/EXW з 05.09.2023.

Отже, з вищевказаного вбачається, що у процесі виконання учасниками справи вищевказаних домовленостей через форс-мажорні обставини зупинилось навантаження товару на судно «СОМЕТ», договір щодо морського перевезення товару не був укладений і, відповідно, послуги з морського перевезення спірного вантажу також не надавались, адже судно залишилось у Одеському морському торговельному порту. В цей же час, на судні «СОМЕТ» під митним контролем перебуває спірний товар, а з огляду на припинення контрактів між компанію EVICOR AG та компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD (за відсутності акту приймання передачі товару), а також між компанією FOSDYKE TRANSPORTATION LTD та компанією TRONOX FRANCE SAS, право власності на завантажений спірний товар від позивача до інших договірних сторін не перейшло, відповідно, власником товару - концентрату ільменітового у кількості 2850 мт, завантаженого на судно «СОМЕТ» (ІМО 9146106), є позивач, що учасниками справи не заперечується.

Як вище зазначалось судом, на час заходу судна в Одеський морський торговельний порт та здійснення навантаження спірного товару, судно «СОМЕТ» перебувало у фрахті у компанії Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket на підставі укладеного з судновласником - NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED договору фрахтування. Так, шляхом ведення листування між судновласником та фрахтувальником додатково було погоджено про продовження строку дії договору фрахтування, зокрема, 27.10.2021 було передбачено продовження строку фрахтування судна на новий період приблизно від 6 місяців до 7 місяців (приблизно +/- 15 днів). За останньою позицією відповідача-2 точну дату закінчення строку дії договору фрахтування визначити не можливо, проте максимально пізня дата закінчення цього строку є 11.06.2022 року, при цьому умовами договору фрахтування від 14.06.2021 та доповнення від 27.10.2021, з урахуванням положень договору фрахтування судна MV Lita від 23.03.2021, не передбачено автоматичної пролонгації договору. За позицією відповідача-2 договір не був продовжений після закінчення строку його дії у червні 2022 року, при цьому відповідач-2 за власним розсудом і на власний ризик прийняв судно «СОМЕТ» з фрахту зі спірним вантажем на борту. Представник фрахтувальника компанії Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket під час розгляду справи підтвердив автентичність угоди з відповідачем-2 щодо фрахтування судна, яка міститься в матеріалах справи, проте на інші запитання суду третя особа відповіді не надавала, посилаючись на невизнання юрисдикції суду щодо вирішення цього спору та належність інформації до статусу комерційної.

Зі змісту договору фрахтування вбачається, що сторони цього договору погодили, що будь-якій спір, який виникає за цим договором фрахтування, регулюється законодавством Німеччини, а усі спори, що виникають у зв`язку з цим договором фрахтування, піддягають арбітражному розгляду в Лондоні. Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують зміст норм права Федеративної Республіки Німеччини, їхнє офіційне тлумачення чи практика застосування, а юрисдикційність питань виконання цього правочину визначена сторонами контракту до повноважень арбітражу у м. Лондоні, суд не надає оцінки правомірності таким діям відповідача-2 і третьої особи, проте приймає до уваги цей факт виконання договору фрахтування та строку його дії, який повідомлений суду відповідачем-2 та не заперечений третьою особою.

Як встановлено судом в матеріалах справи відсутні дво- чи тристоронні договори у письмовій формі, які підтверджують наявність договірних зобов`язань у спірних правовідносинах безпосередньо між компанією EVICOR AG та компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, в тому числі щодо зберігання, перевезення чи притримання вантажу на судні COMET.

Разом з цим, далі, за поясненнями відповідача-2 (після закінчення строку дії договору фрахтування та повернення/прийняття судна з фрахту), він почав вчиняти дії, з метою отримання відомостей про власника вантажу, оскільки, як пояснює відповідач-2, третя особа таких відомостей йому не надала, а починаючи з серпня 2022 року в рамках «Зернової ініціативи» була можливість виходу з судна з зерновим вантажем, для чого необхідним було вивантажити спірний вантаж позивача.

Як встановлено судом 29.09.2022 відповідач-2 направив, у тому числі, позивачу електронний лист, в якому відповідач-2 просив власника вантажу ідентифікувати себе та надати відповідну інформацію до 30.09.2022 о 12:00 за лондонським часом. В цьому листі відповідачем-2 не було вказано про наявність зобов`язання у вантажовласника вивантажити вантаж з судна COMET, не встановлені строки для вивантаження вантажу і не вказано про наявність грошових вимог до вантажовласника і строки їх виконання. Також відповідач-2 у цьому листі не вказав про вчинення ним одностороннього правочину про забезпечення виконання зобов`язання у виді притримання вантажу на судні COMET, у випадку невиконання певного зобов`язання вантажовласником. При цьому судом встановлено, що в матеріалах справи відсутня письмова відповідь від компанії EVICOR AG на цей лист.

За поясненнями відповідача-2 суд встановив, що 30.09.2022, після спливу строку для надання інформації про вантажовласника вантажу на судні COMET і не отримання відповіді на свій лист від 29.09.2022, відповідач-2, керуючись законодавством України (враховуючи, що судно з вантажем знаходиться в Одеському морському торговельному порту, Україна), вчинив односторонній правочин з притримання спірного вантажу на судні. При цьому в матеріалах справи відсутні докази письмової форми цього правочину. При цьому суд зауважує, що для з`ясування представниками відповідача-2 питання з приводу дати правочину відповідача-2 з притримання вантажу суд оголошував перерву для надання можливості з`ясувати цю обставину у судновласника.

В подальшому, зокрема, у листі від 01.11.2022 відповідач-2 наголошував, що протягом останніх восьми місяців (за підрахунком з 01.03.2022) судновласник діяв як зберігач вантажу позивача, у зв`язку з чим зазначав про своє право на отримання винагороди за зберігання та понесених витрат за зберігання вантажу. У цьому листі відповідач-2 погодився на виплату позивачем грошових коштів у розмірі 475000 доларів США в обмін на повернення товару. Далі, між сторонами велась переписка, в якій відповідач-2, зокрема, зазначав, що між сторонами виникли правовідносини з відповідального зберігання, які надають судновласнику право зберігати вантаж за плату. Зі змісту листів відповідача-2 вбачається, що умову щодо повернення вантажу він ставив в залежність від обставини сплати коштів позивачем за зберігання вантажу та збитків, які понесені внаслідок такого зберігання. Вказана позиція у листуванні відповідає позиції представників сторін, яка викладена у судових засіданнях з приводу того, що з 30.09.2022 судновласник притримує спірний вантаж.

Позивач, у свою чергу, на вимоги відповідача-2 протягом певного періоду наголошував, що він не має відношення до вантажу, пропонував свою часткову грошову участь у вирішенні спірного питання вивантаження товару, зазначав про відсутність договірних відносин між сторонами, наполягав на тому, що у разі понесення судновласником витрат останній має пред`являти вимоги фрахтувальнику. Між цим, 01.09.2023 позивач направив відповідачу-2 власну пропозицію, як зацікавлена сторона, а 21.09.2023 направив на електронну адресу відповідача-2 офіційну вимогу про повернення спірного товару.

Отже, вирішуючи спір у даній справі, суд виходить з такого.

Так, віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту, захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно. Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як зазначалось судом, на час навантаження спірного товару на судно СОМЕТ, останнє перебувало у фрахті у третьої особи - компанії Bonja Vapur Acenteligi ve Ticaret Ltd Sirket на підставі договору, який, за поясненням відповідача-2, після 11.06.2022 припинив свою дію. Отже, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що до дати закінчення строку дії договору фрахтування усі питання щодо виконання умов фрахту судна COMET та оплати фрахту (інших платежів, передбачених цим правочином) є предметом взаємовідносин між відповідачем-2 і третьою особою. В даній справі цей період не є спірним і не досліджується судом, разом з цим, у своїх листах до позивача відповідач-2 в своїх розрахунках включав період з 01.03.2022.

Далі, суд наголошує, що з матеріалів справи не вбачається, що спірний вантаж був завантажений на судно СОМЕТ з метою зберігання, більше того, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем-2 відсутні прямі договірні відносини щодо морського перевезення вантажу, зберігання чи притримання вантажу і прийнявши судно СОМЕТ з фрахту у третьої особи зі спірним вантажем та без повідомлення про вантажовласника цього вантажу відповідач-2 діяв на власний розсуд і ризик. За таких умов, відповідач-2 після закінчення строку дії договору фрахтування мав самостійно встановити вантажовласника, повідомити його про неможливість укладення та виконання договору морського перевезення, запропонувати йому вивантажити вантаж, встановити строк для виконання цього зобов`язання і у випадку невиконання цього - висувати вимоги про компенсацію збитків/притримання.

Натомість, як встановлено судом у спірних правовідносинах відповідач-2 діяв по іншому, направив перший лист позивачу 29.09.2022 про встановлення особи - вантажовласника, не отримавши відповіді на цей лист на наступний день 30.09.2022 застосував забезпечення виконання зобов`язання у виді притримання вантажу позивача. При цьому, як зазначалось вище, відповідачем-2 у направленому листі не зазначалось про наявність зобов`язання у вантажовласника вивантажити вантаж з судна COMET, не встановлювались строки для вивантаження вантажу, не вказано про наявність грошових вимог до вантажовласника і строки їх виконання, тобто не вказані умови притримання, а також не додержано письмової форми самого правочину про притримання спірного вантажу.

За цих обставин, суд вважає, що вчинений відповідачем-2 правочин від 30.09.2022 про притримання спірного вантажу, який відповідач-2 увесь цей час виконував, не містив істотних умов притримання на час його вчинення та є нікчемним без додержання письмової форми в силу ч. 2 ст. 547 ЦК України.

За цих обставин, враховуючи, що підстави для притримання у відповідача-2 спірного вантажу відсутні, суд вважає, що позов позивача, який є власником цього вантажу, є підставним, правомірним, а отже таким, що підлягає задоволенню судом.

При цьому суд враховує, що матеріалами справи підтверджуються обставини того, що: судно COMET (IMO 9146106) зайшло в Одеський морський торговельний порт без вантажу; навантаження спірного товару відбулось на судно COMET (IMO 9146106) у кількості 2850,00 MT; судно COMET (IMO 9146106) перебуває в Одеському морському порту; інший вантаж, окрім спірного, на судні відсутній. Таким чином, суд вважає, що вантаж, про витребування якого заявлено позивачем, можна індивідуалізувати та витребувати у відповідача-2.

Водночас, приймаючи до уваги, що під час розгляду справи судом не встановлені обставини, що спірний вантаж чи судно COMET у спірних правовідносинах були/є у володінні, користуванні і розпорядженні відповідача-1, суд виснує про відсутність підстав для задоволення вимог позивача до відповідача-1, а тому у позові позивача до останнього слід відмовити.

Далі, вирішуючи питання щодо вимог компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED до компанії EVICOR AG, суд виходить з такого.

Так, Верховний Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Верховний Суд у своїх постановах виходить з того, що причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність такої умови господарсько-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки. Отже, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо. Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Так, в обґрунтування власного позову компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED посилається на те, що заявлені до стягнення збитки виникли внаслідок недобросовісних дій компанії EVICOR AG, яка не здійснила належних заходів для розрахунку з компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED та для вивантаження належного компанії на праві власності товару з судна СОМЕТ та протягом тривалого часу заперечувала обставину того, що є власником спірного вантажу.

Суд зазначає, що з аналізу досліджених судом доказів дійсно вбачається, що компанія EVICOR AG протягом тривалого часу не визнавала того, що вона є власником спірного вантажу, при цьому будучи обізнаною про те, що право власності на спірний вантаж не перейшло до компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD відповідно до умов контракту від 23.02.2022 № EF-110222/EXW, стороною якого є компанія EVICOR AG.

Разом з цим, з матеріалів справи судом не встановлено, що вчасне неповідомлення компанією EVICOR AG про не перехід права власності до компанії FOSDYKE TRANSPORTATION LTD було саме тією безпосередньою причиною, яка спричинила збитки. Так, судом було встановлено, що у спірних правовідносинах компанія NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED на власний розсуд і ризик прийняла судно СОМЕТ з фрахту у третьої особи зі спірним вантажем та без повідомлення про вантажовласника цього вантажу, далі вчинила правочин від 30.09.2022 про притримання спірного вантажу, який весь спірний період сама виконувала та який не містив істотних умов притримання на час його вчинення та який є нікчемним в силу ч. 2 ст. 547 ЦК України, пропонувала компанії EVICOR AG відшкодувати збитки, розраховані з 01.03.2022, тобто в тому числі під час дії договору фрахтування з третьою особою. Ця сукупність дій за висновком суду не доводить наявність у діях/бездіяльності компанії EVICOR AG повного складу господарського правопорушення для покладення на останню відповідальності у виді спірних збитків. Цей висновок суду також підтверджується діями компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, яка навіть після заявлення позивачем вимоги про повернення спірного вантажу цієї вимоги не задовольнила та продовжила притримувати вантаж.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED в частині стягнення збитків слід відмовити.

Приймаючи до уваги, що вимога NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED про зобов`язання вчинити певні дії є похідною від вимоги про стягнення збитків, суд виснує, що ця вимога на вищевикладених підставах також не підлягає задоволенню судом.

Аналізуючи питання обсягу щодо надання оцінки кожному з аргументів доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд керується висновками, викладеними Європейським судом з прав людини, який у справі Серявін та інші проти України, які зводяться до того, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За вищевикладених обставин, за результатом вирішення спору у справі суд дійшов висновку, що: у задоволенні позову компанії EVICOR AG до компанії Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG слід відмовити повністю; позов компанії EVICOR AG до компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED слід задовольнити повністю; у задоволенні позову компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED до компанії EVICOR AG слід відмовити повністю.

Розподіл судових витрат

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги результати вирішення спору за позовом компанії EVICOR AG, витрати на сплату судового збору слід покласти пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: стягнути з компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED на користь компанії EVICOR AG судовий збір в сумі 197555,62 грн, судовий збір, сплачений компанією EVICOR AG за подання позову в частині вимог до компанії Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG, покласти на компанію EVICOR AG.

При цьому, враховуючи результати вирішення спору за позовом компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, витрати, понесені компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, слід покласти на компанію NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED.

Вирішуючи питання щодо заяви BONJA VAPUR ACENTELIGI VE TICARET LTD SIRKETI про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 13 статті 129 ГПК України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Згідно з ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч. 1 ст. 168 ГПК України у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову.

Під час підготовчого провадження третя особа не подала суду письмові пояснення щодо позову або відзиву.

16.01.2025, тобто на стадії розгляду справи по суті, третьою особою були подані суду письмові пояснення вх. ГСОО від 16.01.2025 вх. № 1636/25, в яких остання виклала свої заперечення щодо залучення компанії до участі у справі як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору та щодо юрисдикції господарського суду при розгляді справи за участі третьої особи, яка резидентом Турецької Республіки. У цих запереченнях третьою особою був викладений орієнтовний розрахунок суми судових витрат, який склав 6500 доларів США.

Суд прийняв дані письмові пояснення третьої особи до розгляду, з огляду на їхній зміст та стадію розгляду справи, як заяву з процесуальних питань.

Далі, 16.01.2025 третьою особою було подано письмові пояснення вх. ГСОО від 17.01.2025 № 1675/25 названі як «щодо позову або відзиву», в яких представник третьої особи надав відповіді на запитання суду щодо автентичності наявного у справі договору фрахтування та знову висловив свої заперечення щодо юрисдикції суду та відсутності підстав для залучення до участі у справі третьої особи, а також повідомив суд про конфіденційність відносин сторін договору фрахтування.

Суд прийняв дані пояснення третьої особи до розгляду, з огляду на їхній зміст та стадію розгляду справи, як заяву з процесуальних питань та письмову відповідь на запитання суду. При цьому дана заява, як і попередня, не містила позиції третьої особи щодо позову або відзиву. Окремо суд зауважує, що в цій заяві третя особа не навела попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат.

17.01.2025 третьою особою подано клопотання вх. ГСОО від 17.01.2025 № 1741/25, в якій третя особа просить суд стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6375 доларів США з компанії EVICOR AG або з компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED або з обох компаній, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До вказаного клопотання третя особа додала договір про надання правової допомоги від 23.12.2024 № 23-12/2024, додаткову угоду від 23.12.2024 № 1 до договору, звіт щодо витраченого часу спеціаліста в період з 23.12.2024 по 17.01.2025, рахунок від 23.12.2024 № 23/12/24/Bon на суму 3000,00 доларів США, рахунок від 17.01.2025 № 17/01/25/Bon на суму 3375,00 доларів США.

Розглянувши вищевказане клопотання третьої особи суд виснує, що останнє не підлягає задоволенню судом за сукупністю таких підстав: третьою особою взагалі не подавались письмові пояснення щодо позову або відзиву, а подані нею письмові пояснення по своїй суті є заявами з процесуальних питань, які суд вже вирішив шляхом прийняття відповідних ухвал при прийнятті позовів до розгляду та залученні третьої особи до участі у даній справі, тобто третя особа заявляла суду клопотання щодо питань, які вже були вирішені судом; подані третьою особою пояснення/клопотання не містять аргументів і міркувань останньої щодо позову або відзиву, тобто суті спірних правовідносин, підтримки або заперечень позовів або відзивів, поданих у даній справі, а отже відсутні правові підстави для здійснення розподілу витрат третьої особи на правничу допомогу відповідно до ч. 13 ст. 129 ГПК України; під час розгляду справи представник третьої особи не надавав суду й усні пояснення щодо суті спору (позову або відзиву), не надавав пояснень під час дослідження доказів, не висловлював промову у судових дебатах та під час реплік; подана третьою особою додаткова угода від 23.12.2024 № 1 до договору не містить підписів контрагентів.

Керуючись ст. 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову компанії EVICOR AG до компанії Johann M.K. BLUMENTHAL GmbH & Co. KG відмовити повністю.

2. Позов компанії EVICOR AG до компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED задовольнити повністю.

3. Витребувати у компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED (80 Broad Street, Monrovia, Liberia, registration number C-112977) на користь компанії EVICOR AG (Rothusstrasse 23, CH-6331, Hunenberg, Switzerland, registration number CHE-109.891.435) товар (вантаж) - концентрат ільменітовий у кількості 2850,00 MT, що перебуває на судні COMET (IMO 9146106) в Одеському морському торговельному порту.

4. Стягнути з компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED (80 Broad Street, Monrovia, Liberia, registration number C-112977) на користь компанії EVICOR AG (Rothusstrasse 23, CH-6331, Hunenberg, Switzerland, registration number CHE-109.891.435) судовий збір в сумі 197555 грн 62 коп.

5. У задоволенні позову компанії NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED до компанії EVICOR AG відмовити повністю.

6. Витрати, понесені компанією NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED, покласти на компанію NADIR SHIPPING COMPANY LIMITED.

7. У задоволенні заяви BONJA VAPUR ACENTELIGI VE TICARET LTD SIRKETI про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2025 р.

Суддя Д.О. Бездоля