ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

10 лютого 2025 року Справа № 903/749/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2024

(ухвалене о 11:27 год. у м. Луцьку, повний текст складено 14.11.2024)

у справі № 903/749/24 (суддя Шум М.С.)

за позовом заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Володимирської міської ради

до відповідачів:

1) Приватного акціонерного товариства "Володимир - Волинська Птахофабрика"

2) Акціонерного товариства "Володимир - Волинська Аграрна Компанія"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Акціонерного товариства "Володимир - Волинська Аграрна Компанія": Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія"

про розірвання та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок

за участю представників:

від Володимирської міської ради - не з`явився;

від Приватного акціонерного товариства "Володимир - Волинська Птахофабрика" - не з`явився;

від Акціонерного товариства "Володимир-Волинська Аграрна Компанія" - Чуб М.В.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" - не з`явився;

прокурор - Гіліс І.В.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Володимирської міської ради звернувся до Господарського суду Волинської області з позовною заявою від 28.08.2024 до Приватного акціонерного товариства "Володимир - Волинська Птахофабрика" та Акціонерного товариства "Володимир - Волинська Аграрна Компанія" в якій просив:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика", зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02470, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30987353 внесено відомості про право оренди на земельну ділянку площею 51,019 га з кадастровим номером :00:001:0097 ;

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика", зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02469, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за №№ 30878527, 30879512, 30880815, 30879976, 30877562, 30879014, 30880379 внесено відомості про право оренди на земельні ділянки площею 43,0344 га з кадастровим номером :07:001:2435, площею 47,4542 га з кадастровим номером :07:001:2436, площею 65,8394 га з кадастровим номером :07:001:2437, площею 3,1699 га з кадастровим номером :07:001:2431, площею 2,8293 га з кадастровим номером :07:001:2434, площею 0,5565 га з кадастровим номером :07:001:2433, площею 1,5227 га з кадастровим номером :07:001:2432;

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 25.10.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика", зареєстрований в Державному реєстрі земель 02.11.2012 за № 03107, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 08.04.2019 за № 31157490 внесено відомості про право оренди на земельну ділянку площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497;

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика", зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02473, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 08.04.2019 за № № 31156724, 31156224, 31155818 внесено відомості про право оренди на земельні ділянки площею 3,5376 га з кадастровим номером :07:001:2418, площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420, площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421, а також 27.03.2019 за №№ 30986658, 31125070 про право оренди на земельні ділянки площею 5,3047 га з кадастровим номером :07:001:2417 та площею 11,0595 га з кадастровим номером :07:001:2422;

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика", зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02472, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 27.03.2019 внесено відомості про право оренди на земельні ділянки площею 70,65 га з кадастровим номером :07:001:2424, площею 29,5493 га з кадастровим номером :07:001:2423, площею 70,8961 га з кадастровим номером :00:001:0098, та також 20.03.2019 за № 30881773 про право оренди на земельну ділянку площею 52,0911 га з кадастровим номером :07:001:2414;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 04.06.2021, укладений між Володимир-Волинською міською радою та Акціонерним товариством "Володимир-Волинська аграрна компанія", щодо права оренди на земельну ділянку площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546;

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.12.2018, укладений між Зарічанською сільською радою та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика", зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.01.2019 за № 29807339 щодо права оренди на земельну ділянку площею 6,2593 га з кадастровим номером :00:001:2581.

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика", зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02471, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № № 30871209, 30865807, 30862985, 30872306, 30867086 внесено відомості про право оренди на земельні ділянки площею 58,2072 га з кадастровим номером :07:001:2430, площею 76,0494 га з кадастровим номером :07:001:2426, площею 55,9314 га з кадастровим номером :07:001:2427, площею 0,6578 га з кадастровим номером :07:001:2428, площею 1,5475 га з кадастровим номером :07:001:2429;

- зобов`язати Акціонерне товариство "Володимир-Волинська аграрна компанія" повернути Володимирській міській раді земельні ділянки площею 51,019 га з кадастровим номером :00:001:0097; площею 43,0344 га з кадастровим номером :07:001:2435; площею 47,4542 га з кадастровим номером :07:001:2436; площею 65,8394 га з кадастровим номером :07:001:2437; площею 3,1699 га з кадастровим номером :07:001:2431; площею 2,8293 га з кадастровим номером :07:001:2434; площею 0,5565 га з кадастровим номером :07:001:2433; площею 1,5227 га з кадастровим номером :07:001:2432; площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497; площею 3,5376 га з кадастровим номером :07:001:2418; площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420; площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421; площею 5,3047 га з кадастровим номером :07:001:2417; площею 11,0595 га з кадастровим номером :07:001:2422; площею 70,65 га з кадастровим номером :07:001:2424; площею 29,5493 га з кадастровим номером :07:001:2423; площею 70,8961 га з кадастровим номером :00:001:0098; площею 52,0911 га з кадастровим номером :07:001:2414; площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546; площею 6,2593 га з кадастровим номером :00:001:2581; площею 58,2072 га з кадастровим номером :07:001:2430; площею 76,0494 га з кадастровим номером :07:001:2426; площею 55,9314 га з кадастровим номером :07:001:2427; площею 0,6578 га з кадастровим номером :07:001:2428; площею 1,5475 га з кадастровим номером :07:001:2429.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" протиправно, всупереч встановленій забороні відчужило АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" право оренди земельних ділянок державної та комунальної власності.

Прокурор продовжує, що ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" не виконало свого обов`язку орендаря, встановленого абз. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі", що є підставою для дострокового розірвання договорів.

Крім того, вказує, що договір оренди землі від 04.06.2021 є недійсним, оскільки він порушує вимоги ст. 124, 134 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі."

Враховуючи перебування спірних земельних ділянок у користуванні АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" на підставі оспорюваних правочинів, останнє зобов`язане повернути їх територіальній громаді міста Володимира в особі Володимирської міської ради.

Господарський суд Волинської області рішенням від 05.11.2024 у справі № 903/749/24 в позові відмовив.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав про відсутній факт порушення прав та протиправного впливу, внаслідок якого воно зменшилось або зникло.

Також, судом зазначено, що прокурором не доведено, які саме особисті немайнові чи майнові права були порушенні Зарічанською сільською радою під час прийняття ним рішення 42/29 від 20.12.2019 та укладення додаткових угод про заміну сторони орендаря у договорах оренди, та не обґрунтовано, в чому полягає незаконність цього рішення.

Суд взяв до уваги позицію Володимирської міської ради Волинської області, яка заперечила проти розірвання договорів оренди землі та представництва прокуратурою інтересів Володимирської міської ради у суді.

Також, місцевий господарський суд відхилив доводи прокурора, про те, що звернувшись до Зарічанської сільської ради з клопотанням від 15.11.2019 № 1322 про зміну орендаря в договорах оренди, ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" добровільно відмовилось від права оренди на земельні ділянки, оскільки така відмова відсутня в змісті клопотання поданого на розгляд Зарічанської сільської ради, а також добровільна відмова від права оренди на земельні ділянки про яку зазначає не знайшла свого відображення та підтвердження в рішенні Зарічанської сільської ради № 42/29 від 20.12.2019 за результатами розгляду такого клопотання.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. 55 Конституції України, ст. ст. 11, 15, 16 Цивільного кодексу (далі - ЦК України), ст. ст. 30, 32 Закону України "Про оренду землі".

Не погоджуючись із зазначеним рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернувся заступник керівника Волинської обласної прокуратури, у якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2024 у справі № 903/749/24 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована таким.

Укладення Зарічанською сільською радою додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок в частині зміни орендаря фактично є припиненням орендних відносин з ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", яке добровільно відмовилось від права оренди землі, та наданням земельних ділянок у користування іншій юридичній особі поза процедурою проведення торгів.

При реорганізації орендаря шляхом виділу право оренди на земельні ділянки не переходить до новостворених товариств.

Відсутні підстави стверджувати, що в результаті реорганізації Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" виникла неможливість подальшої її участі у зобов`язаннях за договорами оренди землі, а реорганізація шляхом виділу не припиняє дії цих зобов`язань, у тому числі договорів оренди землі. Наслідком виділу є перехід за розподільчим балансом до нової юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу, частини майна, прав та обов`язків юридичної особи, з якої був здійснений виділ і яка не припиняється, а продовжує функціонувати зі зменшеним обсягом активів та пасивів.

Замінивши одну юридичну особу на іншу, сільська рада порушила порядок набуття прав на комунальні землі та діяла не у спосіб, визначений законодавством, тобто надала право користування особі без проведення земельних торгів.

Суд не врахував висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 15.11.2023 у справі №918/119/21, щодо обсягу прав та обов`язків, які переходять до новоствореного товариства.

Не проведення торгів щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 719,5737 га призвели до втрати територіальною громадою коштів, які б вона отримала у разі правомірності дій Зарічанської сільської ради. Зважаючи на площу земельних ділянок, шкода, завдана Зарічанській (на теперішній час - Володимирській) територіальній громаді є досить значною.

Судом першої інстанції безпідставно взято до уваги зміст листа Володимирської міської ради від 08.03.2024 № 667/1.27/2-24 про самостійне здійснення заходів щодо врегулювання та вирішення земельних відносин з АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" та ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", як довід щодо відсутності у прокурора підстав для представництва інтересів держави.

Місцевим господарським судом зазначено, що позивач не оскаржує рішення Зарічанської сільської ради від 20.12.2019 № 42/29 "Про внесення змін в договори оренди земельних ділянок", відтак фактично не оспорює цивільне речове право (право користування земельною ділянкою), що виникло в результаті та після реалізації вищезгаданого рішення у АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія".

Водночас, судом першої інстанції не враховано право позивача у межах розгляду справи на обґрунтування незаконності прийнятого рішення органом місцевого самоврядування без заявлення вимоги про визнання його незаконним та скасування. Таке право позивача підтримує також Верховний Суд у висновках, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 та постанові Верховного Суду від 26.09.2023 у справі №910/2392/22.

Судове рішення не містить жодного обґрунтування причин відмови у позовній вимозі про визнання недійсним договору оренди землі від 04.06.2021, що є порушенням ст. 238 ГПК України.

За наведеного прокурор вважає оскаржене рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

Від відповідачів надійшли відзиви на апеляційну скаргу, які є подібними за змістом та доводами.

На спростування тверджень прокурора відповідачі вказують таке.

Не заявляючи вимогу про визнання незаконним та скасування рішення Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 20.12.2019 № 42/29 "Про внесення змін в договорах оренди земельних ділянок", позивач фактично не оспорює цивільне речове право особи (право користування земельною ділянкою), що виникло в результаті та після реалізації вищезгаданого рішення у АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія".

Прокурор не конкретизував при розгляді справи в суді першої інстанції та не конкретизує зараз, які саме права та інтереси держави порушені. Ким, в який спосіб здійснені ці порушення. До яких наслідків призвели такі порушення та яку шкоду завдано державі.

Тобто, прокурором абстрактно визначений суб`єкт порушеного права, в особі держави, одночасно без визначення наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Шкода, у разі її наявності, повинна мати визначений розмір, вимір, вирахування. Певний розмір має бути законодавчо віднесений до малозначного, значного, критичного тощо та мати критерії вирахування. Шкода може бути завданою або не завданою. Шкода не може ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржник не доводить, яку саме шкоду (та в якому розмірі) завдано державі внаслідок обмеження, позбавлення або порушення прав чи законних інтересів держави при їх наявності і чи дійсно такі порушені права чи законні інтереси існують, про що справедливо зазначив суд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду, тобто вимоги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а фактично зводяться до незгоди з ним.

Суд правильно встановив те, що правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача (особи, яка подала позов), держави і дійшов правильного висновку, що відсутній факт порушення прав протиправного впливу, внаслідок якого воно зменшилось або зникло, а тому в задоволенні позову справедливо відмовлено.

За наведеного Приватне акціонерне товариство "Володимир - Волинська Птахофабрика" та Акціонерне товариство "Володимир - Волинська Аграрна Компанія" просять рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2024 у справі № 903/749/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, прокурором подані додаткові пояснення, в яких прокурор вказує таке.

Одним із предметів цього спору є земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:2428 і в п. п. 9, 10 позовних вимог прокурор зазначає площу цієї земельної ділянки - 0,6578 га.

Однак, як вбачається з матеріалів справи площа земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:2428 насправді - 25,8469 га.

Вказане підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29.03.2019 №161587236 та від 16.01.2020 №196503811; витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.03.2019; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.06.2019 №НВ-019; договором суборенди земельної ділянки №1-2428 від 12.11.2020; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 18.06.2024 №383317528.

Прокурор вказує, що така технічна помилка обумовлена тим, що в п. 25 додатку № 1 до рішення Зарічанської сільської ради від 20.12.2019 №42/29 "Про внесення змін в договори оренди землі" зазначено площу цієї земельної ділянки в розмірі 0,6578 гектарів.

Враховуючи викладене, прокурор просить вважати помилкою, зазначену в позовній заяві площу земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:2428 в розмірі 0,6578 гектарів, а п. 9 та п. 10 прохальної частини позовної заяви вважати правильним у редакції, де площа такої земельної ділянки становить 25,8469 га.

Апеляційний господарський суд вказує, що відповідно до наявних у справі доказів, а саме: витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29.03.2019 №161587236 та від 16.01.2020 №196503811; витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.03.2019; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.06.2019 №НВ-019; договору суборенди земельної ділянки №1-2428 від 12.11.2020; інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 18.06.2024 №383317528 вбачається, що вірною площею земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:2428 є 25,8469 га, однак звертаючись до суду із цим позовом, прокурор вказав площею такої земельної ділянки - 0,6578 га (т. 1, а. с. 1-16; т. 2, а. с. 32, 51, 53-54, 56-59).

Невірне зазначення у позовній заяві площі земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:2428, судом апеляційної інстанції оцінюється, як описка, а при перегляді рішення суду першої інстанції, суд бере до уваги вірну площу такої земельної ділянки.

Позивач та третя особа не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу прокурора, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судових засіданнях Північно-західного апеляційного господарського суду 27.01.2025 та 10.02.2025 прокурор підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги. Просила рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2024 у справі № 903/749/24 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Представник Акціонерного товариства "Володимир-Волинська Аграрна Компанія" в судових засіданнях 27.01.2025 та 10.02.2025 заявив, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

В судове засідання 10.02.2025 представники від Володимирської міської ради, Приватного акціонерного товариства "Володимир - Волинська Птахофабрика" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" не з`явилися.

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки розгляду апеляційних скарг в апеляційній інстанції, той факт, що Володимирська міська рада, Приватне акціонерне товариство "Володимир-Волинська Птахофабрика" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (т. 4, а. с. 239-240), а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе завершувати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників вказаних учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора, представника Акціонерного товариства "Володимир-Волинська Аграрна Компанія", перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що в користуванні Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" перебувало 719,5737 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на підставі таких договорів оренди землі (т. 1, а. с. 19-21, 38-40, 121-124,137-139, 224-225, 235-238, 247-249), а саме:

- від 27.02.2012, укладеного строком на 25 років з Володимир-Волинською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за №02470, згідно з умовами якого в оренду передавалась земельна ділянка площею 51,019 га з кадастровим номером :00:001:0097;

- від 27.02.2012, укладеного строком на 25 років з Володимир-Волинською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за №02469, згідно з умовами якого в оренду передавались земельні ділянки загальною площею 164,4063 га, серед яких земельні ділянки площею 43,0344 га з кадастровим номером :07:001:2435; площею 47,4542 на з кадастровим номером :07:001:2436; площею 65,8394 га з кадастровим номером :07:001:2437; площею 3,1699 га з кадастровим номером :07:001:2431; площею 2,8293 га з кадастровим номером :07:001:2434; площею 0,5565 га з кадастровим номером :07:001:2433; площею 1,5227 га з кадастровим номером :07:001:2432;

- від 25.10.2012, укладеного строком на 25 років з Володимир-Волинською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 02.11.2012 в Державному реєстрі земель за №03107, згідно з умовами якого в оренду передавалась земельна ділянка площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497;

- від 27.02.2012, укладеного строком на 25 років з Володимир-Волинською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за №02473, згідно з умовами якого в оренду передавались земельні ділянки загальною площею 26,6327 га, серед яких земельні ділянки площею 3,5376 га з кадастровим номером :07:001:2418; площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420; площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421; площею 5,3047 га з кадастровим номером :07:001:2417; площею 11,0595 га з кадастровим номером :07:001:2422;

- від 27.02.2012, укладеного строком на 25 років з Володимир-Волинською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за №02472, згідно з умовами якого в оренду передавались земельні ділянки загальною площею 223,1865 га, серед яких земельні ділянки площею 70,65 га з кадастровим номером :07:001:2424; площею 29,5493 га з кадастровим номером :07:001:2423; площею 70,8961 га з кадастровим номером :00:001:0098; площею 52,0911 га з кадастровим номером :07:001:2414;

- від 30.12.2012, укладеного строком на 7 років з Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2014 за № 611079, згідно з умовами якого в оренду передавалась земельна ділянка площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546;

- від 27.02.2012, укладеного строком на 25 років з Володимир-Волинською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за №02471, згідно з умовами якого в оренду передавались земельні ділянки загальною площею 217,5826 га, серед яких земельні ділянки площею 58,2072 га з кадастровим номером :07:001:2430; площею 76,0494 га з кадастровим номером :07:001:2426; площею 55,9314 га з кадастровим номером :07:001:2427; площею 25,8469 га з кадастровим номером :07:001:2428; площею 1,5475 га з кадастровим номером :07:001:2429;

- від 27.12.2018, укладеного строком на 10 років з Зарічанською сільською радою, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.01.2019 за №29807339, згідно з умовами якого в оренду передавалась земельна ділянка площею 6,2593 га з кадастровим номером :00:001:2581.

Згідно з умовами зазначених договорів орендар зобов`язаний використовувати земельні ділянки відповідно до умов, визначених в договорах, та відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, земельна ділянка площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546 перебувала в користуванні ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" на підставі договору оренди землі від 30.12.2013, який укладено з Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області строком на 7 років (т. 1, а. с. 216-219).

На підставі рішення Зарічанської сільської ради від 20.12.2019 №42/29, між Зарічанською сільською радою та АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" 27.12.2019 укладено додаткову угоду про зміну сторін у вищезгаданому договорі оренди землі (т. 1, а. с. 223).

У зв`язку з закінченням 23.06.2021 строку дії договору оренди землі від 30.12.2013, на підставі рішення Володимир-Волинської міської ради від 04.06.2021 №7/67 поновлено зазначений договір оренди землі, шляхом укладення між Володимир-Волинською міською радою та АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" договору в новій редакції (т. 1, а. с. 224-226).

Відповідно до протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" № 2 від 27.05.2019 прийнято рішення про виділ з приватного акціонерного товариства нових юридичних осіб - Акціонерного товариства "Володимир-Волинська аграрна компанія" та Акціонерного товариства "Володимир-Волинська торгівельна компанія" із передачею їм згідно з розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" без припинення останнього (т. 2, а. с. 36-39).

Протоколом позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" № 4 від 08.08.2019 затверджено розподільний баланс між ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" та товариствами, що створились в результаті виділу: АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" та АТ "Володимир-Волинська торгівельна компанія" (т. 2, а. с. 62-65).

В матеріалах справи також наявний розподільчий баланс ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" (т. 2, а. с. 74-75).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.05.2023 запис про державну реєстрацію АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" внесено 24.10.2019 (т. 2, а. с. 70-73).

ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" та АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" листами від 15.11.2019 звернулись до Зарічанської сільської ради з клопотанням про припинення орендних відносин з ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" у зв`язку з реорганізацією шляхом виділу юридичної особи та внесення змін до договорів оренди землі зазначивши орендарем новостворену юридичну особу - АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" (т. 2, а. с. 76-77).

Розглянувши зазначені клопотання, Зарічанською сільською радою Володимир-Волинського району прийнято рішення від 20.12.2019 № 42/29 "Про внесення змін в договори оренди земельних ділянок", яким вирішено внести зміни до договорів оренди землі, предметом яких зокрема є земельні ділянки площею 51,019 га з кадастровим номером :00:001:0097; площею 43,0344 га з кадастровим номером :07:001:2435; площею 47,4542 га з кадастровим номером :07:001:2436; площею 65,8394 га з кадастровим номером :07:001:2437; площею 3,1699 га з кадастровим номером :07:001:2431; площею 2,8293 га з кадастровим номером :07:001:2434; площею 0,5565 га з кадастровим номером :07:001:2433; площею 1,5227 га з кадастровим номером :07:001:2432; площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497; площею 3,5376 га з кадастровим номером :07:001:2418; площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420; площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421; площею 5,3047 га з кадастровим номером :07:001:2417; площею 11,0595 га з кадастровим номером :07:001:2422; площею 70,65 га з кадастровим номером :07:001:2424; площею 29,5493 га з кадастровим номером :07:001:2423; площею 70,8961 га з кадастровим номером :00:001:0098; площею 52,0911 га з кадастровим номером :07:001:2414; площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546; площею 6,2593 га з кадастровим номером :00:001:2581; площею 58,2072 га з кадастровим номером :07:001:2430; площею 76,0494 га з кадастровим номером :07:001:2426; площею 55,9314 га з кадастровим номером :07:001:2427; площею 25,8469 га з кадастровим номером :07:001:2428; площею 1,5475 га з кадастровим номером :07:001:2429 (т. 2, а. с. 130).

На підставі згаданого рішення сільської ради 27.12.2019 між Зарічанською сільською радою та АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" укладено додаткові угоди до договорів оренди землі (т. 1, а. с. 23, 41, 50, 64, 75, 84, 94, 106, 130, 144, 156, 160, 171, 178, 191, 202, 210, 223, 245; т. 2, а. с. 5, 16, 28, 43 на звороті, 55 на звороті), предметом яких є земельні ділянки:

- площею 51,019 га з кадастровим номером :00:001:0097, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012, зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02470, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за №30987353;

- площею 43,0344 га з кадастровим номером :07:001:2435, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02469, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30878527;

- площею 47,4542 га з кадастровим номером :07:001:2436, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02469, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30879512;

- площею 65,8394 га з кадастровим номером :07:001:2437, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02469, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30880815;

- площею 3,1699 га з кадастровим номером :07:001:2431, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02469, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30879976;

- площею 2,8293 га з кадастровим номером :07:001:2434, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02469, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30877562;

- площею 0,5565 га з кадастровим номером :07:001:2433, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02469, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30879014;

- площею 1,5227 га з кадастровим номером :07:001:2432, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02469, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30880379;

- площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497, яка перебуває в оренді на підставі договору від 25.10.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 03107, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.04.2019 за № 31157490;

- площею 3,5376 га з кадастровим номером :07:001:2418, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02473, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.04.2019 за № 31156724;

- площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02473, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.04.2019 за № 31156224;

- площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02473, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.04.2019 за № 31155818;

- площею 5,3047 га з кадастровим номером :07:001:2417, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02473, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.03.2019 за № 30986658;

- площею 11,0595 га з кадастровим номером :07:001:2422, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02473, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.03.2019 за № 31125070;

- площею 70,65 га з кадастровим номером :07:001:2424, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02472, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.03.2019 за № 30978394;

- площею 29,5493 га з кадастровим номером :07:001:2423, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02472, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.03.2019 за № 30977275;

- площею 70,8961 га з кадастровим номером :00:001:0098, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02472, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.03.2019 за № 31127377;

- площею 52,0911 га з кадастровим номером :07:001:2414, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02472, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30881773;

- площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546, яка перебуває в оренді на підставі договору від 30.12.2012, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.06.2014 за № 611079, який 04.06.2021 переукладено на новий строк.

- площею 6,2593 га з кадастровим номером :00:001:2581, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.12.2018, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.01.2019 за № 29807339;

- площею 58,2072 га з кадастровим номером :07:001:2430, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02471, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30871209;

- площею 76,0494 га з кадастровим номером :07:001:2426, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02471, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30865807;

- площею 55,9314 га з кадастровим номером :07:001:2427, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02471, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30862985;

- площею 25,8469 га з кадастровим номером :07:001:2428, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02471, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30872306;

- площею 1,54752 га з кадастровим номером :07:001:2429, яка перебуває в оренді на підставі договору від 27.02.2012 зареєстрованого 27.04.2012 в Державному реєстрі земель за № 02471, відомості про право оренди щодо якої перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30867086.

Зазначеними додатковими угодами змінено сторони договорів оренди землі - орендодавця Володимир-Волинську районну державну адміністрацію на Зарічанську сільську раду та орендаря ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" на АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія".

Пізніше, Акціонерне товариство "Володимир-Волинська аграрна компанія" передало вищезгадані земельні ділянки в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" на підставі Договорів суборенди земельних ділянок (т. 1, а. с. 24-25, 42-43, 54-55, 66-67, 90-91, 101-102, 110-111, 198-201, 213-214; т. 2, а. с. 8-9, 17-18, 29-30, 41-42, 53-54).

На думку прокурора, Зарічанська сільська рада укладаючи 27.12.2019 додаткові угоди до договорів оренди землі вийшла за межі наданих законом повноважень та розпорядилась земельними ділянками, які не належали до комунальної власності, а також передала в користування АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" земельні ділянки, без проведення торгів.

Крім того вважає що укладення Зарічанською сільською радою додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок в частині зміни орендаря фактично є припиненням орендних відносин з ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", яке добровільно відмовилось від права оренди землі, та надання земельних ділянок у користування іншій юридичній особі поза процедурою проведення торгів.

Також прокурор вказує, що укладення договору оренди землі від 04.06.2021 між Володимирською міською радою та АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" порушує вимоги ст.ст. 116, 124, 134 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та суперечить інтересам держави, що є підставою для визнання його недійсним.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Щодо звернення прокурора до суду із цим позовом в особі органу місцевого самоврядування.

Пунктом 3 статті 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Таким законом є Закон України "Про прокуратуру", стаття 23 якого передбачає, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави, у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є порушення або загроза порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, законодавством визначено дві обов`язкових умови, за обов`язкової наявності яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді: 1) порушення або загроза порушення інтересів держави та 2) не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №3-рн/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У вказаному Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 вказані міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону №1697VII.

"Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Ще однією обов`язковою умовою для наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді є не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (рішення у справі "Korolev v. Russia" пункт 33; рішення у справі "Menchinskaya v. Russia", пункт 35).

Статтею 2 Закону України "Про охорону земель" визначено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

З контексту вищевикладеного рішення Конституційного суду України, враховуючи положення чинного законодавства, вбачається, що прокурором прояв порушення інтересів держави визначається самостійно з урахуванням публічного інтересу.

Держава зацікавлена у дотриманні процедур набуття прав на землю, так само як і у дотриманні норм чинного законодавства. Додержання вимог закону не може не являти публічного інтересу, оскільки є проявом управлінської функції держави та спрямоване на забезпечення єдиного підходу до врегулювання тих чи інших правовідносин, впровадження системності та прозорості у набутті і реалізації прав громадянами і юридичними особами, принципу конституційної рівності суб`єктів цивільних правовідносин.

Законність відчуження прав на землю її раціональне використання становлять посилений суспільний інтерес. Додержання законності при набутті прав користування земельними ділянками є невід`ємною складовою земельної реформи. Протидія незаконному заволодінню правами на землі державної власності має важливе значення для економіки та безпеки держави.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес".

Прокурор вказує, що його звернення до суду з цим позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про законність розпорядження земельними ділянками комунальної власності.

Установлена законом процедура передачі у користування земельних ділянок є важливою гарантією верховенства права, недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб під час прийняття рішень та вчинення дій, яка повинна забезпечувати, передусім дотримання загального принципу юридичної визначеності.

Порушення такої процедури не забезпечує дотримання принципу верховенства права та становить суспільний інтерес.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (ст. 142 Конституції України).

Сільські, селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Статтею 327 ЦК України встановлено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Законом України від 28.04.2021 № 1423-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" були внесені зміни до пункту 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, згідно з якими з дня набрання чинності цим пунктом, а саме з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, за виключенням переліку земель, зазначених у підпунктах "а"-"е" абзацу 1 цього пункту.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 708-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області" Зарічанська сільська рада увійшла до складу Володимир-Волинської міської ради.

Постановою Верховної Ради від 15.12.2021 № 1959-ІХ перейменовано місто Володимир-Волинський на місто Володимир.

Таким чином, спірні земельні ділянки, на даний час, належать до земель комунальної власності, власником яких є територіальна громада міста Володимира.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу Украйни визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

В цьому випадку Володимирська міська рада, як орган місцевого самоврядування, який діє від імені та в інтересах територіальної громади зобов`язаний вжити заходів у межах наданих повноважень щодо недопущення порушень інтересів територіальної громади, зокрема в частині розпорядження землями комунальної власності, а якщо такі інтереси вже порушено - вжити невідкладних заходів до їх захисту.

Відповідно до положень ст. 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", орган місцевого самоврядування має право звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Отже, Володимирська міська рада є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у відносинах щодо контролю за використанням земель та за повнотою надходжень коштів до місцевого бюджету, та в разі встановлення порушень, має право звертатись до суду за захистом своїх інтересів.

В той же час, відповідно до наявного у справі листа Володимирської міської ради Волинської області № 21.12.2023 від № 3010/1-21-2-23, остання повідомила Волинську обласну прокуратуру про самостійне здійснення заходів щодо врегулювання та вирішення земельних відносин та заперечила щодо розірвання договорів оренди землі та представництва інтересів Володимирської міської ради у суді (т. 2, а. с. 143).

Суд апеляційної інстанції вказує, що матеріалами справи не підтверджено оскарження Володимирською міською радою наявність підстав для представництва прокурором інтересів міської ради.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 висловлено правовий висновок, відповідно до якого бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали, такому зверненню тощо.

Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурором направлено позивачу листи від 15.12.2023 № 15-2102ВИХ-23 та від 26.02.2024 № 15-401ВИХ-24 про виявленні порушення законодавства та вжиття заходів щодо усунення таких порушень (т. 2, а. с. 142, 144).

В той же час, з листів Володимирської міської ради від 21.12.2023 № 3010/1-21/2-23 та від 11.03.2024 № 688/1-21/2-24 вбачається, що достатніх заходів щодо усунення порушень, що наведені в листі обласної прокуратури міською радою не вжито (т. 2, а. с. 143, 146).

Відтак, листом № 15-1386ВИХ-24 від 22.08.2024 прокурором, на виконання вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", повідомлено про звернення до суду із цим позовом (т. 2, а. с. 147).

Невід`ємною частиною підстав для представництва прокурором інтересів держави, є нездійснення чи неналежне здійснення захисту порушених інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень. При цьому "нездійснення або неналежне здійснення суб`єктом владних повноважень своїх функцій" обґрунтовується та доводиться прокурором у кожному конкретному випадку самостійно з огляду на конкретні обставини справи.

Прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно (правова позиція Верховного Суду у справі № 927/246/18 від 06.02.2019).

Водночас, оскільки зазначеним вище органом місцевого самоврядування не вживаються заходи щодо усунення вищевказаних порушень законодавства та захисту інтересів територіальної громади, які є складовою інтересів держави.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 04.04.2019 № 914/882/17, від 22.10.2019 № 926/979/19).

Прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист відповідних прав та інтересів (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18).

Також згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18 незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи позивача про неможливість самостійно звернутись до суду з позовом, сам факт не звернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підставі для захисту значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під "нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій", у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи. При цьому враховуються висновки Верховного Суду, зроблені при розгляді інших справ за участю прокурора (ухвали від 07.05.2018 у справі №910/18283/17, від 10.07.2018 у справі № 812/1689/16, постанови від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 13.06.2018 у справі № 687/379/17-ц, № 924/1256/17, від 13.11.2019 у справі №925/315/19, від 21.01.2020 у справі №910/2538/19).

Відтак, прокурором правомірно кваліфіковано вищевказане як бездіяльність відповідного органу та, як наслідок, встановлено достатні та обґрунтовані підстави для реалізації представницьких повноважень, а також прокурор дотримався порядку передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Щодо позовних вимог.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1, п. п. 2, 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, припинення правовідношення.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, а у статті 13 Конституції України серед іншого визначено, що земля та водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого відповідні права здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у визначених межах.

За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі", за змістом статті 1 якого, яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 93 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Приписами частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (статті 124 ЗК України).

Відповідно до приписів ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Також за положеннями ст. ст. 30, 31 Закону України "Про оренду землі" зміна або розірвання договору оренди землі допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Договір оренди землі припиняється з підстав, які визначені у ч. 1 ст. 31 цього Закону, зокрема в разі ліквідації юридичної особи - орендаря, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 зазначеного Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК та іншими законами України.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі").

Великою Палатою Верховного Суду у постановах №920/418/19 від 08.09.2020 та №918/119/21 від 15.11.2023 викладено висновок, що закон передбачає можливість заміни в договорі оренди землі як орендодавця, так і орендаря, що спрямовано на збереження попередніх існуючих орендних відносин, зокрема, при реорганізації орендаря.

Апеляційний господарський суд вказує, що саме Законом України "Про оренду землі" врегульовані відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренду землі, його істотні умови, основні права та обов`язки сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Вище вказано, що АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" було створено внаслідок виділу з ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика.

Згідно із ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Перше речення наведеної норми визначає шляхи припинення юридичної особи - ліквідація та реорганізація, а також конкретизує види реорганізації, внаслідок яких юридична особа припиняється - злиття, приєднання, поділ, перетворення.

Друге ж речення вказує на характерну ознаку реорганізації, яка притаманна всім її видам, а саме: перехід майна, прав та обов`язків реорганізованої юридичної особи до її правонаступників.

Норма ст. 104 ЦК України не встановлює вичерпного переліку видів реорганізації юридичної особи, а визначає ті її (реорганізації) види, внаслідок яких юридична особа припиняється. На це вказує й сам заголовок ст. 104 ЦК України "Припинення юридичної особи".

Відповідно до приписів ст. 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням.

Правове визначення виділу окреслено й іншими, крім ЦК України, нормативно-правовими актами. Так, відповідно до положень підпункту 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 Податкового кодексу України під реорганізацією платника податків розуміється, зокрема, виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів іншими платниками податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.

Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації - перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.

Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків.

Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.11.2023 у справі №918/119/21 відступила від висновків об`єднаної палати КЦС ВС у постанові від 14.09.2020 у справі №291/1009/18 та висновків КГС ВС у постановах від 11.12.2019 у справі №904/2251/18, від 15.01.2020 у справі №904/11903/16 та від 21.01.2020 у справі №904/8538/16, що виділ не є способом реорганізації юридичної особи.

Апеляційний господарський суду вказує, що проаналізувавши наявний у матеріалах господарської справи розподільчий баланс ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", судом встановлено, що право оренди до нової юридичної особи - АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" не передавалося. Представник АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" в судових засіданнях суду апеляційної інстанції вказане підтвердив.

Вище судом встановлено, що ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" та АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" листами від 15.11.2019 звернулись до Зарічанської сільської ради з клопотанням про припинення орендних відносин з ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" у зв`язку з реорганізацією шляхом виділу юридичної особи та внесення змін до договорів оренди землі зазначивши орендарем новостворену юридичну особу - АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" (т. 2, а. с. 76-77).

Розглянувши зазначені клопотання, Зарічанською сільською радою Володимир-Волинського району прийнято рішення від 20.12.2019 № 42/29 "Про внесення змін в договори оренди земельних ділянок".

Відповідно до рішення Зарічанської сільської ради від 20.12.2019 №42/29, сільська рада вирішила, зокрема:

- внести зміни в договори оренди земельних ділянок, згідно з додатку №1 замінити в договорі оренди сторони: "Орендодавець" з Володимир-Волинська районна державна адміністрація або головне управління Держгеокадастру у Волинській області на Зарічанська сільська рада Володимир-Волинського району Волинської області; "Орендар" з Публічне акціонерне товариство "Володимир-Волинська птахофабрика" на Акціонерне товариство "Володимир-Волинська аграрна компанія" (п. 1);

- визначити, що права та обов`язки орендаря за договором оренди новий орендар набуває у повному обсязі з моменту державної реєстрації права оренди згідно з додаткових угод про заміну сторони в договорі (п 2.);

- надати право сільському голові укласти додаткову угоду про заміну сторони в договорах оренди земельних ділянок на затверджених умовах (п. 3).

- Акціонерному товариству "Володимир-Волинська аграрна компанія" здійснити державну реєстрацію права оренди у встановленому законом порядку (п .4).

В той же час, ч. 1 ст. 8-1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу, крім передбачених частиною другою цієї статті випадків.

Право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності, наданої для будівництва житлового будинку, може бути відчужене орендарем за згодою орендодавця у разі, якщо таке будівництво розпочате, на строк та на умовах, визначених первинним договором оренди, або якщо таке відчуження передбачено первинним договором оренди (ч. 2 ст. 8-1 Закону України "Про оренду землі").

Установлені статтею 8-1 Закону України "Про оренду землі" обмеження щодо розпорядження правом на оренду земельної ділянки корелюються з нормами земельного законодавства, якими визначено порядок розпорядження землями державної та комунальної власності.

Так, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 2 статті 124 ЗК України установлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.11.2023 у справі № 918/119/21 вказала, що норми статті 8-1 Закону України "Про оренду землі" (що встановлюють спеціальні обмеження для відчуження орендарем права оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності) є спеціальними щодо загальної норми частини четвертої статті 32 цього Закону про те, що реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору.

Суд апеляційної інстанції вказує, що в цьому випадку, за встановлених вище обставин справи, внаслідок утворення Акціонерного товариства "Володимир-Волинська аграрна компанія" шляхом виділу з Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" останнє не припинило господарської діяльності та продовжило свою діяльність з меншим обсягом активів і хоча документально не передало новоствореній юридичній особі право оренди спірних земельних ділянок (вище вказано, що у розподільчому балансі відсутні відомості про передання права оренди), однак по суті фактично здійснило таку передачу.

Зокрема, відповідно до листа ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" № 1322 від 15.11.2019, адресованого Зарічанській сільській раді, товариство просило припинити право оренди на земельні ділянки, уклавши додаткову угоду із заміною орендаря на АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" (т. 2, а. с. 76).

В свою чергу, АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" листом № 7 від 15.11.2019 просило Зарічанську сільську раду внести зміни до чинних договорів оренди земельних ділянок, які знаходилися в користуванні ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика", а саме замінити орендаря на АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" (т. 2, а. с. 77).

Тобто, по суті Приватне акціонерне товариство "Володимир-Волинська птахофабрика" не лише добровільно відмовилось від права користування земельними ділянками, а й фактично здійснило відчуження права оренди земельних ділянок на користь АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія", що вказує про порушення ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" приписів ст. 8-1, абз. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі".

Щодо позиції відповідачів, яка прийнята судом апеляційної інстанції, а саме чинності рішення Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 20.12.2019 № 42/29 "Про внесення змін в договорах оренди земельних ділянок" та не оскарження вказаного рішення прокурором, суд апеляційної інстанції вказує таке.

Як убачається із матеріалів справи, а саме позовної заяви, звертаючись до суду із цим позовом, прокурор обґрунтовував незаконність вказаного рішення органу місцевого самоврядування.

При цьому, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду земельної ділянки третій особі, яке вже було реалізоване і вичерпало свою дію, не призведе до поновлення прав держави, відновлення володіння, користування або розпорядження земельною ділянкою, а тому в цьому випадку така позовна вимога не є ефективним способом захисту права держави. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 та постановах Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 911/665/22, від 26.09.2023 у справі № 910/2392/22.

Водночас позивач у межах розгляду справи може посилатися, зокрема, на незаконність прийнятого рішення органу місцевого самоврядування без заявлення вимоги про визнання його незаконним та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не зумовлюють правових наслідків, на які вони спрямовані. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 та постанові Верховного Суду від 26.09.2023 у справі № 910/2392/22.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку доводам прокурора про незаконність рішення Зарічанської сільської ради від 20.12.2019 №42/29, вказує таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття рішення № 42/29 від 20.12.2019) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ст. 124 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття рішення № 42/29 від 20.12.2019) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч. 2).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч. 3).

Також відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 141 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття рішення № 42/29 від 20.12.2019) підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" звернувшись до Зарічанської сільської ради з клопотанням від 15.11.2019 саме просило припинити право оренди на земельні ділянки, яке в нього виникло на підставі спірних правочинів (т. 2, а. с. 76).

Тобто, мала місце добровільна відмова орендаря від права користування земельними ділянками (права оренди).

При цьому, АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" не могло набути у наведений спосіб право оренди, з підстав викладених вище, а саме законодавчої заборони передання права оренди земель державної та комунальної власності.

Таким чином, змінюючи умови договорів оренди землі в частині орендарів Зарічанською сільською радою припинено орендні відносини з ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" та в порушення встановлених ст. ст. 116, 124, 134 ЗК України вимог, передано в користування спірні земельні ділянки АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" без проведення торгів.

Крім того, земельні ділянки площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497; площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420; площею 3,9074 з кадастровим номером :00:001:2421 та площею 3,5376 га, з кадастровим номером :07:001:2418 на час укладення додаткових угод не належали до земель комунальної власності, а перебували у державній власності.

За змістом ст. ст. 317, 321, 328 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до вимог ст. 25 та пунктів 31, 54 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.

Як вбачається з положень ст. ст. 83, 84 ЗК України (в редакції станом на час проведення державної реєстрації права власності на землю) землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Відповідно до матеріалів господарської справи земельні ділянки площею 51,019 га з кадастровим номером :00:001:0097; площею 43,0344 га з кадастровим номером :07:001:2435; площею 47,4542 га з кадастровим номером :07:001:2436; площею 65,8394 га з кадастровим номером :07:001:2437; площею 3,1699 га з кадастровим номером :07:001:2431; площею 2,8293 га з кадастровим номером :07:001:2434; площею 0,5565 га з кадастровим номером :07:001:2433; площею 1,5227 га з кадастровим номером :07:001:2432; площею 5,3047 га з кадастровим номером :07:001:2417; площею 11,0595 га з кадастровим номером :07:001:2422; площею 70,65 га з кадастровим номером :07:001:2424; площею 29,5493 га з кадастровим номером :07:001:2423; площею 70,8961 га з кадастровим номером :00:001:0098; площею 52,0911 га з кадастровим номером :07:001:2414; площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546; площею 6,2593 га з кадастровим номером :00:001:2581; площею 58,2072 га з кадастровим номером :07:001:2430; площею 76,0494 га з кадастровим номером :07:001:2426; площею 55,9314 га з кадастровим номером :07:001:2427; площею 25,8469 га з кадастровим номером :07:001:2428; площею 1,5475 га з кадастровим номером :07:001:2429 перейшли у комунальну власність на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 06.06.2018 №3-788/15-18-СГ (т. 2, а. с. 133-139).

Однак, лише за наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 08.12.2020 № 25-ОТГ перейшли у комунальну власність земельні ділянки площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420 та площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421 (т. 2, а. с. 140-141).

Також, земельну ділянку площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497 передано з державної у комунальну власність за наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 26.04.2021 № 120-ОТГ (т. 2, а. с. 131).

В подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 № 1423-IX остаточно розмежовані землі державної та комунальної власності.

Так, вказаним законом Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, за нормами якого з дня набрання чинності цим пунктом, а саме з 27.05.2021, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Отже, право комунальної власності на земельну ділянку площею 3,5376 га, з кадастровим номером :07:001:2418 виникло на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції земельних відносин", який набрав чинності 27.05.2021.

Зважаючи на викладене, Зарічанська сільська рада 27.12.2019, приймаючи рішення № 42/29 від 20.12.2019 до договорів оренди землі від 25.10.2012, зареєстрованого в Державному реєстрі земель запис від 02.11.2012 № 03107 та від 27.02.2012, зареєстрованого в Державному реєстрі земель запис від 27.04.2012 № 02473 в частині передачі в користування АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" земельних ділянок площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497, площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420, площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421, площею 3,5376 га з кадастровим номером :07:001:2418, вийшла за межі наданих законом повноважень та розпорядилась земельними ділянками, які не належали до комунальної власності.

Згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Підсумовуючи усе викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про незаконність рішення Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 20.12.2019 № 42/29 "Про внесення змін в договорах оренди земельних ділянок", а також про добровільну відмову Приватного акціонерного товариства "Володимир - Волинська Птахофабрика" від права користування (права оренди) спірними земельними ділянками, яке набуте ним на підставі оспорюваних прокурором договорів, а відтак про розірвання таких правочинів.

Також, суд апеляційної інстанції вказує, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (предмет позову - визнання неправомірним і скасування пункту рішення, визнання недійсним державного акта та витребування земельної ділянки) сформульовано правовий висновок, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

При цьому в пункті 49 постанови від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним. Таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване.

Адже обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин.

Оскільки, в межах цієї господарської справи, прокурор фактично прагне повернення спірних земельних ділянок у володіння територіальної громади, право оренди яких, всупереч вимогам закону були передані від ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" до АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія", то прокурором обрано належний та ефективний спосіб захисту у спірних правовідносинах - розірвання та визнання недійсним правочинів та повернення спірних земельних ділянок територіальної громаді.

Тому, помилковими є твердження відповідачів про необхідність окремого оскарження рішення Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 20.12.2019 № 42/29 "Про внесення змін в договорах оренди земельних ділянок" та законність останнього.

Щодо визнання недійсним договору оренди землі від 04.06.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:2546, апеляційний господарський суд бере до уваги таке.

Суд апеляційної інстанції вказує, що мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить підстав для відмови в задоволенні вказаної вимоги.

Як встановлено судом вище, земельна ділянка площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546 перебувала в користуванні ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" на підставі договору оренди землі від 30.12.2013, який укладено з Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області строком на 7 років.

У подальшому, у зв`язку з виділенням з ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" нової юридичної особи - АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія", на підставі рішення Зарічанської сільської ради від 20.12.2019 №42/29, між Зарічанською сільською радою та АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" 27.12.2019 укладено додаткову угоду про зміну сторін у договорі оренди землі.

В той же час, строк дії договору оренди землі від 30.12.2013 закінчився 23.06.2021.

На підставі рішення Володимир-Волинської міської ради від 04.06.2021 №7/67 поновлено зазначений договір оренди землі, шляхом укладення між Володимир-Волинською міською радою та АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" договору в новій редакції.

Однак, АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" не було орендарем за попереднім договором - договором оренди землі від 30.12.2013, а тому у нього не могло виникнути переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк, передбаченого ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відтак, АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" могло набути право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:2546 лише на конкурентних засадах (земельних торгах) та подальшим укладанням договору за результатом аукціону.

Однак, той спосіб у який АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" набуло речове право на вказану земельну ділянку суперечить приписам земельного законодавства

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В цьому випадку, укладення договору оренди землі в новій редакції між Володимирською міською радою та АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" порушує вимоги ст. ст. 116, 124, 134 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та суперечить інтересам держави, а тому договір оренди землі від 04.06.2021 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:2546 слід визнати недійсним.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відзначити, що в цьому випадку не буде порушено право орендаря на мирне володіння (користування) майном, з таких підстав.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми: перша - виражається в першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер; друга - викладена в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями; третя - закріплена в другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Другу та третю норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі ""East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168).

Критеріями сумісності заходу втручання у право власності з гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:

- втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу в національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;

- якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;

- втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа - добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), "Кривенький проти України" від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)).

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки - встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Як уже зазначено, підставою для дострокового розірвання договору оренди землі може бути невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 Закону України "Про оренду землі" та умовами договору, а підставою припинення права користування - добровільна відмова землекористувача від права користування (п. "а" ч. 1 ст. 141 ЗК України).

Абзацом 3 частини 2 статті 25 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Таким законодавчо встановленим обмеженням щодо земельної ділянки державної власності є заборона на відчуження права її оренди відповідно до норми частини першої статті 8-1 Закону України "Про оренду землі". При цьому заборона встановлена безвідносно до способу, в який право оренди відчужується.

Така заборона є чіткою, була доступною для відповідачів, а наслідки її порушення - передбачуваними для них, зокрема, з огляду на вимоги договору оренди землі, абзацу третього частини другої статті 25 та частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі".

ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" усупереч встановленій законом забороні, звернулося до Зарічанської сільської ради про припинення права оренди та фактично передання такого права іншій юридичній особі - АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія", тобто повелося недобросовісно як щодо орендодавця, так і щодо виконання імперативних вимог закону.

Більше того, з огляду на згадану вище самостійну відмову ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" від права користування земельними ділянками, його право мирного володіння не може бути порушено, оскільки Товариство усвідомлювало всі, у тому числі і негативні для нього наслідки відмови від права оренди.

Суд вказує, що АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" не могло не знати про чітку встановлену законодавством процедуру набуття права користування земельними ділянками державної та комунальної власності, а також неможливість набуття у користування таких земельних ділянок у поза конкурентний спосіб (без проведення земельних торгів).

Крім того, набувши у заборонений законом спосіб право користування земельними ділянками державної і комунальної власності, АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" не могло виникнути і право на мирне володіння (користування) майном.

Отже, ПрАТ "Володимир-Волинська птахофабрика" не виконало свого обов`язку орендаря, встановленого нормою абз. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі", що, у свою чергу, є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі відповідно до частини першої статті 32 цього ж Закону.

Тому, розірвання та визнання недійсним спірних правочинів, як наслідок протиправної поведінки орендаря, ураховуючи вимоги абзацу другого статті 1 Першого протоколу до Конвенції є не лише передбаченим законом і таким, що переслідує легітимну мету контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, але й пропорційним цій меті.

Щодо повернення Акціонерним товариством "Володимир-Волинська аграрна компанія" Володимирській міській раді земельних ділянок площею 51,019 га з кадастровим номером :00:001:0097; площею 43,0344 га з кадастровим номером :07:001:2435; площею 47,4542 га з кадастровим номером :07:001:2436; площею 65,8394 га з кадастровим номером :07:001:2437; площею 3,1699 га з кадастровим номером :07:001:2431; площею 2,8293 га з кадастровим номером :07:001:2434; площею 0,5565 га з кадастровим номером :07:001:2433; площею 1,5227 га з кадастровим номером :07:001:2432; площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497; площею 3,5376 га з кадастровим номером :07:001:2418; площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420; площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421; площею 5,3047 га з кадастровим номером :07:001:2417; площею 11,0595 га з кадастровим номером :07:001:2422; площею 70,65 га з кадастровим номером :07:001:2424; площею 29,5493 га з кадастровим номером :07:001:2423; площею 70,8961 га з кадастровим номером :00:001:0098; площею 52,0911 га з кадастровим номером :07:001:2414; площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546; площею 6,2593 га з кадастровим номером :00:001:2581; площею 58,2072 га з кадастровим номером :07:001:2430; площею 76,0494 га з кадастровим номером :07:001:2426; площею 55,9314 га з кадастровим номером :07:001:2427; площею 25,8469 га з кадастровим номером :07:001:2428; площею 1,5475 га з кадастровим номером :07:001:2429.

Статтею 34 Земельного кодексу України передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Оскільки, спірні земельні ділянки перебувають у користуванні АТ "Володимир-Волинська аграрна компанія" останнє зобов`язане повернути їх територіальній громаді міста Володимира в особі Володимирської міської ради, як правонаступника Зарічанської сільської ради.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов прокурора слід задовольнити в повному обсязі.

При розгляді цієї справи суд апеляційної інстанції враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 15.11.2023 у справі № 918/119/21, викладені за результатами розгляду подібних правовідносин.

Також, апеляційний господарський суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010) ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі підтвердилися при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2024 у справі №903/749/24 слід скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, а апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури задовольнити.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 05.11.2024 у справі №903/749/24 скасувати.

Ухвалити нове.

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, місто Володимир, вул.Небесної Сотні, будинок 3, код 04051359) та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, село Федорівка, код 00851376), зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02470, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № 30987353 внесено відомості про право оренди на земельну ділянку площею 51,019 га з кадастровим номером :00:001:0097.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, місто Володимир, вул.Небесної Сотні, будинок 3, код 04051359) та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, село Федорівка, код 00851376), зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02469, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за №№ 30878527, 30879512, 30880815, 30879976, 30877562, 30879014, 30880379 внесено відомості про право оренди на земельні ділянки площею 43,0344 га з кадастровим номером :07:001:2435, площею 47,4542 га з кадастровим номером :07:001:2436, площею 65,8394 га з кадастровим номером :07:001:2437, площею 3,1699 га з кадастровим номером :07:001:2431, площею 2,8293 га з кадастровим номером :07:001:2434, площею 0,5565 га з кадастровим номером :07:001:2433, площею 1,5227 га з кадастровим номером :07:001:2432.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 25.10.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, місто Володимир, вул.Небесної Сотні, будинок 3, код 04051359) та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, село Федорівка, код 00851376), зареєстрований в Державному реєстрі земель 02.11.2012 за № 03107, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 08.04.2019 за № 31157490 внесено відомості про право оренди на земельну ділянку площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, місто Володимир, вул.Небесної Сотні, будинок 3, код 04051359) та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, село Федорівка, код 00851376), зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02473, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 08.04.2019 за № № 31156724, 31156224, 31155818 внесено відомості про право оренди на земельні ділянки площею 3,5376 га з кадастровим номером :07:001:2418, площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420, площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421, а також 27.03.2019 за №№ 30986658, 31125070 про право оренди на земельні ділянки площею 5,3047 га з кадастровим номером :07:001:2417 та площею 11,0595 га з кадастровим номером :07:001:2422.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, місто Володимир, вул.Небесної Сотні, будинок 3, код 04051359) та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, село Федорівка, код 00851376), зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02472, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 27.03.2019 внесено відомості про право оренди на земельні ділянки площею 70,65 га з кадастровим номером :07:001:2424, площею 29,5493 га з кадастровим номером :07:001:2423, площею 70,8961 га з кадастровим номером :00:001:0098, та також 20.03.2019 за № 30881773 про право оренди на земельну ділянку площею 52,0911 га з кадастровим номером :07:001:2414.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.12.2018, укладений між Зарічанською сільською радою (44740, Волинська обл., Володимир-Волинський р-н, село Заріччя, вул. Героїв Майдану, будинок 2А, код 04334809) та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, село Федорівка, код 00851376), зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.01.2019 за №29807339 щодо права оренди на земельну ділянку площею 6,2593 га з кадастровим номером :00:001:2581.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 27.02.2012, укладений між Володимир-Волинською районною державною адміністрацією (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, місто Володимир, вул. Небесної Сотні, будинок 3, код 04051359) та Приватним акціонерним товариством "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, село Федорівка, код 00851376), зареєстрований в Державному реєстрі земель 27.04.2012 за № 02471, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 20.03.2019 за № № 30871209, 30865807, 30862985, 30872306, 30867086 внесено відомості про право оренди на земельні ділянки площею 58,2072 га з кадастровим номером :07:001:2430, площею 76,0494 га з кадастровим номером :07:001:2426, площею 55,9314 га з кадастровим номером :07:001:2427, площею 25,8649 га з кадастровим номером :07:001:2428, площею 1,5475 га з кадастровим номером :07:001:2429.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 04.06.2021, укладений між Володимир-Волинською міською радою (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, місто Володимир, вул.Галицького Данила, будинок 5, код 35387610) та Акціонерним товариством "Володимир-Волинська аграрна компанія" (44700, Україна, Володимирський р-н, Волинська обл., село Федорівка, код 43306561), щодо права оренди на земельну ділянку площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Володимир-Волинська аграрна компанія" (44700, Україна, Володимирський р-н, Волинська обл., село Федорівка, код 43306561) повернути Володимирській міській раді (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, місто Володимир, вул.Галицького Данила, будинок 5, код 35387610) земельні ділянки:

площею 51,019 га з кадастровим номером :00:001:0097;

площею 43,0344 га з кадастровим номером :07:001:2435;

площею 47,4542 га з кадастровим номером :07:001:2436;

площею 65,8394 га з кадастровим номером :07:001:2437;

площею 3,1699 га з кадастровим номером :07:001:2431;

площею 2,8293 га з кадастровим номером :07:001:2434;

площею 0,5565 га з кадастровим номером :07:001:2433;

площею 1,5227 га з кадастровим номером :07:001:2432;

площею 7,3328 га з кадастровим номером :00:001:2497;

площею 3,5376 га з кадастровим номером :07:001:2418;

площею 2,8230 га з кадастровим номером :07:001:2420;

площею 3,9074 га з кадастровим номером :00:001:2421;

площею 5,3047 га з кадастровим номером :07:001:2417;

площею 11,0595 га з кадастровим номером :07:001:2422;

площею 70,65 га з кадастровим номером :07:001:2424;

площею 29,5493 га з кадастровим номером :07:001:2423;

площею 70,8961 га з кадастровим номером :00:001:0098;

площею 52,0911 га з кадастровим номером :07:001:2414;

площею 48,3432 га з кадастровим номером :00:001:2546;

площею 6,2593 га з кадастровим номером :00:001:2581;

площею 58,2072 га з кадастровим номером :07:001:2430;

площею 76,0494 га з кадастровим номером :07:001:2426;

площею 55,9314 га з кадастровим номером :07:001:2427;

площею 25,8649 га з кадастровим номером :07:001:2428;

площею 1,5475 га з кадастровим номером :07:001:2429.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, село Федорівка, код 00851376) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Україна, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок, 15, код 02909915) - 21 196 грн судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Акціонерного товариства "Володимир-Волинська аграрна компанія" (44700, Україна, Володимирський р-н, Волинська обл., село Федорівка, код 43306561) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Україна, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок, 15, код 02909915) - 6 056 грн судового збору за подання позовної заяви.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимирський р-н, село Федорівка, код 00851376) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Україна, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок, 15, код 02909915) - 31 794 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Володимир-Волинська аграрна компанія" (44700, Україна, Володимирський р-н, Волинська обл., село Федорівка, код 43306561) на користь Волинської обласної прокуратури (43000, Україна, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок, 15, код 02909915) - 9 084 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Господарському суду Волинської області видати накази на виконання цієї постанови.

6. Справу № 903/749/24 надіслати Господарському суду Волинської області.

7. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "17" лютого 2025 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Мельник О.В.