ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.02.2025 р. Справа№ 914/3278/23

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши матеріали скарги

представника ОСОБА_1 , місто Львів

на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича, місто Львів

у справі №914/3278/23

за позовом ОСОБА_1 , місто Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця», місто Львів

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , місто Львів

про зобов`язання вчинити дії щодо надання документів товариства за 2004 2006 роки.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/3278/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії щодо надання документів товариства за 2004 2006 роки.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.04.2024 у справі №914/3278/23 позовні вимоги задоволено; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Латориця» протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 направити засобами поштового зв`язку належним чином засвідчені копії документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» за 2004 -2006 роки, а саме: статуту ТзОВ «Латориця» та всіх його редакцій; протоколів загальних зборів ТзОВ «Латориця», що приймалися та які наявні; річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в тому числі довідки, акти, приписи, декларації, розродження, рішення, тощо); документів бухгалтерського обліку; договори, що укладалися та є укладеними (в тому числі додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо).

На виконання вказаного рішення 13.06.2024 Господарським судом Львівської області видано відповідний наказ.

12.02.2025 на розгляд Господарського суду Львівської області представником ОСОБА_1 подано скаргу б/н від 11.02.2025 (вх.№568/25) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича з вимогами: визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2024 у межах виконавчого провадження №75710991 неправомірним та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області.

Крім того, скаржник просив поновити строк на подання скарги, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження приватним виконавцем Зореною Петром Івановичем не надсилалась та про наявність такої стало відомо після ознайомлення з оригіналами виконавчого провадження.

17.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява від представника скаржника (вх.№4064/25), в якій представник просить повернути скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця Зорени Петра Івановича.

Згідно із приписами статті 3391 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

Згідно статті 14 Господарського процесуального кодексу України (диспозитивність господарського судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Як вбачається із змісту статті 14 Господарського процесуального кодексу України України, вказане право заявника є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів заявника чи волі сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 зазначила, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

При цьому частиною 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Так, суд вважає за необхідне при вирішенні питання про повернення заявнику скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця Зорени Петра Івановича, застосувати приписи статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Із системного аналізу положень Господарського процесуального кодексу України, що регулюють інститут судового контролю за виконанням судових рішень, зокрема оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця випливає, що процесуальний закон прямо не передбачає можливості повернення скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця, у разі подання скаржником відповідного клопотання, однак суд, зважаючи на клопотання позивача, вважає за доцільне застосувати аналогію процесуального закону та, враховуючи положення статті 14 Господарського процесуального кодексу України, задовольнити клопотання представника позивача про повернення скарги.

Враховуючи, що заява про повернення скарги надійшла до винесення процесуального документу щодо прийняття скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця Зорени Петра Івановича до розгляду, суд приходить висновку про повернення ОСОБА_1 скарги №б/н від 11.02.2025 (вх.№568/25 від 12.02.2025).

Керуючись нормами статей 14, 42, 174, 3391 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича, подану її представником, повернути скаржнику.

Додаток: скарга з додатками, всього на 24 аркушах.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку строки визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сухович Ю.О.

Ухвалу складено та підписано 20.02.2025