ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 916/896/23(916/3968/23)
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 б/н від 19.01.2025 (вх.№271/25 від 20.01.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024

у справі №916/896/23(916/3968/23)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"

до відповідачів:

- ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ( ОСОБА_2 ): керуючого реалізацією арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича

про визнання недійсними боргових розписок

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 р. ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.05.2023 відкрито провадження у справі №916/896/23 про неплатоспроможність ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_2 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича.

З метою виявлення всіх кредиторів 01.05.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за №70524 від 01.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 у справі №916/896/23 визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в сумі 2314116 грн з задоволенням у другу чергу, а ухвалою попереднього засідання суду від 05.06.2023 визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення керуючим реструктуризацією боржника до реєстру вимог кредиторів, до складу якого включені вимоги одного кредитора ОСОБА_1 .

В подальшому ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 у справі №916/896/23 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_2 в сумі 3309537,29 грн з задоволенням у другу чергу та 97848,94 грн з задоволенням у третю чергу.

Постановою Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 у справі №916/896/23 визнано ОСОБА_2 банкрутом; введено відносно ОСОБА_2 процедуру погашення боргів та призначено арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича керуючим реалізацією майна.

08.09.2023 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" в межах справи про неплатоспроможність №916/896/23 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання недійсними розписки від 20.01.2006, наданої ОСОБА_2 , про отримання у ОСОБА_1 60000 дол. США та розписки від 20.01.2007, наданої ОСОБА_2 , про отримання у ОСОБА_1 120000 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.09.2023 прийнято вищенаведену позовну заяву до розгляду в межах провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , присвоєно №916/896/23(916/3968/23) та залучено керуючого реалізацією арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ( ОСОБА_2 ).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/896/23(916/3968/23) (суддя Грабован Л.І.) у задоволенні позову відмовлено повністю; витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 27.03.2024, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15.08.2024, задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"; скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/896/23(916/3968/23); задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнано недійсним правочин, оформлений розпискою від 20.01.2006, наданою ОСОБА_2 , про отримання у ОСОБА_1 60000 дол. США; визнано недійсним правочин, оформлений розпискою від 20.01.2007, наданою ОСОБА_2 , про отримання у ОСОБА_1 120000 грн.

20.01.2025 до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 б/н від 19.01.2025 (вх.№271/25 від 20.01.2025), в якій останній, посилаючись на наявність нововиявлених обставин, просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23), відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" і залишити рішення Господарського суду Одеської області від 20.12.2023 у справі №916/896/23(916/3968/23) без змін.

В якості підстави для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23) заявником зазначено існування істотних для справи обставин, що не були встановлені судом апеляційної інстанції, а саме: наявність кредитного договору №97/05ф від 22.06.2006, який укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" і який, на переконання заявника, підтверджує фінансову спроможність кредитора надати позику боржникові та джерела походження коштів, наданих у позику.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.01.2025 для розгляду вищенаведеної заяви сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.

Враховуючи те, що заяву ОСОБА_1 б/н від 19.01.2025 (вх.№271/25 від 20.01.2025) було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що зумовило неотримання апеляційним господарським судом матеріалів даної справи, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття за вказаною заявою провадження за нововиявленими обставинами до надходження матеріалів справи №916/896/23(916/3968/23) з суду першої інстанції, а також зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали зазначеної справи.

Ознайомившись з матеріалами справи після їх надходження до суду апеляційної інстанції, а також з матеріалами заяви ОСОБА_1 б/н від 19.01.2025 (вх.№271/25 від 20.01.2025), колегія суддів дійшла висновку про те, що дана заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 321 Господарського процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Між тим, звертаючись з заявою б/н від 19.01.2025 (вх.№271/25 від 20.01.2025), ОСОБА_1 не зазначив дати, коли він дізнався про існування обставин, які, на його думку, є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, проте заявив при цьому клопотання про поновлення строку на подання вищенаведеної заяви, мотивоване запровадженням воєнного стану, який зумовив необхідність виїзду заявника за межі України для лікування та безпеки родини, що, в свою чергу, позбавило останнього можливості завчасно отримувати інформацію про стан розгляду справи та подати до суду доказ (кредитний договір №97/05ф від 22.06.2006), який залишився у місті Одеса.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Колегія суддів зауважує, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку.

Відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

За умовами частини сьомої статті 6 Господарського процесуального кодексу України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В силу пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (далі Положення) особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 37 глави 2 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, з 05.10.2021, тобто з дати початку функціонування таких підсистем ЄСІТС як "Електронний кабінет" та "Електронний Суд", зазнав змін існувавший до цього порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, передбачений, зокрема, підпунктами 17.1, 17.5, 17.14 підпункту 17 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у тому числі порядок вручення судових рішень. Відтак з 05.10.2021 вручення судом судових рішень особам, які зареєстрували Електронний кабінет, здійснюється в електронній формі шляхом надсилання судових рішень до електронного кабінету таких осіб.

У випадку, якщо особа (учасник справи) зареєструвала свій Електронний кабінет, електронна форма вручення їй судових рішень є обов`язковою та пріоритетною щодо письмової форми вручення, яка, на відміну від електронної форми, може бути реалізована судом у зазначеному випадку лише за окремою заявою учасника справи.

Саме така правова позиція суду касаційної інстанції викладена в ухвалах Верховного Суду від 06.03.2023 у справі №916/3104/21 та від 17.05.2023 у справі №910/15120/20.

Господарський процесуальний кодекс України не покладає на суд обов`язку направляти учаснику справи копію судового рішення у паперовій формі, у випадку, якщо особа зареєструвала свій Електронний кабінет, має доступ до функціонуючих підсистем та документів у межах відповідної справи.

Відповідно до інформації з Комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" Воронов Олександр Михайлович зареєстрував свою офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а відтак мав свій зареєстрований електронний кабінет, через який отримав доступ до справи №916/896/23(916/3968/23).

Як вбачається з довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, яка сформована у Комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23) була надіслана ОСОБА_1 до його електронного кабінету та доставлена останньому 01.04.2024 о 19:55.

У пункті 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на викладене, датою вручення ОСОБА_1 постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23), в якій суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність у матеріалах справи жодного доказу, який би підтверджував фінансову спроможність кредитора надати позику боржнику та джерела походження коштів, наданих у позику, є 02.04.2024 (робочий день, наступний за днем відправлення даного судового рішення), проте, як зазначалося вище, з заявою про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, обґрунтованою існуванням необхідних доказів у вигляді договору, датованого 22.06.2006, останній звернувся лише 19.01.2025.

Доводи заявника про те, що він не мав можливості отримувати інформацію про стан розгляду справи та, відповідно, подати доказ (кредитний договір №97/05ф від 22.06.2006), колегією суддів оцінюються критично з огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів завчасного повідомлення ОСОБА_1 про апеляційний розгляд даної справи та участь його повноважного представника адвоката, тобто кваліфікованого фахівця у галузі права, у судовому засіданні, в якому здійснювався апеляційний розгляд справи, а також подальше оскарження заявником постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23) в касаційному порядку.

Посилання скаржника на введення воєнного стану колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, натомість такими підставами повинні бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку, при цьому суд має оцінити поважність цих підстав індивідуально в межах справи, яка розглядається, відповідно до положень процесуального закону, у тому числі, дослідивши відповідні докази, подані заявником на підтвердження своїх доводів про поважність пропуску процесуального строку.

Відповідний сталий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого стану, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків, викладено в постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22.

Жодного доказу на підтвердження своїх доводів про виїзд за межі України для лікування та безпеки родини заявником до поданої ним заяви б/н від 19.01.2025 (вх.№271/25 від 20.01.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23) не додано.

Не подано заявником також і доказів, які б свідчили про те, що останній, будучи ознайомленим з мотивуванням постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23) та існуванням кредитного договору №97/05ф від 22.06.2006, який у матеріалах справи відсутній, діючи добросовісно, розумно, обачливо та з достатнім поспіхом, вживав заходів для того, щоб якнайшвидше звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про перегляд вищенаведеної постанови за нововиявленими обставинами, натомість, навпаки, зазначені Вороновим Олександром Михайловичем підстави не є тими обставинами, які перешкоджають звернутися з такою заявою в найкоротший строк, адже вони є суб`єктивними (такими, що залежать виключно від самого заявника).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що несвоєчасне звернення з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, з огляду на наведені заявником доводи, які не підтверджені належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, не зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення учасника справи та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії, натомість подання зазначеної заяви з істотним пропуском визначеного процесуальним законом строку зумовлене виключно власною недбалістю заявника, який виступаючи кредитором у даній справі, не проявив інтересу до цієї справи, хоча, діючи розумно та обачливо, повинен був розуміти наслідки своєї пасивної поведінки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10 2010 у справі "Устименко проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 13.03.2018 у справі "Кузнєцов та інші проти Росії" підкреслив, що поновлення строків означає відступ від принципу res judicata, а тому особи, які прагнуть переглянути рішення за межами наданих законом строків, мають діяти з достатнім поспіхом.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що причини пропуску строку, зазначені заявником в обґрунтування відповідного клопотання, не є поважними для поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23), що відповідно до вимог процесуального закону є підставою для залишення зазначеної заяви без руху з наданням строку для зазначення інших підстав для поновлення пропущеного строку.

Крім того, в силу частини першої статті 258 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається у письмовій формі і за аналогією з частиною другою статті 162 Господарського процесуального кодексу України підписується скаржником або його представником, або іншою особою, якій законом надано відповідне право.

В силу частин першої, третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з приписами частини першої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина друга статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до підпункту 11 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України представництво у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

За своєю суттю підписання та/або подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва, а тому має здійснюватися за умови наділення учасником справи свого представника такими повноваженнями.

У пункті 4 частини третьої статті 322 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами додається, зокрема, документ, який підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником.

Частиною четвертою статті 60 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів визначені Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженим рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 (далі Положення).

Згідно з підпунктами 12.2, 12.3, 12.9 пункту 12 зазначеного вище Положення ордер має містити підпис: прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правнича допомога; посилання на договір про надання правничої допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу, так і назва групи органів, визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо); дату видачі ордера.

Як вбачається зі змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами б/н від 19.01.2025 (вх.№271/25 від 20.01.2025), остання підписана представником ОСОБА_1 адвокатом Манушиним Валерієм Олександровичем, який діє на підставі ордеру серії ВН №1462066, копію якого додано до вказаної заяви.

Між тим, колегія суддів зауважує на тому, що у вказаному ордері не зазначені відомості, передбачені підпунктами 12.2, 12.3, 12.9 пункту 12 Положення, натомість відповідні графи ордеру взагалі не заповнені.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що виявлений колегією суддів недолік в оформленні документа, що посвідчує повноваження представника, повинен бути усунений шляхом надання до суду апеляційної інстанції ордеру на представництво адвокатом Манушиним Валерієм Олександровичем інтересів ОСОБА_1 у Південно-західному апеляційному господарському суді, який оформленим належним чином, тобто з урахуванням вимог пункту 12 Положення.

Колегія суддів також зазначає, що в силу пункту 1 частини третьої статті 322 Господарського процесуального кодексу України до заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами додаються документи, що підтверджують надсилання іншим учасникам справи копій заяви та доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення (абзац 1 частини сьомої статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, заявником вказаних вимог не додержано, оскільки останнім не подано доказів направлення ОСОБА_2 та арбітражному керуючому Вудуду Гаррі Ігоровичу копії заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та доданих до неї документів.

За умовами частини третьої статті 323 Господарського процесуального кодексу України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими чи виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог статті 322 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Встановивши недоліки в оформленні заяви ОСОБА_1 б/н від 19.01.2025 (вх.№271/25 від 20.01.2025), зокрема, неповажність зазначених причин пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; відсутність належних доказів на підтвердження повноважень у представника, який підписав вказану заяву, а також доказів надсилання окремим учасникам справи копії даної заяви з доданими до неї документами, колегія суддів залишає вказану заяву без руху з метою надання заявникові можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: вказати інші підстави для поновлення строку на подання заяви про перегляд постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23) за нововиявленими обставинами з наданням доказів, що їх підтверджують, і зазначенням дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду вищенаведеної постанови за нововиявленими обставинами; надати належним чином оформлений документ, що підтверджує повноваження адвоката Манушина Валерія Олександровича на представництво інтересів ОСОБА_1 у Південно-західному апеляційному господарському суді та надати докази надсилання копії заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і доданих до неї документів ОСОБА_2 та арбітражному керуючому Вудуду Гаррі Ігоровичу з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронних кабінетів або у паперовій формі листами з описами вкладень.

Керуючись статтями 174, 232-235, 322, 323 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 б/н від 19.01.2025 (вх.№271/25 від 20.01.2025) про перегляд постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2024 у справі №916/896/23(916/3968/23) за нововиявленими обставинами залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами буде повернута заявникові, а у разі неподання клопотання про поновлення строку на подання вищенаведеної заяви з зазначенням поважних причин його пропуску або якщо вказані ним підстави для поновлення цього строку будуть визнані неповажними, суд залишить вказану заяву без розгляду на підставі статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук