УХВАЛА

про відкладення підготовчого судового засідання

м. Київ

15.01.2025Справа № 910/10547/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А. М., при секретарі судового засідання Старовойтову Є. А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до 1. Гр. ОСОБА_2 АДРЕСА_2

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙКРОФТ" вул. Хрещатик, 22, а/с В-468, м. Київ, 01001

про визнання недійсним правочинів

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився.

від відповідача 1: не з`явився.

від відповідача 2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до гр. ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Майкрофт" про визнання недійсними:

- довіреності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 24.10.2023, посвідченої приватним нотаріусом Лукашом Козловські в Седльце, Польща за реєстровим № 6240/2023;

- Договору від 07.11.2023 дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Елоіс" (), укладеного між гр. ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Майкрофт".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вказана довіреність відповідачем 1 не видавалась та не відповідає дійсній волі останнього, позаяк на переконання позивача, гр. ОСОБА_2 не міг на законних підставах перебувати на території Польщі, у зв`язку з чим довіреність має бути визнана недійсною в судовому порядку, та, відповідно, укладений представником на підставі такої довіреності договір дарування частки в статутному капіталі від 07.11.2023 має бути також визнаний недійсним з огляду на відсутність у представника необхідного обсягу повноважень на укладення відповідного правочину.

Також разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів згідно ст. 81 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Через систему "Електронний суд" 12.09.2024 та через канцелярію суду 13.09.2024 від позивача на виконання вимог ухвали суду від 11.09.2024 надійшли ідентичні за змістом заяви б/н від 12.09.2024 про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши які суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10547/24 та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 06.11.2024.

Судом повідомлено, що через канцелярію суду від відповідача 2 - ТОВ "Майкрофт" 01.10.2024 надійшов відзив на позовну заяву б/н від 26.09.2024, з доказами надсилання на адреси інших учасників справи.

В свою чергу, через систему "Електронний суд" від позивача 31.10.2024 надійшло клопотання б/н від 31.10.2024 про витребування доказів, а саме від приватного нотаріуса Лукаш Козловські (Польща) належним чином завірених копій довіреності від 24.10.2023, посвідченої приватним нотаріусом Лукашом Козловські в Седльце, Польща за реєстровим № 6240/2023, копій документів, що були отримані від ОСОБА_2 при оформленні/засвідченні підпису на довіреності від 24.10.2023 № реєстрі 6240/2023 та документів на підтвердження оформлення/не оформлення Приватним нотаріусом Лукаш Козловські довіреності від 24.10.2023 № реєстрі 6240/2023 та підтвердження виконання підпису на вказаній довіреності особисто Ліщенком О.В.

Вказані документи судом долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 06.11.2024 протокольною ухвалою було оголошено перерву до 04.12.2024.

Перед початком підготовчого засідання 04.12.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли клопотання б/н від 03.12.2024 про долучення доказів та витребування доказів, в яких також викладене клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Еолоіс" (), додаткові пояснення та заява про збільшення позовних вимог б/н від 03.12.2024. Документи судом долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 04.12.2024 протокольно ухвалою оголошено перерву до 15.01.2025.

У підготовче засідання 15.01.2025 позивач та відповідач 1 особисто та/або їх уповноважені представники, а також уповноважений представник відповідача 2 не з`явились.

Про дату, час і місце проведення судового засідання 15.01.2025 позивач повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою уповноваженого представника гр. ОСОБА_1 б/н від 04.12.2024.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи чи її окремої системи (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасник справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідач 2 про дату, час і місце проведення судового засідання відповідно до норм ст. 6 ГПК України повідомлений належним чином в електронному кабінеті шляхом надсилання копії ухвали суду від 04.12.2024 про оголошення перерви в судовому засіданні, факт отримання якої 26.12.2024 підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа до електронного кабінету учасника справи.

Поряд із цим суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023 року, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023, внесено зміни до ряду статей ГПК України.

Так, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, у тому числі фізичні особи-підприємці) реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

При цьому судом встановлено відсутність у відповідача 1 зареєстрованого електронного кабінету, у зв`язку з чим з метою повідомлення останнього про оголошення перерви в судовому засіданні у справі № 910/10547/24, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 04.12.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача 1: АДРЕСА_2.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Станом на час проведення судового засідання 15.01.2025 докази вручення відповідачу 1 ухвали суду від 04.12.2025 до суду не повернуті.

Судом здійснено запит з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 799 відповідачу 1, в якому зазначено, що станом на 03.01.2025 поштове відправлення прибуло до відділення та не вручене адресату.

В той же час судом згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено відповідність адреси реєстрації відповідача 1 зазначеній на конверті.

Електронні адреси та/або інші поштові адреси, за якими можна встановити місцезнаходження/місцепроживання відповідача 1, а також інформацію про наявність офіційної електронної адреси останнього матеріали справи не містять та суду невідомі.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи вище викладене господарський суд зазначає, що відповідачі 1, 2 не були позбавлені права та можливості ознайомитися з усіма ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/.

З огляду на вищевикладене суд констатує, що ним вчинено всі необхідні та можливі заходи з метою встановлення місцезнаходження/місцяпроживання відповідачів 1, 2 та повідомлення їх про розгляд справи судом.

Про поважні причини неявки в підготовче судове засідання 15.01.2025 відповідача 1 особисто та/або його уповноваженого представника, а також уповноваженого представника відповідача 2 суд не повідомлено.

Судом встановлено, що через систему «Електронний суд» представником позивача 02.01.2025 подано письмові пояснення б/н від 02.01.2025 по справі, в яких також викладене клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника у день засідання поза межами м. Києва, а також клопотання б/н від 02.01.2025 про долучення доказів, а саме відповіді від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.12.2024 на виконання вимог ухвали суду у справі № 910/10544/24. Документи судом долучені до матеріалів справи.

Розглянувши у підготовчому засіданні 15.01.2025 заяву позивача про збільшення позовних вимог б/н від 03.12.2024 судом встановлено, що за змістом останньої позивач доповнює заявлені у позовній заяві позовні вимоги додатковою вимогою про визнання недійсним Акту приймання-передачі від 07.11.2023 частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛОІС» (), укладеного між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЙКРОФТ» (). До заяви додано докази сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. та надсилання копії заяви на адреси інших учасників справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 та ч. 2 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін і учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Водночас, відповідно до приписів ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Предметом позову є матеріально-правова вимога про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу до відповідача, що кореспондується зі способами захисту цього права чи інтересу, передбаченими ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю - вже новий позов. Такі вимоги можуть бути предметом лише іншого самостійного (окремого) позову, що подається в передбаченому ГПК України порядку.

В свою чергу, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Згідно зі ст. 163 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Одночасно суд наголошує, що збільшення розміру позовних вимог може бути реалізовано позивачем виключно в разі заявлення позовних вимог майнового характеру.

Тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано з пред`явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви. Якщо такі додаткові позовні вимоги зв`язані з раніше заявленими позовними вимогами підставою виникнення або поданими доказами (наприклад, коли позов подано на суму основного боргу і позивач до прийняття рішення просить додатково стягнути пеню за прострочку платежу), то їх може бути пред`явлено з дотриманням, зокрема, приписів статті 173 ГПК України. Така дія (заявлення додаткових вимог) може кваліфікуватися лише як зміна предмету позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За оцінками суду додаткова вимога позивача про визнання недійсним Акту приймання-передачі від 07.11.2023 частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛОІС» (), укладеного між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЙКРОФТ» (), є новою позовною вимогою, яка не була заявлена в первісній позовній заяві, яка ґрунтується на тих самих обставинах, зазначених в позовній заяві, та безпосередньо пов`язана з заявленими вимогами про визнання недійсним Договору від 07.11.2023 дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Елоіс" (), укладеного між гр. ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Майкрофт", позаяк укладений на виконання умов вказаного Договору, в зв`язку з чим суд розцінює заяву позивача як заяву про зміну предмету позову шляхом доповнення додатковою вимогою.

З огляду на те, що зміна предмету позову є правом позивача, передбаченим ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, зокрема, процесуальні права відповідачів, а саме останнім було надано можливість ознайомитися з заявою про зміну предмету з урахуванням її направлення на адресу відповідачів, остання відповідає загальним вимогам, встановленим ст.ст. 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, а також зважаючи на те, що відповідна заява подана до суду до закінчення підготовчого засідання, заява позивача б/н від 03.12.2024 про зміну предмету позову (збільшення позвоних вимог) прийнята судом до розгляду та подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням останньої.

Також розглянувши в судовому засіданні 15.01.2025 клопотання позивача б/н від 03.12.2024 про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛОІС» (), в обґрунтування якого позивач посилається на те, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки останнього з огляду на прийняту судом заяву про збільшення позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Суд наголошує, що метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини.

Допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч. 4 ст. 50 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, предмет даного спору та зміст позовних вимог, а також необхідність обстоювання власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду, оскільки відповідно до матеріалів справи предметом спору у справі є оскарження Договору від 07.11.2023 дарування частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Елоіс" та укладеного на його виконання Акту приймання-передачі від 07.11.2023 частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Елоіс", суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛОІС» (), оскільки рішення у даній справі може вплинути на його права та/або обов`язки щодо однієї зі сторін.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, від сторін на час проведення судового засідання 15.01.2025 до суду не надходило.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Суд зазначає, що завданням підготовчого провадження, виходячи із змісту ст. 177 ГПК України є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

З метою виконання визначеного у ст. 177 ГПК України завдання підготовчого провадження суд вчиняє передбачені ч. 2 ст. 182 ГПК України дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу (наслідки неявки в судове засідання учасника справи); 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Разом з тим суд зазначає, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

При цьому розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, інших учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (справи "Фрідлендер проти Франції", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії", "Літоселітіс проти Греції").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" зазначив, що очевидно, для кожної справи буде свій прийнятний строк, і встановлення кількісного обмеження, чинного для будь-якої ситуації, було б штучним. Суд неодноразово визнавав, що неможливо тлумачити поняття розумного строку як фіксовану кількість днів, тижнів тощо (рішення у справі "Штеґмюллер проти Авторії"). Таким чином, у кожній справі постає питання оцінки, що залежатиме від конкретних обставин.

Окрім того, суд звертає увагу на введення з 24.02.2022 військового стану в Україні через агресію Російської Федерації проти України, а також, відповідно, спричинені внаслідок дій країни-агресора випадки оголошення повітряних тривог, планового/аварійного відключення енерго-, водопостачання в місті Києві та інших містах.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з задоволенням клопотань позивача про зміну предмету позову та залучення до участі у справі третьої особи, з метою надання сторонам можливості реалізувати принцип змагальності, рівності всіх учасників процесу перед законом та судом, забезпечення участі представників у судовому засіданні та надання додаткових доказів в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, а також з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи, оцінки та дослідження доказів, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання відповідача 3 та відкладення підготовчого засідання у справі в межах розумного строку та з урахуванням графіку судових засідань.

Керуючись ст.ст. 46, 50, 177, 179, 181, 183, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Підготовче засідання у справі відкласти на 19.02.25 о 16:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 3.

2. Повідомити про судове засідання учасників справи. У відповідності до ст. 60 ГПК України сторонам надати документи, що підтверджують повноваження представників учасників справи.

3. Заяву позивача про збільшення позовних вимог задовольнити.

4. Клопотання позивача гр. ОСОБА_1 в частині залучення до участі у справі третьої особи задовольнити.

5. Залучити до участі у справі як третю особу, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛОІС» (02217, м. Київ, вул. Електротехнічна, 2А, ).

6. Зобов`язати позивача протягом 5 днів з моменту вручення даної ухвали направити на адресу третьої особи копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами, надавши суду відповідні письмові докази.

7. Встановити третій особі строк для подання пояснень щодо суті спору - протягом 5 днів з моменту отримання даної ухвали, надавши суду докази надсилання учасникам справи копій зазначених пояснень.

8. Повідомити учасників справи, що додаткові письмові докази, висновки експертів, клопотання, заяви, пояснення можуть бути подані до суду у строк до 17.02.2025 (включно) з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 170 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, зокрема, змагальності та рівності всіх учасників процесу перед законом та судом, а також про наявне право учасника справи на подання разом з письмовою заявою/клопотанням проекту ухвали, постановити яку він просить суд.

9. Попередити учасників судового процесу про неприпустимість зловживання процесуальними правами, визначеного ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, а також невиконання процесуальних обов`язків та створення протиправних перешкод у здійсненні судочинства, та, відповідно, можливість застосування заходів процесуального примусу з підстав та в порядку, визначеному главою 9 ГПК України.

10. Звернути увагу учасників справи на процесуальні права та обов`язки, передбачені ст. 46 ГПК України, зокрема в частині строків подання до суду заяв про збільшення/зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстави позову та доказів направлення копій таких заяв та доданих до них документів іншим учасникам справи, а також щодо наслідків неподання таких доказів суду (ч.ч. 2, 3, 5 ст. 46 ГПК України).

11. Звернути увагу сторін, що збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ГПК України (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

12. Також суд наголошує на необхідності дотримання вимог частини 6 статті 6 ГПК України в частині обов`язкової реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, та можливості ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами, а також зазначає про процесуальні наслідки, передбачені ГПК України, невчинення відповідних дій щодо реєстрації електронного кабінету.

13. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон