ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2025 р. Справа№ 910/1215/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Мальченко А.О.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Цікра А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 10.02.2025

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" - адвоката Мирошніченко Інни Вадимівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024

у справі №910/1215/24 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ"

до Акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД"

про стягнення заборгованості у розмірі 1 177 092 грн. 01 коп,-

В судовому засіданні 10.02.2025 оголошено вступну та резолютивну частину додаткової постанови.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі №910/1215/24 залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі №910/1215/24 залишено без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Приватне акціонерне товариство "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД".

29.01.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 28.01.2025) через підсистему «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" - адвокатом Мирошніченко І.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 29.01.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" - адвоката Мирошніченко Інни Вадимівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/1215/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Гончарова С.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" - адвоката Мирошніченко Інни Вадимівни про ухвалення додаткового рішення у справі №910/1215/24 призначено до розгляду на 10.02.2025.

04.02.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 10.02.2025 представник позивача підтримав заяву, просив її задовольнити, представник відповідача заперечував проти її задоволення з підстав, викладених у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, дійшла висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Положенням статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі №910/8443/17 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що ТОВ «ГАММА КОНСАЛТ» укладено Договір від 11.01.2024 про надання правової допомоги з Адвокатським Об`єднанням «Максим Боярчуков та Партнери».

З метою належного захисту своїх прав та інтересів, на виконання Договору про надання правової допомоги від 11.01.2024, ТОВ «ГАММА КОНСАЛТ» та Адвокатське Об`єднання «Максим Боярчуков та Партнери» підписали Заявку на надання послуг №1705 від 17.05.2024 до Договору про надання правової допомоги від 11.01.2024.

Відповідно до пункту 3 Заявки №1705 вартість послуг за представництво інтересів ТОВ «ГАММА КОНСАЛТ» в Північному апеляційному господарському суді складає 20 000 грн. Таким чином, орієнтовна сума судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи у Північному апеляційному господарському суді складає 20 000 грн (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Обгрунтовуючи заяву про стягнення витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, позивач зазначає, що відповідно до пункту 1 Заявки на надання послуг №1705 Адвокатське об`єднання "Максим Боярчуков та Партнери" зобов`язується надати ТОВ "ГАММА КОНСАЛТ" наступні послуги:

здійснити представництво інтересів Клієнта в Північному апеляційному господарському суді шляхом подання відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі №910/1215/24 та участі у судових засіданнях в Північному апеляційному господарському суді.

Відповідно до пункту 3 Заявки №1705, вартість послуг, визначених у пункті 1 Заявки, становить 20 000 (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

У відповідності до пункту 4 Сторонами погоджено, що у випадку досягнення мети представництва, а саме: ухвалення Північним апеляційним господарським судом постанови про відмову у задоволені апеляційної скарги ПрАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД", або укладення та затвердження судом Мирової угоди між сторонами, або сплати ПрАТ "ХК "КИЇВМІСЬКБУД" заборгованості у повному розмірі під час розгляду спору, Клієнт додатково сплачує Виконавцю гонорар, що становить 20 000 (двадцять тисяч гривень 00 копійок) протягом 3-х днів з дня ухвалення відповідного рішення.

Для оплати наданих послуг згідно із Заявкою №1705, Адвокатським об`єднанням "Максим Боярчуков та Партнери" виставлено Клієнтові рахунок на оплату № 10 від 17 травня 2024 року.

Факт отримання АО «Максим Боярчуков та Партнери» коштів від ТОВ «ГАММА КОНСАЛТ» у розмірі 20 000, 00 грн підтверджується платіжною інструкцією №652 00000/19928d6d-61e9-427b-a063-0a32a8c0264f від 29 травня 2024 року.

За результатом наданих послуг, ТОВ «ГАММА Консалт» та АО «Максим Боярчуков та Партнери» підписали Акт від 28.01.2025 про надані послуги до Заявки на надання послуг №1705.

Загальний розмір витрат Позивача у зв`язку з розглядом справи №910/1215/24 в Північному апеляційному господарському суді складає 40 000 (сорок тисяч гривень) та складається з наступного:

вартість послуг АО "Максим Боярчуков та Партнери" 20 000 грн 00 коп;

гонорар успіху АО "Максим Боярчуков та Партнери" 20 000 грн 00 коп.

У клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, представник відповідача просить зменшити розмір цих витрат, оскільки даний спір не є складним, не потребує багато витраченого часу, заявлена сума не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат в нинішніх умовах війни країни та складності ведення господарської діяльності підприємств, відповідно заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеною.

У стягненні гонорару успіху у розмірі 20 000,00 грн просить відмовити, оскільки як свідчить судова практика сплата адвокату "гонорару успіху" не є обов`язковим для суду зобов`язанням, яке склалося між адвокатом та клієнтом, а відповідно це є взаємовідносини виключно між адвокатом та клієнтом.

Такі витрати не відповідають критерію розумності, оскільки не мають характеру необхідних, без понесення яких у Відповідача була відсутня можливість захистити свої права та законні інтереси, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника Відповідача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування з огляду на обставини даної справи матиме надмірний характер.

Вважає, що питання гонорару є виключно взаємовідносинами сторін правочину, і покладання зобов`язань на третіх осіб є порушенням норм права.

Колегія суддів зазначає, що поняття гонорару успіху не визначено в законодавстві. Однак, дефініцію гонорару успіху Верховний Суд визначив у ряді своїх постанов, зокрема, у постанові Верховного Суду №903/781/21 від 28.07.2022, в якій гонорар успіху визначено як плату за досягнутий адвокатом результат, нарахування та сплата якого залежать від настання певної події. У цій справі, де поряд із гонораром успіху була ще фіксована сума до сплати за послуги - такий вид винагороди названо складовою гонорару.

Особливістю гонорару успіху є те, що виникнення обов`язку до його сплати залежить від настання певної події, це може бути - прийняття судом відповідного рішення, сплата боржником заборгованості, прийняття виконавцем рішення про зняття арешту, відшкодування правопорушником шкоди, поновлення на роботі із виплатою середньої заробітної плати за час прогулу, отримання дозволу, ліцензії, патенту - тощо. В основному, гонорар успіху погоджується у справах, результат яких вимірюється в грошових одиницях. Втім, не є забороненим погодження гонорару успіху і у інших випадках, наприклад, немайнового результату.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Колегія суддів вважає, що складність справи не залежить від ціни позову, а від категорії спору, затраченого часу та зусиль, спрямованих на досконале обґрунтування правової позиції сторони задля успішного вирішення спору останньої.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн 00 коп та розмір гонорару успіху 20 000 грн 00 коп, стосовно яких подано заяву, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, є не співмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, а також приймаючи до уваги заперечення представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/1215/24 у розмірі 20 000,00 грн. (10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та 10 000 грн. гонорар успіху).

При цьому підстав для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" про стягнення витрат на правову допомогу колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,- ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/1215/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" (01010, м. Київ, вул. Михайла Омеляновича - Павленка, 4/6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАММА КОНСАЛТ" (01015, м.Київ, вул. Старонаводницька, буд.13, офіс 44-А, ) 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/1215/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови підписано 14.02.2025.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.О. Мальченко

С.А. Гончаров