ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

17 лютого 2025 року м. ХарківСправа № 922/454/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Салтівської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову (вх. №454 від 13.02.2025) по справі

за позовом Керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області (61038, м. Харків, вул. Глобинська, буд. 23) в інтересах держави в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, буд. 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман Бей" (61128, м. Харків, проїзд Садовий, буд. 9-А)
про зобов`язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації права власності.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман Бей", згідно вимог якої просить суд ухвалити рішення про усунення перешкод у користуванні Харківській територіальній громаді в особі Харківської міської ради належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером :07:046:0069, площею 0,0068 га, розташованою за адресою: м. Харків, вул. Василя Стуса, 11-А, шляхом:

- зобов`язання ТОВ "Ман Бей" (Харківська обл., м. Харків, проїзд Садовий, 9-А, 61128, ) відновити стан зазначеної земельної ділянки, який існував до початку дій щодо самовільного будівництва, шляхом знесення самочинно збудованої нежитлової будівлі літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ТОВ "Ман Бей" () на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. розташовану за адресою: м. Харків, вул. Василя Стуса, 11-А, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101; номер відомостей про речове право 49868238, внесене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ярмак Оленою Олександрівною; індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 67130269 від 10.04.2023 та закриттям розділу 101 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім того, просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 04.03.2025 о 12:20.

Крім того, разом з позовною заявою, прокурором було подано заяву про забезпечення позову, в якій прокурор просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення ТОВ "Ман Бей" () заборони на відчуження нежитлової будівлі літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101) до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у даній справі в порядку статті 136, 137 ГПК України, прокурор вказує про те, що нежитлова будівля літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. по вул. Василя Стуса, 11-А у м. Харкові є об`єктом самочинного будівництва, так як збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

На підставі статті 131-1 Конституції України, ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", у 2022 році керівником Салтівської окружної прокуратури м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави було скеровано позовну заяву в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради до ТОВ "Аудит-Синтиз Плюс", ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор КП "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Харківської області Луценко П.Г. про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсними правочинів.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.09.2022 відкрито провадження у справі №554/10084/22 за вищевказаним позовом прокурора. В ході судового розгляду справи №554/10084/22 за вищевказаним позовом прокурора в суді, окружною прокуратурою встановлено, що вже після подачі прокурором зазначеної позовної заяви до суду, ТОВ "Аудит-Синтез Плюс" в особі директора ОСОБА_1 здійснило продаж нежитлової будівлі літ. "Д-1", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу №1471 від 17.10.2022.

У зв`язку із вищевикладеним, прокурором до суду було подано клопотання про залучення ОСОБА_2 до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Дане клопотання було задоволено ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.05.2023.

В свою чергу, прокурор зазначає, що в ході подальшого судового розгляду справи №554/10084/22, ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі №56, 57 від 06.04.2023 здійснила відчуження спірної нежитлової будівлі літ. "Д-1", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ "Ман Бей" ().

Таким чином, прокурор звертає увагу, що на теперішній час фактичним володільцем спірної нежитлової будівлі - об`єкту самочинного будівництва є ТОВ "Ман Бей" (), що підтверджується даними Державного реєстру речових прав.

Прокурор наголошує, що виходячи із законодавчих положень та актуальної судової практики, враховуючи позицію власника земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 - Харківської міської ради, яка бажає знесення самочинно побудованого нерухомого майна, та зважаючи, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав, на теперішній час право власності на спірну нежитлову будівлю зареєстровано за ТОВ "Ман Бей" (), то належним способом захисту є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання останнього, як кінцевого набувача об`єкту самочинного будівництва, знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна та скасувати державну реєстрацію права приватної власності на спірне нежитлове приміщення з закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи.

Звертає увагу, що в ході судового розгляду справи №554/10084/22 спірна нежитлова будівля вже була двічі відчужена, а у випадку наступного відчуження спірної нежитлової будівлі, це абсолютно унеможливить виконання рішення суду, постановленого за позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ТОВ "Ман Бей" () знести об`єкт самочинного будівництва - нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101) та скасування державної реєстрації права власності на неї у разі задоволення позовних вимог.

В обгрунтування заяви прокурор також стверджує, що без встановлення обмежень на час розгляду справи фактичний власник спірного нерухомого майна ТОВ "Ман-Бей" може розпорядитися своєю власністю на власний розсуд в будь-який час. Подальше ймовірне відчуження майна на користь інших осіб, передача нерухомого майна в оренду, зміна його призначення, поділ, виділ чи об`єднання ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відтак, прокурор стверджує, що вказане вище фактично знівелює мету судового захисту та матиме наслідком не поновлення прав та інтересів держави.

Таким чином, прокурор у заяві резюмує, що заявлені заходи забезпечення позову відповідають приписам пункту 2, 4 частини 1 статті 137 ГПК України, безпосередньо стосуються предмета спору за відповідним позовом, а також узгоджуються з критеріями співмірності, розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та можуть забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, а також дослідивши матеріали позовної заяви, суд виходить з наступного.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Приписами статті 136 ГПК України визначені процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову, відповідно до якої, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Частиною 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22, при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами; 4) дійсної мети звернення особи до суду із заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у справі №910/16586/18).

Разом з тим, співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/15328/23, від 16.11.2023 у справі №921/333/23, від 13.07.2022 у справі №904/4710/21).

У справі №910/1040/18 об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 зазначила, що у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Таким чином, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У даному разі предметом цього спору є усунення перешкод у користуванні Харківській територіальній громаді в особі Харківської міської ради належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером :07:046:0069, площею 0,0068 га, розташованою за адресою: м. Харків, вул. Василя Стуса, 11-А, шляхом:

- зобов`язання ТОВ "Ман Бей" (Харківська обл., м. Харків, проїзд Садовий, 9-А, 61128, ) відновити стан зазначеної земельної ділянки, який існував до початку дій щодо самовільного будівництва, шляхом знесення самочинно збудованої нежитлової будівлі літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101);

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ТОВ "Ман Бей" () на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. розташовану за адресою: м. Харків, вул. Василя Стуса, 11-А, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101; номер відомостей про речове право 49868238, внесене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ярмак Оленою Олександрівною; індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 67130269 від 10.04.2023 та закриттям розділу 101 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому суд приймає до уваги обставини справи та наявні в матеріалах справи докази в обґрунтування заяви про забезпечення позову, які свідчать про те, що ТОВ "Аудит-Синтез Плюс" в особі директора ОСОБА_1 здійснило продаж нежитлової будівлі літ. "Д-1", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу №1471 від 17.10.2022. В свою чергу, ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі №56, 57 від 06.04.2023 здійснила відчуження спірної нежитлової будівлі літ. "Д-1", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ "Ман Бей" ().

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. розташовану за адресою: м. Харків, вул. Василя Стуса, 11-А, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101; номер відомостей про речове право 49868238, внесене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ярмак Оленою Олександрівною; індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 67130269 від 10.04.2023) зареєстровано за відповідачем - ТОВ "Ман Бей" ().

З огляду на вказане суд констатує, що заходи забезпечення позову, які прокурор просить вжити у поданій заяві стосуються саме спірного у цій справі майна, а тому відповідають предмету позовних вимог, з якими прокурор звернувся до господарського суду (є співмірними із заявленими позовними вимогами).

Водночас обставини справи свідчать, що спірна нежитлова будівля вже була двічі відчужена, а у випадку наступного відчуження спірної нежитлової будівлі, це абсолютно унеможливить виконання рішення суду ухваленого за позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ТОВ "Ман Бей" знести об`єкт самочинного будівництва нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101) та скасування державної реєстрації права власності на неї у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, суд приймає до уваги, що можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (висновки Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22, постанові від 09.06.2023 у справі №37з-23).

Враховуючи вище вказане, сам факт державної реєстрації за відповідачем права приватної власності на майно, яке знаходиться у його власності, формально наділяє відповідача передбаченими законодавством правомочностями власника (володіння, користування, розпорядження) щодо цього майна.

При цьому суд зазначає, що можливість відповідача в будь-який момент передати вказане майно у власність або в користуванння іншим особам є очевидною та беззаперечною. Особливо, як слушно зазначає прокурор у поданій заяві, якщо враховувати обставини передання спірної нежитлової будівлі, яке мало місце не один раз. Повторне відчуження нежитлової будівлі може у майбутньому істотно ускладнити або навіть унеможливити поновлення порушених інтересів держави в особі Харківської міської ради у разі задоволення позовних вимог.

Зазначене може призвести до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову у зв`язку з наявністю майнового інтересу цих осіб, а також може зумовити необхідність звернення прокурора з іншим позовом для захисту порушених інтересів держави.

Суд зауважує, що безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, та/або передача права власності на майно іншим особам, які не беруть участь у даному судовому процесі, може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора (правова позиція Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, постанові від 19.12.2018 у справі №910/9254/18).

Проаналізувавши предмет та підстави позову у даній справі, суд зазначає про наявність у прокурора обґрунтованого припущення про існування реальної загрози того, що відповідач, виступаючи зареєстрованим власником спірного майна може розпорядитись останнім шляхом вчинення дій (правочинів) щодо нього на користь будь-яких третіх осіб. Наведене, в свою чергу, призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави в межах даної справи, без нових звернень до суду.

Отже, існує реальна загроза того, що невжиття запропонованого прокурором заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у разі задоволення такого позову.

На обґрунтоване переконання суду, обраний прокурором захід забезпечення позову є співмірним із правом, за захистом якого звернувся прокурор. Правові наслідки застосування обраного заходу забезпечення позову не призведуть до невиправданих і надмірних обмежень прав відповідача, однак їх незастосування може унеможливити виконання в майбутньому рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову нівелює мету звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави, оскільки повторне ініціювання нових судових спорів з метою їх поновлення потребуватиме значних як правових, так і фінансових витрат, покладення яких на державу слугуватиме надмірним тягарем. Зважаючи на викладене, невідворотні негативні наслідки, які можуть настати внаслідок невжиття заходів забезпечення позову, вочевидь, переважають негативні наслідки від їх вжиття.

Крім того, суд зазначає, що обраний захід забезпечення позову на період розгляду судом спору, не буде перешкоджати діяльності відповідача, оскільки не позбавляє останнього прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, а лише тимчасово обмежує право відповідача розпоряджатись вказаним об`єктом нерухомого майна. Обраний прокурором захід забезпечення позову має наслідком лише збереження існуючого становища до завершення розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Тобто, у даному разі встановлення заборони на відчуження майна жодних чином не позбавляє відповідача права володіння та користування ним.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 у справі №643/12369/19 зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Також суд враховує, що можливість вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна узгоджується з усталеною практикою розгляду справ Верховним Судом у постанові від 09.12.2021 справі №175/1480/21, постанові від 31.03.2021 у справі №161/13664/20, постанові від 11.03.2021 у справі №757/63060/19-ц.

В контексті наведеного вище суд зазначає, що заходи забезпечення позову є тимчасовими, їх дія пов`язана з перебуванням справи у провадженні суду та обмежена встановленими статтею 145 ГПК України часовими межами. У цей період відповідні заходи мають легітимну мету, прямо передбачену національним законодавством, а саме забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позову, тому їх вжиття не може оцінюватися як втручання у право особи на мирне володіння майном.

Окрім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі №753/22860/17.

Також суд звертає увагу, що під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/15328/23, від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, цілком співмірним, виправданим та потрібним є саме застосування заходів забезпечення позову, ніж не застосування, адже наслідки незастосування таких заходів можуть, з урахуванням обставин справи, призвести до більш обтяжливих та негативних наслідків для держави в особі Харківської міської ради.

Водночас застосування вказаного вище заходу забезпечення позову дійсно є належним та ефективним у даному конкретному випадку заходом забезпечення, який цілком відповідає вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, співмірності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, наявності обставин щодо ймовірності ускладнення чи неможливості ефективного захисту порушених прав або інтересів держави в особі Харківської міської ради в разі невжиття таких заходів.

Крім того, за висновками суду, вжиття вказаного заходу забезпечення позову не порушить принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, прав та охоронюваних законом інтересів сторін, а також інших учасників процесу або осіб, що не є учасниками цього судового процесу, оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертається до висновків Конституційного Суду України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 25.04.2012 №11-рп/2012 також зазначив, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р.).

Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73, 74, 77, 79, 136, 137, 139, 140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Салтівської окружної прокуратури міста Харкова про забезпечення позову (вх. №454 від 13.02.2025) - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення ТОВ "Ман Бей" (61128, м. Харків, проїзд Садовий, буд. 9-А, ) заборони на відчуження нежитлової будівлі літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101) до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

3. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову є виконавчим документом.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 17.02.2025 р., підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до частини 1 статті 144 ГПК України.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" в строк до 18.05.2025 р. включно.

Стягувачем за даною ухвалою є: Салтівська окружна прокуратура м. Харкова (61038, м. Харків, вул. Глобинська, 23, код ЄДРПОУ ).

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ман Бей" (61128, м. Харків, проїзд Садовий, буд. 9-А, )

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та у відповідності до положень ст. 256, 257 ГПК України може бути оскаржена.

Ухвалу підписано 17.02.2025 р.

Суддя Г.І. Сальнікова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.