ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 Справа № 917/1965/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., після виходу з лікарняного, розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта", Столичне шосе, 103, корп. 1, поверх 9, м. Київ, 03026

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 11 515, 14 грн

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" просить суд стягнути з ОСОБА_1 11 515, 14 грн заборгованості за Договором №719066 про надання послуг з організації перевезення відправлень від 21.10.2021.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг на підставі договору про надання послуг з організації перевезення відправлень № 719066 від 21.10.2021 року.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав, зокрема, наступні докази : копія Договору; копії актів та рахунків-фактур, специфікацій; копія акту звірки взаєморозрахунків.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

12.11.2024 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення 11 515, 14 грн заборгованості за Договором №719066 про надання послуг з організації перевезення відправлень від 21.10.2021.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 року справу № 917/1965/24 розподілено судді Ківшик О.В.

В дотримання приписів ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалою від 14.11.2024 року звернувся із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 до Центру надання адміністративних послуг Великобагачанської об`єднаної територіальної громади.

22.11.2024 року до суду від Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Мирогородського району Полтавської області надійшла відповідь на запит суду (вх. № 15822). У даній відповіді зазначено, що за відомостями про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться у реєстрі територіальної громади, Єдиному державному демографічному реєстрі, громадянин ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) значиться зареєстрованим за адресою : АДРЕСА_2 .

Суд ухвалою від 27.11.2024 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 27.11.2024, яка направлялась відповідачу за адресою, наявною в матеріалах справи, та яка співпадає із зазначеною у відомостях про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться у реєстрі територіальної громади, Єдиному державному демографічному реєстрі, повернулася до Господарського суду Полтавської області з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Повідомлення про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання відповідач суду не надав.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 ГПК України).

За змістом ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 28.09.2020 у справі № 910/9791/18, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 14.04.2021 у справі № 876/74/20, від 26.05.2021 у справі № 916/1176/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19, від 25.11.2021 у справі № 873/41/21, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20, від 14.01.2022 у справі № 910/2042/21, від 23.06.2022 у справі № 914/2265/20, від 27.07.2022 у справі № 908/3468/13).

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку Господарського суду Полтавської області, а тому не може свідчити про неправомірність його дій (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 04.03.2021 у справі №910/6835/20, від 26.05.2021 у справі № 916/1176/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 25.11.2021 у справі №873/41/21, від 23.06.2022 у справі №914/2265/20, від 27.07.2022 у справі №908/3468/13.

Суд зазначає, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. При цьому, сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 27.11.2024 вважається врученою відповідачу 13.12.2024 року.

Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України суду не надав.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

21.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (далі - Експедитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Замовник) укладено Договір №719066 про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі - Договір, а.с. 7-12).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- експедитор зобов`язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (надалі за текстом - послуги), а замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором (п. 2.1. Договору);

- за надані експедитором послуги замовник сплачує експедитору винагороду згідно з чинними тарифами експедитора, розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua (п. 2.3. Договору);

- тарифи можуть змінюватися експедитором в односторонньому порядку шляхом розміщення змінених тарифів па офіційному сайті (п. 2.4. Договору);

- прийняття експедитором відправлення для надання послуг, визначених цим договором, оформляється експрес-накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про відправника, інформація про одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги/сервіси, вартість послуг експедитора (п. 2.5. Договору);

- шляхом підписання цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з умовами, чинними на момент укладення договору та розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua, і зобов`язується їх виконувати (п.2.6. Договору);

- замовник зобов`язаний своєчасно підписати надані експедитором акти наданих послуг для засвідчення факту належного надання послуг експедитором за договором (п. 3.3.7 Договору);

- замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг експедитора за надані послуги згідно з чинними тарифами експедитора своєчасно та в повному обсязі (п. 3.3.8 Договору);

- загальна ціна цього договору складається із вартості послуг, наданих Експедитором протягом строку дії договору. Оплата вартості наданих Експедитором послуг відбувається за чинними тарифами Експедитора на підставі акту наданих послуг, шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Експедитора коштів у розмірі 100 % вартості послуг упродовж 2 (двох) банківських днів з моменту погодження актів наданих послуг Експедитора та рахунку - фактури (п.5.1. Договору);

- Експедитор до 10-го, 20-го та останнього числа кожного місяця складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає Замовнику одним із способів на власний вибір: шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у двох паперових примірниках для підписання Замовником; шляхом направлення актів в електронному вигляді, з накладенням електронних цифрових підписів. Підписання актів наданих послуг в електронному вигляді здійснюється Сторонами з урахуванням порядку та строків, що визначені умовами п. 5.4 Договору. Адреса електронної пошти Замовника для обміну електронними документами (п. 5.3 Договору);

- Замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від Експедитора підписує надані Експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повертає Експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання Замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від Експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги Експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії Замовника відсутні й Замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманим рахунком та актами наданих послуг (п. 5.4 Договору);

- цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом одного року з дати підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно з цим договором. У разі, якщо ні одна із сторін договору, письмово за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, строк дії Договору пролонгується (продовжується) на один рік на тих же самих умовах. Автоматична пролонгація договору допускається один раз (п.8.1. Договору);

- після закінчення строку дії договору його умови залишаються дійсними щодо всіх відправлень, прийнятих експедитором для організації їх транспортування та остаточного розрахунку між сторонами згідно з цим договором ( п.8.2. Договору).

На виконання умов Договору позивач (Експедитор) надав відповідачу (Замовнику) послуги, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), які були надіслані відповідачу в електронному вигляді та підписані сторонами електронними цифровими підписами, а саме :

- №НП-007092909 від 10.02.2022 на суму 3 971,53 грн (отриманий відповідачем 17.02.2022 та підписаний відповідачем 21.02.2022);

- №НП-007227034 від 20.02.2022 на суму 2 272,78 грн (отриманий відповідачем 03.07.2022 та підписаний відповідачем 14.07.2022);

- №НП-007269777 від 28.02.2022 на суму 1 203,48 грн (отриманий відповідачем 03.07.2022 та підписаний відповідачем 14.07.2022);

- №НП-007417989 від 20.04.2022 на суму 57,93 грн (отриманий відповідачем 03.07.2022 та підписаний відповідачем 14.07.2022);

- №НП-007454669 від 30.04.2022 на суму 57,75 грн (отриманий відповідачем 03.07.2022 та підписаний відповідачем 14.07.2022);

- №НП-007577346 від 31.05.2022 на суму 60,75 грн (отриманий відповідачем 03.07.2022 та підписаний відповідачем 14.07.2022);

- №НП-007622845 від 10.06.2022 на суму 358,49 грн (отриманий відповідачем 03.07.2022 та підписаний відповідачем 14.07.2022);

- №НП-007664188 від 20.06.2022 на суму 987,09 грн (отриманий відповідачем 03.07.2022 та підписаний відповідачем 14.07.2022);

- №НП-007712059 від 30.06.2022 на суму 971,74 грн (отриманий відповідачем 03.07.2022 та підписаний відповідачем 14.07.2022);

- №НП-007747694 від 10.06.2022 на суму 194,74 грн (отриманий відповідачем 14.07.2022 та підписаний відповідачем 14.07.2022).

Позивач зазначає, що на виконання умов підпункту 3.1.3 пункту 3.1, пункту 5.3 Договору у період з 20.07.2022 по 20.10.2022 він також надав відповідачу послуги, які були відображені в наступних актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) :

- акт №НП-007803654 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20 липня 2022 року на суму 255,50 грн;

- акт №НП-007838560 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 липня 2022 року на суму 199,69 грн.;

- акті №НП-007949291 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20 серпня 2022 року на суму 483,92 грн;

- акт №НП-008052358 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10 вересня 2022 року на суму 312,50 грн;

- акт №НП-008089931 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20 вересня 2022 року на суму 61,00 грн;

- акт №НП-008241979 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 20 жовтня 2022 року на суму 66,25 грн.

Вищезазначені акти були направлені відповідачу 16.05.2024 цінним листом з описом вкладення за № 767 (копія доказів направлення наявні у матеріалах справи, а.с. 51-55).

З наявної у матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 55) вбачається, що вищезазначені акти були отримані 05.06.2024 особисто відповідачем.

Позивач зазначає, що оскільки вказані акти отримані відповідачем, претензій щодо наданих послуг не надходило, то відповідно до п. 5.4. Договору вказані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) вважаються погодженими, послуги за замовленнями надані в повному обсязі, й відповідач зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з актами.

За даними позивача відповідач в порушення умов Договору оплату отриманих послуг не здійснив, станом на 06.11.2024 заборгованість відповідача за отримані послуги складає 11 515,14 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 11 515, 14 грн заборгованості за Договором №719066 про надання послуг з організації перевезення відправлень від 21.10.2021.

Судом встановлено, що 22.02.2023 ОСОБА_1 втратив статус суб`єкта підприємницької діяльності, проте даний спір пов`язаний із стягненням дебіторської заборгованості, яка виникла у зв`язку з підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 (витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань наявний у матеріалах справи, а.с. 57).

Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

При цьому, відповідно до статті 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

У випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Дані висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 по справі № 916/559/17 та від 13.02.2019 № 910/8729/18, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України мають враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином, зобов`язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за Договором №719066 від 21.10.2021, з урахуванням вищевикладеного, перейшли до фізичної особи ОСОБА_1

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 67 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (частина 2 статті 67 ГК України).

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати Від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Господарське зобов`язання виникає, зокрема, із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а правовідносини сторін, відповідно, врегульовано нормами глав 63 - 65 ЦК України, статтями 306 - 316 Господарського кодексу України, Законом України «Про транспортно - експедиторську діяльність».

Відповідно до частини 1 статті 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Частиною 1 статті 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 7 статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується наступне :

- позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо надання відповідачу послуг. При цьому судом враховано, що частина актів наданих позивачем послуг підписана відповідачем, а інша частина актів, яка була направлена позивачем та отримана відповідачем (копії опису вкладення у цінний лист, чеку та повідомлення про вручення поштового направлення ПАТ "Укрпошта" наявні у матеріалах справи) відповідно до умов п. 5.4 Договору є погодженими сторонами. Доказів у спростування даної обставини відповідачем суду не надано.

- відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не оплатив отримані послуги у встановлені строки, заборгованість останнього складає 11 515,14 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, що підтверджують факт виконання своїх зобов`язань з оплати отриманих послуг, пред`явлення претензій щодо їх якості та кількості отриманих послуг за вказаними у описовій частині даного рішення актами наданих послуг.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи, зокрема, є: позовна заява; відзив на позовну заяву.

Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 11 515,14 основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовом до суду згідно квитанції ID : 6308-9341-1004-1562 від 05.11.2024 позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Зарахування судового збору у розмірі 3 028,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується довідкою (а.с. 64).

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9, м. Київ, 03026, ) 11 515,14 грн основного боргу та 3 028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням рішенням законної сили.

3. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписано 19.02.2025 року (після виходу судді з лікарняного).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик