ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2391/24

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СГВК Мрія", Київська обл., Вишгородський р-н., с. Горностайпіль

до Іванківської селищної ради, Київська обл., Вишгородський р-н., смт. Іванків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство Іванківської селищної ради "Іванківське лісопаркове господарство", Київська обл., Вишгородський р-н., смт. Іванків

про визнання незаконним та скасування рішення

Представники сторін:

позивача Киселевич Ю.А.;

відповідача Шумак О.П.;

третя особа не з`явився.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю СГВК Мрія звернулось до суду з позовом до Іванківської селищної ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Комунального підприємства Іванківської селищної ради Іванківське лісопаркове господарство про визнання незаконним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.09.2023 року Іванківською селищною радою прийнято рішення №VIII-53/5005 «Про передачу земельних ділянок лісогосподарського призначення на праві постійного користування КП ІСР «Іванківське лісопаркове господарство», яким третій особі надано у користування 44 земельні ділянки для іншого лісогосподарського призначення, до переліку яких також увійшла земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:9502.

Відповідачем поданий відзив на позов, а третьою особою письмові пояснення, в яких зазначено про те, що до переліку земельних ділянок для іншого лісогосподарського призначення, які були передані в постійне користування третій особі за вказаним рішенням, земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:9502 увійшла помилково.

Державну реєстрацію права постійного користування наданими земельним ділянками для іншого лісогосподарського призначення у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» третьою особою не було проведено, отже право користування позивача не було припинено.

Відповідач зазначає про неможливість здійснення будь-яких правочинів із оспорюваним рішенням, оскільки оригінал рішення був вилучений співробітками першого СУ ГУ ДВБ у м. Києві, тому твердження позивача є хибними щодо факту відмови відповідача від визнання оспорюваного рішення незаконним в частині 44 додатку, а являється фізично неможливим у зв`язку із відсутністю оригіналу даного (оспорюваного) рішення.

Третя особа не заперечує щодо права позивача користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:007:9502.

Відповідач просить суд залишити позовну заяву без задоволення до моменту повернення оригіналу рішення співробітниками першого СУ ГУ ДБР у м. Києві.

27.11.2024 р. представником позивача через систему «Електронний суд» подано відповідь на відзив, в якому вважає, що неможливість задоволення позову до моменту повернення оригіналу рішення співробітниками СУ ГУ ДБР у м. Києві не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Документів, які б свідчили про обмеження депутатів Іванківської селищної ради у прийнятті рішень, віднесених до їх компетенції відповідачем не надано.

Ухвалою суду від 27.11.2024 р. закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача визнав позовні вимоги, але просив суд покласти судовий збір на позивача.

Представник третьої особи в засідання суду не з`явився, просив суд розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

Право постійного користування позивачем земельною ділянкою кадастровий номер :01:007:9502 виникло на підставі державного акту на право постійного користування І-КВ №003520 від 27.05.1996 року, зареєстрованого в книзі записів актів на право постійного користування землею за № 59. За даним актом на право постійного користування у постійне користування було передано декілька земельних ділянок, зокрема ділянка №17 біля с. Медвин, площею 64,9 га. Цільове призначення земельних ділянок, згідно акту на право постійного користування землю надано для сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Іванківської селищної ради від 05.09.2023 р. № VІІІ-53/5005 «Про надання земельних ділянок в постійне користування для іншого лісогосподарського призначення комунальному підприємству Іванківської селищної ради «Іванківське лісопаркове господарство» третій особі передано у користування 44 земельні ділянки, які розташовані в Вишгородському районі Київської області.

Серед земельних ділянок, які відповідач передав КП ІСР «Іванківське лісопаркове господарство» була також передана земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:9502.

Оскільки оскаржуване рішення порушує право користування земельною ділянкою позивача, 11.07.2024 року ТОВ «СГВК «Мрія» звернулося з листом до Іванківської селищної ради з вимогою про припинення порушень права користування позивача шляхом внесення змін до рішення від 05.09.2023 року та виключення із переліку земельних ділянок, які передаються КП ІСР «Іванківське лісопаркове господарство» земельної ділянки кадастровий номер :01:007:9502.

Листом від 25.07.24 року №06-34-2257 відповідач відмовив позивачу у задоволенні його вимоги, оскільки оригінал рішення від 05.09.23 р. був вилучений СУ ГУ ДБР у м. Києві 14.03.24 року, що унеможливлює здійснення будь-яких правочинів, що стосуються рішення від 05.09.2023 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

3 огляду на встановлені ст. 152 Земельного кодексу України способи захисту прав на земельні ділянки та визначені ст. 5 ГПК України вимоги щодо ефективності способу захисту права, позивач у спорі про захист прав на земельну ділянку може пред`явити будь - яку позовну вимогу, яка не передбачена законом або договором, а суд може захистити порушене право у заявлений спосіб, у тому числі й шляхом визнання відсутнім права, але за умови, що такий спосіб захисту прав на земельну ділянку, обраний позивачем, відновлює (захищає) порушене право позивача або нівелює негативні для нього наслідки у зв`язку з порушенням права, тобто, є ефективним способом захисту і виключає у подальшому необхідність пред`явлення інших позовів для захисту (відновлення) порушеного права. Аналогічний висновок міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.04.2023р. у справі № 904/9070/21.

У постанові Верховного Суду від 28.08.2019р. у справі № 911/2867/18 зазначено, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням основних принципів судочинства та положень статей 55, 124 Конституції України відповідно до яких кожна особа має право на ефективний спосіб правового захисту, не заборонений законом.

З огляду на характер правовідносин, зміст заявлених позивачем вимог та доводів сторін, предметом доказування у даній справі є питання щодо безперешкодного права постійного користування земельною ділянкою, яке належить позивачеві на законних підставах.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як зазначалось вище, право постійного користування позивачем земельною кадастровий номер :01:007:9502 виникло на підставі державного акту на право постійного користування І-КВ №003520 від 27.05.1996 року.

Відповідно до положень ст. 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного законом інтересу.

Статтею 141 ЗК України встановлений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, якими є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, крім перетворення державних підприємств у випадках, визначених статтею 120-1 цього Кодексу; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії; з) припинення права користування надрами у разі закінчення встановленого спеціальним дозволом на користування надрами строку користування надрами (у разі передачі земельної ділянки державної, комунальної власності користувачу надр для здійснення діяльності з користування надрами); и) невиконання акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, вимог, визначених статтею 120-1 цього Кодексу.

Статтею 143 ЗК України встановлений вичерпний перелік підстав для примусового припинення прав на земельну ділянку, якими є: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені приписами.

В судовому засіданні позивачем доведено, що він добровільно не відмовлявся від права користування земельною ділянкою, не є релігійною організацією, відсутні рішення компетентних органів щодо використання позивачем земельною ділянкою способами, що суперечать екологічним вимогам, використання не за цільовим призначенням, несплати земельного податку чи використання її у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Також відсутні рішення, які б свідчили про використання земельної ділянки Позивачем не за цільовим призначенням або про неусунення ним допущених порушень законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішення Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області 8 скликання від 05.09.2023 року № VІІІ-53/5005 «Про надання земельних ділянок в постійне користування для іншого лісогосподарського призначення комунальному підприємству Іванківської селищної ради «Іванківське лісопаркове господарство» в частині передачі КП ІСР «Іванківське лісопаркове господарство» земельної ділянки кадастровий номер :01:007:9502 є обґрунтованими, а тому підлягають судом задоволенню.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними та скасувати рішення Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області 8 скликання від 05.09.2023 року № VІІІ-53/5005 «Про надання земельних ділянок в постійне користування для іншого лісогосподарського призначення комунальному підприємству Іванківської селищної ради «Іванківське лісопаркове господарство» в частині передачі КП ІСР «Іванківське лісопаркове господарство» земельної ділянки кадастровий номер :01:007:9502 (п.44 додатку до рішення).

3. Стягнути з Іванківської селищної ради (07201, Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Проскури Івана, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СГВК «Мрія» (07222, Київська область, Вишгородський район, с. Горностайпіль, 18, ) 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 18.02.2025 року.

Суддя Л.Я. Мальована