ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3837/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

секретаря судового засідання: Бурмехи В.С.,

за участю представників:

позивача: Іверук Н.О. - за ордером №2224 від 27.04.2023,

відповідачів: Логовський В.В.,

розглянувши заяву ФОП Резниченко Фросини Пантеліївни від 14.02.2025 за вх.№2-196/25 про відвід судді по справі №916/3837/24 за позовом LEGO Juris A/S (ЛЕГО Джуріс А/С) (місцезнаходження: Колдінгвей, 2, DK-7190 Біллунд (в деяких документах може перекладатися як Біллунн), Данія (Koldingvej 2, DK-7190 Billund, Denmark), реєстраційний номер: 28122454) до Фізичної особи-підприємця Резниченко Фросини Пантеліївни ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ), Фізичної особи-підприємця Резниченко Ольги Євгенівни ( АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_2 ), Фізичної особи-підприємця Резниченко Петра Івановича ( АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_3 ) про заборону здійснення використання позначень, вилучення та знищення товарів, стягнення доходу отриманого в результаті протиправної діяльності у розмірі 7225,00грн,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2024 за вх.№3923/24 до Господарського суду Одеської області з позовом звернулось LEGO A/С (ЛЕГО Джуріс А/С) до Фізичної особи-підприємця Резниченко Фросини Пантеліївни, Фізичної особи-підприємця Резниченко Ольги Євгенівни, Фізичної особи-підприємця Резниченко Петра Івановича, Фізичної особи-підприємця Алексеєнко Ганни Вікторівни про заборону здійснення використання позначень, вилучення та знищення товарів, стягнення доходу отриманого в результаті протиправної діяльності у розмірі 7225,00грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2024, проведеного о 15год.45хв.23с., позовну заяву за вх.№ 3923/24 розподілено на суддю Малярчук І.А.

Ухвалою суду від 04.09.2024 відкрито провадження у справі №916/3837/24, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання суду на 21.10.2024 о 10:00.

Ухвалою суду від 06.09.2024 задоволено клопотання позивача викладене у позовній заяві від 30.08.2024 за вх.№3923/24 про витребування доказів по справі №916/3837/24.

У підготовчому засіданні 21.10.2024 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 18.11.2024 до 09:50.

У підготовчому засіданні 18.11.2024 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 09.12.2024 до 10:50.

У підготовчому засіданні 09.12.2024 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 15.01.2025 до 11:40.

Ухвалою суду від 09.12.2024 задоволено клопотання LEGO Juris A/S (ЛЕГО Джуріс А/С) від 09.12.2024 за вх.№ 43926/24 по справі №916/3837/24 про залишення без розгляду позову в частині заявлених позовних вимог у відношенні до ФОП Алексеєнко Г.В.

У підготовчому засіданні 15.01.2025 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 17.02.2025 до 10:50.

Ухвалою суду від 15.01.2025 задоволено клопотання LEGO Juris A/S (ЛЕГО Джуріс А/С) від 13.11.2024 за вх.№ 40923/24, доповнене клопотаннями від 04.12.2024 за вх.№ 43517/24, від 14.01.2025 за вх.№ 1191/25 про витребування доказів по справі №916/3837/24; поновлено LEGO Juris A/S (ЛЕГО Джуріс А/С) процесуальний строк для подання клопотання від 13.11.2024 за вх.№ 40923/24, доповнене клопотаннями від 04.12.2024 за вх.№ 43517/24, від 14.01.2025 за вх.№ 1191/25 про витребування доказів по справі №916/3837/24.

14.02.2025 за вх.№2-196/25 до суду від ФОП Резниченко Фросини Пантеліївни надійшла заява про відвід судді по справі №916/3837/24. В обґрунтування заявленого, відповідачка посилається на те, що у неї наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Малярчук І.А. при розгляді справи. Так, ухвалою суду від 04.09.2024 суддею Малярчук І.А. у вказаній справі було відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, що свідчить про початок розгляду спору між сторонами. Відповідачка вважає, що винесення такої ухвали означає, що суд розглянув подану позовну заяву та визнав її достатньо обґрунтованою щоб розпочати судовий процес. Однак, 06.09.2024 без проведення підготовчого засідання та без надання відповідачу можливості висловити свої заперечення, суддя одноособово ухвалила рішення про задоволення клопотання позивача про витребування доказів, таке рішення було прийнято без належного врахування принципу змагальності та рівності сторін, передбаченого ст. 13 ГПК України. Також, відповідачка відмічає, що витребувані відомості містять банківську таємницю, зокрема інформацію про фінансові операції, залишки на рахунках та інші конфіденційні дані, які не мають прямого відношення до предмета спору. Така вимога суду не була належним чином обґрунтована необхідністю розгляду справи та порушує законодавство України щодо охорони банківської таємниці, зокрема положення Закону України «Про банки і банківську діяльність». Таким чином, відповідачка вважає, що суддя Ірина Малярчук вийшла за межі своїх повноважень, неправомірно витребувавши конфіденційну інформацію, що могло призвести до розголошення відомостей, захищених законом, без належних правових підстав.

Поряд із цим, 15.01.2025 судом задоволено клопотання LEGO Juris A/S (ЛЕГО Джуріс А/С) від 13.11.2024 за вх.№ 40923/24, доповнене клопотаннями від 04.12.2024 за вх.№ 43517/24, від 14.01.2025 за вх.№ 1191/25 про витребування доказів по справі №916/3837/24 та поновлено LEGO Juris A/S (ЛЕГО Джуріс А/С) процесуальний строк для подання відповідних клопотань. Так, відповідачі неодноразово, ще до постановлення судом ухвали, у своїх письмових поясненнях свідків та запереченнях на клопотання про витребування доказів доводили до відома суду та інших учасників справи, що надання запитуваної інформації та документів є об`єктивно неможливим у зв`язку з їх фактичною відсутністю. Таким чином, відповідачі послідовно наголошували на неможливості виконання відповідних вимог, посилаючись на відсутність у них запитуваних судом даних та документальних матеріалів. При цьому, як вважає Резниченко Ф.П. суддею було неодноразово ігноровано доводи сторони відповідача про недоведеність представниками позивача необхідності витребування відповідних документів з урахуванням предмету заявлених позовних вимог, обставин на які сторони посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, що наведені в поданих ними заявах по суті справи, а також обставини, які з урахуванням вищенаведеного підлягають доказуванню.

Зокрема, як стверджує відповідачка, представник відповідачів зазначав, що позиція LEGO Juris A/S, викладена у клопотанні від 13.11.2024 за вх.№ 40923/24 спрямована на штучне створення умов для застосування до відповідачів негативних процесуальних наслідків ненадання витребуваних доказів, що передбачені ч. 10 ст. 81 ГПК України. Вказана норма передбачає, що у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За викладених підстав заявник виснує про упередженості та не об`єктивність судді Ірини Малярчук та просить суд вирішити питання щодо відводу головуючого судді Ірини Малярчук.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 7, 8 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Згідно п.4 ч.1 ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у п.п. 1-4 ч. 1 ст. 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Згідно ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання (ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.81 ГПК України).

Частинами 1, 2 ст. 81-1 ГПК України передбачено, що за вмотивованим клопотанням учасника справи суд може постановити ухвалу про витребування доказів у вигляді інформації про походження і мережі розповсюдження товарів або надання послуг, що порушують право інтелектуальної власності чи щодо яких існують достатні підстави вважати, що розповсюдження таких товарів або надання таких послуг порушує права інтелектуальної власності. Клопотання про витребування доказів, подане на підставі частини першої цієї статті, повинно стосуватися виключно інформації, що є необхідною для встановлення походження і мережі розповсюдження товарів або надання послуг, що порушують право інтелектуальної власності чи щодо яких існують достатні підстави вважати, що розповсюдження таких товарів або надання таких послуг порушує права інтелектуальної власності.

Згідно ч. 3 ст. 164 ГПК України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 176 ГПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

Частиною 2 ст. 232 ГПК України визначено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню викладенні в ст. 255 ГПК України і саме дана норма не містить ухвали, що оскаржується, про витребування доказів, а отже розгляд клопотання сторони про витребування доказів на законних підставах, зокрема, при відкритті провадження у справі проводиться без призначення судового засідання. За результатам розгляду такого клопотання може мати місце, як його задоволення, так і не задоволення, про що постановляється відповідна ухвала.

Так, подана ФОП Резниченко Фросини Пантеліївни заява від 14.02.2025 за вх.№2-196/25 про відвід судді по справі №916/3837/24 не містить обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді Ірини Малярчук та можуть бути підставою для відводу відповідно до ст.ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Кодекс суддівської етики наголошує, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід (стаття 15 Кодексу суддівської етики).

В процесі розгляду даної справи суддя Ірина Малярчук здійснює правосуддя на підставі положень, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Так, позивач у позовній заяві від 30.08.2024 за вх.№3923/24 виклав клопотання про витребування: у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (ідентифікаційний код 14360570) інформацію стосовно зарахувань, їх дат та сум, призначень на рахунок НОМЕР_4 , відкритий на ім?я фізичної особи-підприємця Резниченко Фросини Пантеліївни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), рахунок НОМЕР_5 , відкритий на ім?я фізичної особи-підприємця Резниченко Ольги Євгенівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) за останні 3 (три) роки, а також дані про відправників коштів (прізвище, ім?я, по-батькові / найменування юридичної особи), що здійснювали зарахування на ці банківські рахунки; у ПАТ АБ «ПІВДЕННИЙ» (ідентифікаційний код 20953647; адреса місцезнаходження: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 6/1) інформацію стосовно зарахувань, їх дат та сум на рахунок НОМЕР_6 , відкритий на ім?я фізичної особи-підприємця Резниченко Ольги Євгенівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), рахунок НОМЕР_7 , відкритий на ім?я фізичної особи-підприємця Алексеєнко Ганни Вікторівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) за останні 3 (три) роки, а також дані про відправників коштів (прізвище, ім?я, по-батькові / найменування юридичної особи), що здійснювали зарахування на ці банківські рахунки, у зв`язку з тим, що позивач не може самостійно отримати вищевказані докази, з метою виявлення інформації про походження і мереж розповсюдження товарів, надання послуг, що порушують право інтелектуальної власності за захистом якого позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою ГСОО від 06.09.2024 судом, з огляду на обґрунтованість заявленого клопотання, було його задоволено та з врахування також того, що так як в порядку вищенаведених норм ГПК України, зокрема, ст. 255 ГПК України, ухвала про витребування доказів не підлягає апеляційному оскарженню судом саме при вирішенні питання про відкриття провадження по справі було постановлено дану ухвалу про витребування доказів.

Щодо ухвали ГСОО від 15.01.2025 про задоволення клопотання LEGO Juris A/S (ЛЕГО Джуріс А/С) від 13.11.2024 за вх.№ 40923/24, доповненого клопотаннями від 04.12.2024 за вх.№ 43517/24, від 14.01.2025 за вх.№ 1191/25 про витребування доказів по справі №916/3837/24 та поновлення LEGO Juris A/S (ЛЕГО Джуріс А/С) процесуальний строк для подання відповідних клопотань, слід відмітити, що судом досліджено у повному обсязі викладені правові позиції відповідачів у клопотаннях від 09.12.2024 за вх.№№43968/24, 43974/24, 43975/24 та від 15.01.2025 за вх.№№1374/25, 1375/25, 1383/25 щодо заперечення про задоволення клопотання про витребування доказів та з цього приводу, судом в ухвалі від 15.01.2025 викладено відповідні висновки.

Звідси, заява відповідача про відвід судді містить обґрунтування із непогодженням останнім суто із прийнятими судом процесуальними ухвалами, які в своєму обґрунтуванні містять визначення щодо необхідності та правомірності витребування доказів. Окрім цього, слід ще раз акцентувати особливу увагу на тому, що з врахуванням того, що спір, який розглядається судом у даній справі №916/3837/24 є спором про порушення прав інтелектуальної власності витребування доказів в яких також провадиться з урахуванням особливостей розгляду справ такої категорії та з врахуванням положень ст. 81-1 ГПК України, що мало місце в процесі задоволення суддею Іриною Малярчук клопотань позивача та витребування доказів, які стосувались виключно інформації, що є необхідною для встановлення походження і мереж розповсюдження товарів або наданих послуг, які порушують право інтелектуальної власності, чи щодо яких існують достатні підстави вважати, що розповсюдження таких товарів або надання таких послуг порушує права інтелектуальної власності. Саме означене було покладено позивачем в обґрунтування необхідності подання клопотань про витребування доказів та безпосередньо необхідність витребування таких доказів. У зв`язку з чим, на підставі повного, всебічного та безпосереднього дослідження наявних в матеріалах справи доказів в сукупності з урахуванням всіх обставин справи, пояснень сторін, суд дійшов висновку про витребування доказів ухвалою від 06.09.2024 та про можливість поновлення позивачу пропущеного процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів та задоволення клопотання LEGO Juris A/S (ЛЕГО Джуріс А/С) від 13.11.2024 за вх.№ 40923/24, доповненого клопотаннями від 04.12.2024 за вх.№ 43517/24, від 14.01.2025 за вх.№ 1191/25 про витребування доказів по справі №916/3837/24.

Суд зазначає, що задоволення чи відмова в задоволенні того чи іншого клопотання, прийняття процесуальних документів, керування ходом судового засідання, забезпечення додержання порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків не може вказувати на наявність підстав для відводу складу суду в розумінні ст. 35 ГПК України, а відповідні висновки, покладені судом в обґрунтування прийнятих процесуальних документів можуть бути оспорені при оскарженні відповідного рішення до суду вищої інстанції.

З врахуванням встановлено та з огляду на те, що інших документів, що підтверджували б обставини, які викликали сумнів у неупередженості судді під час розгляду цієї справи, відповідачка суду не подала, тому суд дійшов висновку про те, що заява відповідачки про відвід судді від 14.02.2025 за вх.№2-196/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Заява №21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (Заява №33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Незважаючи на те, що безсторонність, зазвичай, означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. В цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Таким чином, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться; тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має отримати відвід. Йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві судді мають викликати в громадськості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Протягом розгляду цієї справи, як і будь-якої іншої, суд керувався та керується завданням господарського судочинства, основними принципами (засадами) якого є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Суд звертає увагу, що у разі незгоди учасника судового процесу з процесуальними діями та рішеннями судді, він не позбавлений права на оскарження судового рішення у встановленому законом порядку з включенням таких заперечень. При цьому, відповідно до положень ГПК України, правомірність, повнота та об`єктивність прийнятого судового рішення, вірне застосування норм матеріального чи процесуального права, оцінка доказів є предметом дослідження у відповідному апеляційному або касаційному провадженні.

Заявником у заяві ФОП Резниченко Фросини Пантеліївни від 14.02.2025 за вх.№2-196/25 про відвід судді Ірини Малярчук по справі №916/3837/24 не наведено в чому саме полягає необ`єктивність та упередженість судді, як і не наведено мотивованих підстав здійснення розгляду справи виключно в інтересах однієї із сторін, що по суті є порушенням принципів змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Ірини Малярчук від розгляду справи, судом не встановлено.

Наведені в даному випадку заявником доводи про відвід судді по даній справі, на переконання суду, свідчать про необґрунтованість заявленого відводу. Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. В даному випадку, подана до суду заява про відвід судді ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні ст. 35 ГПК України.

Частина 3 ст.39 ГПК України відзначає, що якщо суд доходить висновку про необгрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

При цьому, у п.5 ч.1 ст.228 ГПК України законодавець як право суду визначив можливість за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

Отже, скориставшись своїм правом на зупинення провадження у справі по розгляду заяви про відвід суду, з огляду на достатність строків розгляду справи, враховуючи принцип господарського судочинства щодо розумності строків розгляду справи, суд вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

Подальше вирішення питання про відвід судді Ірини Малярчук згідно ч.3 ст.39 ГПК України буде здійснюватись суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. п.5 ч.1 ст.228, 35, 38, 39,232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати заяву ФОП Резниченко Фросини Пантеліївни від 14.02.2025 за вх.№2-196/25 про відвід судді по справі №916/3837/24 - необґрунтованою.

2. Заяву ФОП Резниченко Фросини Пантеліївни від 14.02.2025 за вх.№2-196/25 про відвід судді Ірини Малярчук від розгляду справи №916/3837/24 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 3 ст. 32 ГПК України.

3. Зупинити провадження у справі №916/3837/24 до розгляду заяви про відвід судді іншим суддею.

4. У відповідності до п. 12 ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 10.02.2025 та згідно ч.2 ст.254, п.12 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

5. Повну ухвалу складено 17.02.2025.

Суддя І.А. Малярчук