ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/2674/24

за позовом: Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус», м. Київ, від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стронг Менеджмент Актив», м. Київ,

до відповідача: Свято-Николо-Тихвінського жіночого монастиря Київської Єпархії Української Православної Церкви, м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Домашній птах», с. Стави Обухівського району Київської області,

про визнання права іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки,

суддя О.В. Конюх,

за участю представників:

від позивача: Піхотенко А.С., адвокат, довіреність від 05.12.2024;

від відповідача: Сімчук В.І., адвокат, ордер серії АІ №1809927 від 31.01.2025;

від третьої особи: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

у судовому засіданні 03.02.2025 суд залишив без задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, підготовче провадження закрив, призначив справу до судового розгляду по суті на 17.02.2025, про що присутній представник позивача була повідомлена особисто під розпис, а відсутні відповідач та третя особа, які не мають зареєстрованих електронних кабінетів у спосіб направлення копії ухвали від 03.02.2024 на належні адреси, які відповідають місцезнаходженню, зареєстрованому у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

17.02.2025 представник відповідача подав до суду:

заяву від 17.02.2025 про звільнення від використання електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, у якій просить суд звільнити Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської Єпархії Української православної Церкви від обов`язку реєстрації електронного кабінету та подальший обмін документами у справі здійснювати через представника адвоката Сімчука В.І. з використанням ЄСІТС або направлення поштової кореспонденції на адресу адвокатського об`єднання «Київська правнича компанія»;

клопотання від 17.02.2025 про повернення на стадію підготовчого провадження, у якому просить винести ухвалу про повернення на стадію підготовчого провадження у справі №911/2674/24 та призначити дату підготовчого засідання;

заяву від 17.02.2025 про застосування наслідків спливу строку позовної давності, у якій просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на іпотеку.

В судове засідання з`явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Відповідно до ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Розглянувши заяву представника відповідача від 17.02.2025 про звільнення від використання електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд встановив таке.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач є релігійною організацією та не має зареєстрованого електронного кабінету в системі ЄСІТС, що пов`язане із релігійними переконаннями відповідача, оскільки така реєстрація суперечить релігійним переконанням настоятеля відповідача та членів релігійної громади.

Клопотання не належить до задоволення.

Відповідач є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до законодавства України, та належить до переліку осіб, які відповідно до частини 6 ст. 6 ГПК України реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Відповідно до абзацу третього частини 6 ст. 6 ГПК України якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

За таких обставин у суду відсутні повноваження для звільнення відповідача від обов`язку, передбаченого Законом, зареєструвати електронний кабінет юридичної особи у ЄСІТС. Названий абзац третій частини 6 ст. 6 ГПК України передбачає незастосування передбачених процесуальних наслідків невиконання обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету, а не звільнення від обов`язку його реєструвати, за умови подання обґрунтованої письмової заяви.

Разом із тим, подана заява від 17.02.2025 не є обґрунтованою. Стороною у справі №911/2674/24 є юридична особа, зареєстрована за законодавством України - Свято-Николо-Тихвінський жіночий монастир Київської Єпархії Української православної Церкви, а не його настоятель або члени релігійної громади. Враховуючи, що засновник відповідача Київська митрополія Української православної церкви (ідентифікаційний код 21510633) має зареєстрований електронний кабінет, посилання на те, що реєстрація електронного кабінету суперечить релігійним переконанням відповідача без наведення конкретних підстав та обставин (наприклад норм канонічного права, або змісту усталеного звичаю), суд відхиляє як необґрунтоване.

Додатково суд звертає увагу на те, що представник відповідача адвокат Сімчук В.І., який твердить про те, що має зареєстрований електронний кабінет, не приєднався до справи як представник, не подав заяву про вступ у справу як представника та не повідомив суду відомостей (РНОКПП), необхідних для надання йому доступу до справи в електронному вигляді та направлення йому процесуальних документів через його електронний кабінет.

Розглянувши клопотання представника відповідача від 17.02.2025 про повернення на стадію підготовчого провадження, суд встановив таке.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач є релігійною організацією та не має зареєстрованого електронного кабінету в системі ЄСІТС, що пов`язане із релігійними переконаннями відповідача, оскільки така реєстрація суперечить релігійним переконанням настоятеля відповідача та членів релігійної громади. Будь-яких поштових відправлень від суду на адресу відповідача не надходило. Керівник відповідача з 16.12.2024 перебував за межами України на лікуванні.

Представник відповідача твердить, що ухвала про відкриття провадження направлялась на юридичну адресу 03039, м. Київ, пров. Тихвінський 1, однак поштове відправлення переадресовувалось на інше відділення, при цьому жодних повідомлень відповідач не отримав.

Ухвала від 23.12.2024 переадресовувалась на поштове відділення 03069, яке обслуговує пров. Тихонівський. Ухвала про призначення судового засідання 03.02.2025, направлялась на неналежну адресу 03039, м. Київ, пров Тихвинський 1, якої не існує.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ юридичною адресою відповідача є саме 03039, м. Київ, пров. Тихвинський 1, а не пров. Тихвінський 1, на який направлялись всі поштові відправлення.

Крім того, представник позивача твердить, що актуальною адресою відповідача після перейменування є 03028, м. Київ, пров. Тиврівський 1, про що позивачу було відомо.

Позивач твердить, що існують обґрунтовані сумніви щодо достовірності та допустимості частини поданих у справу доказів. Зокрема поданий у матеріали справи висновок експерта проведений із порушеннями, а документи, на підставі яких здійснено експертизу, є спірними. Позивач твердить, що у суду є достатньо підстав не приймати наданий позивачем висновок, або надати можливість відповідачу долучити контр-експертизу, що може бути зроблено на стадії підготовчого судового засідання.

Клопотання не належить до задоволення.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд звертає увагу учасників справи на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №204/6085/20, у якій зазначено, що відповідно до практики Верховного Суду, яку колегія суддів враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті".

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі N 234/11607/20 (провадження N 61-15126св21), зроблено висновок про те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 07.10.2024. У межах підготовчого провадження судом призначено та проведено судові засідання 04.11.2024, 19.11.2024, 09.12.2024, 23.12.2024 та 03.02.2025, про які відповідач, який не виконав свого передбаченого законом обов`язку та не здійснив реєстрацію електронного кабінету, повідомлявся судом у спосіб направлення ухвал засобами поштового зв`язку у відповідності до вимог частини 7 ст. 120, частини 11 ст. 242 ГПК України. Крім того, ухвали від 09.12.2024, 23.12.2024, від 03.02.2025 додатково направлялися до зареєстрованого електронного кабінету засновника відповідача Київської митрополії Української православної церкви.

Відповідно до частини 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створений з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 2 ст. 9 вказаного Закону відомості про місцезнаходження юридичної особи належать до відомостей, які вносяться до відомостей Єдиного державного реєстру в обов`язковому порядку. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру місцезнаходженням відповідача є 03039, м. Київ, провулок Тихвинський 1.

Відповідач, який не виконав передбаченого Законом обов`язку, та не зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не вжив заходів до приведення у відповідність відомостей про своє місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі, не забезпечив отримання поштової кореспонденції за зареєстрованою адресою, несе негативні наслідки власної вольової поведінки, які не є вагомими підставами для повернення справи на стадію підготовчого провадження. Посилання представника на те, що поштові відправлення направлялись на неіснуючу адресу (провулок Тихвінський, а не Тихвинський) не заслуговують на увагу.

Разом із тим, відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З метою забезпечення повного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи суд вбачає за можливе відкласти розгляд справи та надати можливість відповідачу реалізувати свої процесуальні права із врахуванням ст.ст. 118, 119 ГПК України.

Щодо поданої представником відповідача заяви від 17.02.2025 про застосування у справі наслідків спливу позовної давності, суд встановив таке.

Позовна давність є строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК України та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (стаття 256, частина перша статті 260, частина третя статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Якщо ж суд встановить, що право або охоронюваний законом інтерес позивача дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору (сторона спірних правовідносин за конкретною позовною вимогою), суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за неповажності причин її пропущення, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верхового Суду від 22.08.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (пункт 73), від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц (пункт 80), від 05.12.2018 у справах №522/2202/15-ц (пункт 61), №522/2201/15-ц (пункт 62) та №522/2110/15-ц (пункт 61), від 07.08.2019 у справі №2004/1979/12 (пункт 71), від 18.12.2019 у справі №522/1029/18 (пункт 134), від 16.06.2020 у справі №372/266/15-ц (пункт 51), від 07.07.2020 у справі N 712/8916/17-ц (пункт 28), 29.06.2021 у справі №904/3405/19 (пункт 57), від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 (пункт 129)).

З огляду на викладене, суд приймає заяву про застосування у справі наслідків спливу позовної давності та зазначає, що така має бути розглянута після встановлення обгрунтованості та підставності позову на стадії розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 15, 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника відповідача Свято-Николо-Тихвінського жіночого монастиря Київської Єпархії Української Православної Церкви від 17.02.2025 про звільнення від використання електронного кабінету залишити без задоволення.

2. Клопотання представника відповідача Свято-Николо-Тихвінського жіночого монастиря Київської Єпархії Української Православної Церкви від 17.02.2025 про повернення на стадію підготовчого провадження залишити без задоволення.

3. Розгляд справи №911/2674/24 по суті відкласти на 10.03.2025 о 10:00. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108).

4. Повідомити учасників справи про судове засідання.

5. Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/), а також за номером телефону .

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому частиною 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її оголошення та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя О.В. Конюх