ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 року м.Дніпро Справа № 904/2318/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 (повний текст ухвали складено 01.11.2024, суддя Татарчук В.О.) у справі № 904/2318/19

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)

до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" (Дніпропетровська обл., м.Новомосковськ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня "Солоний лиман" (Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Новотроїцьке)

про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину

у справі за позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" (Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр "Солоний лиман" Дніпропетровської обласної ради" (Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Новотроїцьке)

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 товариство з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" за участю третьої особи Комунального підприємства "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр "Солоний лиман" Дніпропетровської обласної ради" про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.01.2024, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня "Солоний лиман" про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину - повернуто без розгляду.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що зустрічна позовна заява, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут", підлягає поверненню заявнику, оскільки подана з порушенням вимог частин першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу суду від 01.11.2024. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплотрансзбут» вважає, що ухвала суду є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та не повним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, що з огляду на п.1, п.4, ч.1 ст.280 ГПК України є підставою для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник вказує, що в оскаржуваній ухвалі від 01.11.2024 р. суд зазначив наступне:

«Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" подано з порушенням строку, встановленого частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки він був поданий до канцелярії суду 28.10.2024.

Наведені відповідачем підстави в обґрунтування поновлення пропущеного процесуального строку, не приймаються судом, оскільки відповідачем не надано доказів поважності його пропуску. Разом з цим, господарський суд зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва у справі №904/3823/19 набрало законної сили ще 05.10.2023, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5407/19 - 24.09.2024.».

ТОВ «Теплотрансбут» вважає, що даний висновок суду не відповідає обставинам і матеріалам справи, що обґрунтовується наступним.

Апелянт зауважує, що зі змісту ухвали вбачається, що суд не дослідив питання поважності причин пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви, які полягають у наступному.

Скаржник зазначає, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 р. по справі №904/2318/19 відкрито провадження у справі та відповідачу надано строк 15 (п`ятнадцяти) днів на подачу відзиву на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України, з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

В апеляційній скарзі вказано, що у відзиві на позовну заяву від 08.08.2019 р. Відповідач зазначав, що теплові мережі та розподільчі теплові камери, якими відбувалось транспортування по договору від 16.04.2018 р. №16/04-18 від 16.04.2018 р. належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та закріпленні на праві господарського відання за комунальним підприємством „Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня «Солоний лиман» (що, підтверджується п.13 рішення Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 року №389-14/VI), а не надавачу послуг - КП «Новомосковськтеплоенерго».

У вересні 2019 року, КП «Новомосковськтеплоенерго» звернувся суду з позовною заявою до Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсним пункту 13 рішення Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 року № 389-14/УП "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області» . Вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3823/19.

Апелянт відмічає, що зважаючи на те, що документальне підтвердження належності теплових мереж та розподільчих теплових камер, які розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., с. Новотроїцьке, вул. Герасименка, 94 до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області отримало ТОВ «Теплотрасзбут» лише 03.11.2019 року, тому останнє 19.11.2019 року звернулось до суду з позовною заявою про визнання договору №16/04-18 від 16.04.2018 р недійсним на підставі ст. 229 ЦК України. Вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5407/19.

Скаржник повідомляє, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року зупинено провадження у справі № 904/2318/19 за позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня "Солоний лиман" про стягнення заборгованості у розмірі 888 999,01 грн., до розгляду:

Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/5407/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплотрансзбут» до Комунального підприємства «Новомосковськтеплоенерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне підприємство "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр "Солоний лиман" Дніпропетровської обласної ради" про визнання недійсним Договору від 14.04.2018р. №16/04-18 транспортування теплової енергії;

Господарським судом м. Києва справи 904/3823/19 за позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" до Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсним пункту 13 рішення Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 року № 389-14/УП "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області».

ТОВ «Теплотрансбут» зазначає, що за результатом розгляду зазначених справ господарськими судами встановлені наступні фактичні обставини.

- по справі 904/3823/19 суд дійшов висновку про законність пункту 13 рішення Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 року № 389-14/УП "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області», тобто теплові мережі та розподільчі теплові камери, якими відбувалось транспортування по договору №16/04¬18 від 16.04.2018 р., що розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., с. Новотроїцьке, вул. Герасименка, 94 належали виключно до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області та перебували на балансі у комунального підприємства «Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня «Солоний лиман», а не КП «Новопосковськтеплоенерго».

- по справі №904/5407/19 суд дійшов висновків, що Позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що договір №16/04-18 від 16.04.2018 р. вчинявся позивачем під впливом помилки або обману з боку відповідача, що позивачем як стороною правочину неправильно сприймалися фактичні обставини правочину, що вплинуло на його волевиявлення. Договір є виконаним частково по оплаті зі сторони Позивача, тому не може бути визнаним недійсним з підстав, зазначених у ст. 229 УК України. Колегія судів погоджується з висновками господарського суду щодо того, що позивачем не надано доказів, що транспортування теплової енергії за спірним договором відбулося саме тими мережами, про які зазначено в постанові Північного апеляційного господарського суду.

Окрім того, Верховний суд у постанові від 07.07.2021 року у справі N 905/1562/20 виснував про те, що на стадії, коли укладений договір є виконаним повністю або частково, вимога про визнання такого договору недійсним, без вирішення судом питання про застосування правових наслідків такої недійсності, не є ефективним способом захисту, так як не призвело б до поновлення прав Відповідача, у разі встановлення їх порушення.

Скаржник наголошує, що оскільки, вказані обставини були встановлені судами першої та апеляційної інстанції за наслідками розгляду справ №904/3823/19 і 904/5407/19, про що стало відомо з ухвалених судових рішень, тому ТОВ «Теплотрансзбут» не мало змоги та правових підстав подати до суду зустрічну позовну заяву в строк визначений ГПК України.

Апелянт звертає увагу, що докази належності теплових мереж та розподільчих теплових камер, якими відбувалось транспортування по договору від 16.04.2018 р. №16/04-18, до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області були отримані під час розгляду справ 904/3823/19 та №904/3823/19 .

Скаржник наполягає, що саме з огляду на висновки зроблені судами у справі 904/3823/19 та у справі №904/5407/19, висновків Верховного суду, у Відповідача виникла можливість та підстави захистити свої права шляхом подачі та розгляду у межах даної справи, зустрічної позовної заяви про визнання договору від 16.04.2018 р. №16/04-18 недійсним із застосуванням реституції на підставі ч.1 ст.203, ст.215 та ст. 216 ЦУ України, оскільки її задоволення виключить підстави для задоволення первісної позовної заяви.

У скарзі відзначено, що Відповідач не мав процесуальної можливості подати зустрічну позовну заяву одразу після набрання чинності у справі №904/3823/19 набрало законної сили ще 05.10.2023, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5407/19 - 24.09.2024, оскільки справа 904/2318/19 була поновлена лише 11.10.2024 р.

ТОВ «Теплотрансбут» зауважує, що однак, суд в оскаржуваному рішенні лише обмежився посиланням на те, що рішення Господарського суду міста Києва у справі №904/3823/19 набрало законної сили ще 05.10.2023, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5407/19 - 24.09.2024, не обґрунтувавши свій висновок стосовно причин пропуску та неможливості поновлення строку подачі зустрічної позовної заяви, чим порушив ст.ст. 236, 237 ГПК України.

Ще одним доводом апеляційної скарги є те, що відповідно до постанови від 20.03.2019 у справі № 910/2987/18, у якій Велика Палата Верховного Суду вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Скаржник зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін за первісним та зустрічним позовами виникли на підставі договору від 16.04.2018 р. №16/04-18, а тому обидва позови безпосередньо пов`язані з цим договором і стосуються питань виконання, факту доведеності неналежного виконання кожною зі сторін своїх конкретних обов`язків за цими договорами, що, у свою чергу, свідчить про їх взаємопов`язаність.

Апелянт наголошує, що доцільність розгляду таких позовів в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох різних судових рішень.

В апеляційній скарзі вказано, що принцип процесуальної економії господарського судочинства - загальне керівне положення, відповідно до якого господарський суд, учасники судового процесу економно і ефективно використовують усі встановлені законом процесуальні засоби для правильного та оперативного розгляду справ з дотриманням строків.

Сутність принципу процесуальної економії полягає в тому, щоб під час розгляду справи в господарському суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановлені законом засоби з урахуванням строків, визначених нормами процесуального права.

Елементами змісту принципу процесуальної економії господарського судочинства варто вважати: вимогу оперативного розгляду справи; вимогу економного використання процесуальних засобів судом учасниками справи для повного та всебічного розгляду справи у господарському суді.

Апелянт відмічає, що подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 923/398/14, від 30.01.2019 у справі № 912/2185/16 (912/3192/17), від 28.11.2022 у справі № 907/749.

На переконання скаржника, з матеріалів справи №904/2318/19, обґрунтувань і мотивів позовних заяв сторін, вбачається, що зустрічний позов пов`язаний з первісним, розгляд його в рамках одного провадження значно полегшить з`ясування істини у справі і сприятиме винесенню законного і обґрунтованого рішення з дотриманням принципу економії часу та забезпеченням справедливого і ефективне судочинства.

В апеляційній скарзі відзначено, що у постанові Верховного Суду від 17.11.2023 у справі № 27/696/23 судова колегія звернула увагу, що окремий розгляд первісної та зустрічної позовних заяв призведе до недотриманням принципу процесуальної економії господарського судочинства, оскільки матиме наслідком паралельні судові процеси, збільшить кількість судових рішень, які ймовірно будуть предметом апеляційного та касаційного оскаржень, та потенційно може призвести до наявності двох відкритих виконавчих проваджень, в яких спочатку грошові кошти можуть бути стягнуті з однієї сторони, а потім з іншої.

Таким чином, апелянт вважає, що подання окремого позову про визнання недійсним договору від 16.04.2018 р. №16/04-18 може спричинити зупинення розгляду справи №904/2318/19, що порушить принцип процесуальної економії господарського судочинства.

На думку скаржника, наведене свідчить про те, що суд в оскаржуваній ухвалі неправильно застосував положення статті 180 Господарського процесуального кодексу України, не врахував зазначені вище правові позиції суду касаційної інстанції, що призвело до передчасних висновків про наявність правових підстав для повернення зустрічної позовної заяви.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2024 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/2318/19. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/2318/19.

25.11.2024 матеріали оскарження ухвали суду від 01.11.2024 у справі № 904/2318/19 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 у справі № 904/2318/19; визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Комунальним підприємством «Новомосковськтеплоенерго» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що ознайомившись зі змістом апеляційної скарги ТОВ «Теплотрансзбут», доводами та доказами, якими заявник обґрунтовує свою апеляційну скаргу, надає відзив та просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає її необґрунтованою з огляду на наступне.

Позивач вважає, що суд першої інстанції об`єктивно і неупереджено дослідив обставини справи та належним чином обґрунтував оскаржувану ухвалу.

Позивач посилається на частину першу статті 4 ГПК України, частину 1 статті 46 ГПК України, пункт 3 частини 2 статті 46 ГПК України, частини 1, 2 статті 180 ГПК України, частину 4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, статтю 42 ГПК України, п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України, п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК, ч. 8 ст. 165 ГПК України та зазначає, що виходячи із правового аналізу наведених норм, слід констатувати, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.

Позивач вказує, що як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 08.08.2019.

08.08.2019 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника відповідача у відрядженні в місті Києві.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2019 вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 03.09.2019.

Позивач повідомляє, що 10.03.2020 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Петренко Н.Е.) по справі № 904/2318/19 зупинено провадження у справі № 904/2318/19 до розгляду:

- Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/5407/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОТРАНСЗБУТ" до Комунального підприємства "НОВОМОСКОВСЬКТЕПЛОЕНЕРГО", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне підприємство "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр "Солоний лиман" Дніпропетровської обласної ради" про визнання недійсним Договору від 14.04.2018р. №16/04-18 транспортування теплової енергії;

- Господарським судом м. Києва справи 904/3823/19 за позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" до Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсним пункту 13 рішення Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 року № 389-14/УП "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області".

Позивач зауважує, що з огляду на правильність наявної в матеріалах справи адреси відповідача, враховуючи вищевикладені обставини, а також термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку і її повернення до суду "за закінченням терміну зберігання", суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що останнім днем строку для подання відзиву на позов необхідно вважати 04.09.2019, оскільки 20.08.2019 - день проставлення поштової відмітки про причину повернення конверту, яким направлялась відповідачу ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за якою було зобов`язано надати відповідача відзив на позов.

Отже, на переконання позивача, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Позивач звертає увагу, що відповідач подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву 08.08.2019. При цьому із зустрічною позовною заявою звернувся лише 28.10.2024, а питання поновлення пропущених строків взагалі порушив у окремій заяві від 30.10.2024 року, після проведення судового засідання.

Позивач вказує, що Верховний Суд в постанові від 24.12.2019 у справі №910/5172/19, від 17.09.2024 у справі № 917/321/24 зазначав, що право на подання зустрічного позову може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 116 ГПК України визначає початок і закінчення процесуальних строків. Так, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Позивач відзначає, що отже, нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Позивач відмічає, що у відповідності до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Також, позивач наголошує, що статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Позивач вказує, що питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач зауважує, що таким чином, із правового контексту наведених норм вбачається, що вчинення стороною процесуальних дій поза межами встановленого законом чи судом строку можливе лише у випадку подання відповідного клопотання про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

Також позивач зазначає, що при цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення учасника процесу та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення заявником по справі процесуальних дій. Тобто, можливість відновлення процесуального строку пов`язується з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням відповідних доказів.

Позивач наголошує, що в заяві від 30.10.2024 року Відповідач просить про поновлення процесуального строку на подання зустрічного прозову, проте не наводить жодних поважних причин пропуску строку, як і не надає доказів, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

На думку позивача, суд першої інстанції об`єктивно зазначив, що рішення Господарського суду міста Києва у справі №904/3823/19 набрало законної сили ще 05.10.2023, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5407/19 - 24.09.2024, відтак заявник вже досить довгий час був обізнаний з результатами розгляду цих справ, проте звернувся із зустрічною позовною заявою тільки 28.10.2024.

На переконання позивача, суд першої інстанції також об`єктивно зауважив, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

У відзиві на скаргу відзначено, що Верховний Суд у постановах від 07.02.2022 у справі № 904/31/19, від 11.07.2023 у справі №922/1769/22 зазначав, що нехтування засадами змагальності сторін та прийняття господарським судом зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, який (зустрічний позов) поданий поза межами строку, визначеного ч. 1 статті 180 ГПК України, без наведення відповідачем причин пропуску такого строку, призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

КП «Новомосковськтеплоенерго» також наголошує, що самостійне відновлення строку на подання відповідачем зустрічного позову господарським судом, без наведення відповідачем причин пропуску такого строку буде суперечити засадам змагальності сторін та свідчитиме про ухилення відповідача від наслідків пов`язаних з вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, зокрема від наслідків пропуску строку на подання зустрічного позову, що прямо суперечить положенням ч. ч. 1, 4 ст. 13 ГПК України.

Позивач зазначає, що згідно з ч. 6 ст.180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи, що зустрічна позовна заява була подана з порушенням строку для її подання, КП «Новомосковськтеплоенерго» погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви заявнику на підставі ч. 6 статті 180 ГПК України.

Окрім цього, КП «Новомосковськтеплоенерго» зазначає, що частинами 1, 2, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Додатково позивач відмічає, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, за приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63).

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" (ухвала) від 14.10.2003 року). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України"). Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність Відповідача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи. Враховуючи тривалість судового провадження, обізнаність відповідача з перебігом судового провадження, неодноразову участь представника відповідача у судових засіданнях, Позивач констатує, що матеріали справи не містять достатнього обґрунтування та належних доказів, які б свідчили про неможливість ТОВ "ТЕПЛОТРАНСЗБУТ" у визначений законом строк звернутись до суду із зустрічним позовом.

З урахуванням наведеної у відзиві на апеляційну скаргу практики Європейського суду з прав людини, позивач зазначає, що встановлення строків для здійснення відповідних процесуальних дій, які є обов`язковими як для сторін, так і для суду, сприяє як дотриманню принципів рівності та змагальності сторін, так і розгляду справи впродовж встановленого законом строку. Закріплення даних процесуальних норм на законодавчому рівні дозволяє говорити про те, що сторони повинні бути обізнані про те, що дані обмеження, у тому числі щодо граничних строків на подання заяв, клопотань тощо, будуть застосовані судом.

За таких обставин, КП «Новомосковськтеплоенерго» вважає необґрунтованим твердження апелянта про порушення судом права доступу до суду, передбачене ст. 6 Конвенції, з огляду на те, що взаємопов`язаність позовів не означає, що учасниками справи можуть бути порушені строки на вчинення відповідних дій, передбачених процесуальним законодавством.

Позивач вважає, що звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Окрім цього, позивач КП «Новомосковськтеплоенерго» звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що до зустрічного позову не надано жодного доказу, до нього долучено лише квитанцію про сплату судового збору. Відповідачем, який стверджує, що Договір є недійсним, не надано жодного письмового доказу на підтвердження цього. Це ще раз свідчить, що зустрічний позов подано з метою затягування справи, уникнення господарської відповідальності та є фактично проявом зловживання своїми процесуальними правами, оскільки він є фактичною калькою, копією позову від 18.11.2019 року, по якому набуло сили рішення суду.

Крім того, позивач вказує, що суд першої інстанції, обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу від 01.11.2024 року також зазначив, що однією з засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частина третя статті 2 Господарського процесуального кодексу України), відтак слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

У відзиві на скаргу Комунальне підприємство «Новомосковськтеплоенерго» просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплотрансзбут» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 у справі № 904/2318/19 залишити без задоволення; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 у справі № 904/2318/19 залишити без змін; витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплотрансзбут».

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду.

Комунальне підприємство "Новомосковськтеплоенерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 888999,01грн, з якої: 763932,00грн заборгованості за послуги транспортування теплової енергії, 100258,07грн пені, 8426,79грн 3% річних, 16382,15грн інфляційних втрат. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 позовну заяву Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" залишено без руху.

01.07.2019 представником позивача усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 08.08.2019.

08.08.2019 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи наступних документів: - копії рахунку теплової енергії для систем гарячої та технічної води за грудень місяць 2018 року; - копії розрахунку теплової енергії для системи гарячої та технічної води за січень 2019 року; - копії акту фіксації показників лічильника за січень 2019 року; - копії листа №672 від 17.07.2019 року з позовною заявою №543 від 03.06.2019; - докази направлення листа №672 з заявою №543.

08.08.2019 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника відповідача у відрядженні в місті Києві.

Також, 08.08.2019 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня "Солоний лиман".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2019 вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 03.09.2019. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня "Солоний лиман".

02.09.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: доказів направлення третій особі цінним листом з описом вкладення поданих відповідачем до суду документів з додатками.

02.09.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

03.09.2019 до суду від позивача надійшла заява про долучення копій документів, а саме: доказів направлення всіх процесуальних документів на адресу третьої особи.

03.09.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2019 відкладено підготовче судове засідання на 07.10.2019.

04.10.2019 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

07.10.2019 до господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

07.10.2019 до господарського суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання на 21.10.2019.

21.10.2019 від третьої особи до суду надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження по справі.

21.10.2019 від представника третьої особи до суду надійшло клопотання про розподіл судових витрат.

21.10.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2019 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" про зупинення провадження у справі №904/2318/19 - відмовлено. Закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 28.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2019 відкладено розгляд справи на 14.11.2019.

28.10.2019 до канцелярії суду від третьої особи надійшов супровідний лист про долучення доказів понесених витрат на правничу допомогу.

14.11.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

14.11.2019 до суду від третьої особи надійшло клопотання про заміну третьої особи його процесуальним правонаступником та додаткові пояснення у справі. В наведеному клопотанні просить замінити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня "Солоний лиман" його процесуальним правонаступником - Комунальне підприємство "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр "Солоний лиман" Дніпропетровської обласної ради".

14.11.2019 в засіданні оголошено перерву до 19.11.2019.

19.11.2019 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 відкладено розгляд справи на 25.11.2019.

25.11.2019 суд вирішив протокольно відкласти розгляд справи на 27.11.2019.

27.11.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

27.11.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2019 позовну заяву залишено без руху.

16.12.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

17.12.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

17.12.2019 від третьої особи до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 продовжено розгляд справи №904/2318/19, призначено розгляд справи на 08.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 виправлено описку в резолютивній частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 у справі №904/2318/19, правильно зазначивши: Призначити розгляд справи на 08.01.2020.

24.01.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою господарського суду від 17.02.2020 продовжено розгляд справи №904/2318/19 з 10.03.2020. Розгляд справи призначено на 10.03.2020.

10.03.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 зупинено провадження у справі №904/2318/19 за позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня "Солоний лиман" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 888999,01грн, з якої: заборгованість за послуги транспортування теплової енергії в сумі 763932,00грн, пеня в сумі 100258,07грн, 3 % річних в сумі 8426,79грн, інфляційні втрати в сумі 16382,15грн до розгляду:

- Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/5407/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне підприємство "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр "Солоний лиман" Дніпропетровської обласної ради" про визнання недійсним договору від 14.04.2018р. №16/04-18 транспортування теплової енергії;

- Господарським судом міста Києва справи №904/3823/19 за позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" до Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсним пункту 13 рішення Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 року №389-14/УП "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області".

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2021 (у зв`язку зі звільненням з посади судді Петренко Н.Е.) справу №904/2318/19 передано на розгляд судді Татарчуку В.О.

01.10.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2024 прийнято справу №904/2318/19 до свого провадження. Вирішено поновити провадження у справі №904/2318/19. Призначено підготовче засідання на 29.10.2024.

14.10.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення щодо позову на даний час та з урахуванням відповідних судових рішень. В наведених письмових поясненнях позивач просить закрити підготовче провадження і призначити справу до розгляду по суті в стислі терміни та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

25.10.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли додаткові пояснення щодо позову на даний час та з урахуванням відповідних судових рішень. В наведених письмових поясненнях відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

28.10.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій ТОВ "Теплотрансзбут" просить визнати недійсним договір транспортування теплової енергії №16/04-18 від 16.04.2018 та застосувати наслідки недійсності правочину (реституцію) шляхом стягнення з Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" 358394,56грн.

29.10.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення проти прийняття зустрічного позову.

30.10.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про поновлення процесуального строку, в якій просить поновити ТОВ "Теплотрансзбут" процесуальний строк на подання зустрічної позовної заяви.

В обґрунтування підстав для поновлення зазначає, що на теперішній час, з огляду на висновки зроблені судами у справі №904/3823/19 та у справі №904/5407/19 ефективним способом захисту прав ТОВ "Теплотрансзбут" є подача зустрічної позовної заяви. Також зазначає, що встановлені обставини у зазначених рішеннях стали відомі лише за результатами розгляду цих справ, тому відповідач не мав змоги звернутися із зустрічною позовною заявою раніше.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.01.2024, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Дніпропетровська обласна фізіотерапевтична лікарня "Солоний лиман" про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину - повернуто без розгляду.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог Господарського процесуального кодексу України щодо її подання.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Частиною 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

За приписами частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в ухвалі про відкриття провадження у даній справі від 08.07.2019 відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Харківська, буд. 2, кв. 44 направлялася ухвала суду від 08.07.2019.

Однак, поштовий конверт з ухвалою суду від 08.07.2019 (про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження), був повернутий працівниками поштового зв`язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 113-115 том 1).

Відповідно до пунктів 3,4,5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

З урахуванням вищевикладеного апеляційний господарський суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Також, колегія суддів враховує судову практику про те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку, суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 04.03.2021 у справі № 910/6835/20).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог вказаних Правил, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд вірно зазначив, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

З огляду на правильність наявної в матеріалах справи адреси відповідача, враховуючи вищевикладені обставини, а також термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку і її повернення до суду "за закінченням терміну зберігання", суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що останнім днем строку для подання відзиву на позов необхідно вважати 04.09.2019, оскільки 20.08.2019 - день проставлення поштової відмітки про причину повернення конверту, яким направлялась відповідачу ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за якою було зобов`язано надати відповідача відзив на позов.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подав до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області відзив на позовну заяву 08.08.2019. При цьому із зустрічною позовною заявою звернувся лише 28.10.2024, тобто із пропуском встановленого Господарським процесуальним кодексом України та ухвалою суду від 08.07.2019 строку.

За приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Таким чином, пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, можливість поновлення судом пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку зверненню з зустрічною позовною заявою, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Так, 28.10.2024 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій ТОВ "Теплотрансзбут" просить визнати недійсним договір транспортування теплової енергії №16/04-18 від 16.04.2018 та застосувати наслідки недійсності правочину (реституцію) шляхом стягнення з Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" 358394,56грн.

30.10.2024 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про поновлення процесуального строку, в якій просить поновити ТОВ "Теплотрансзбут" процесуальний строк на подання зустрічної позовної заяви. В обґрунтування підстав для поновлення зазначає, що на теперішній час, з огляду на висновки зроблені судами у справі №904/3823/19 та у справі №904/5407/19 ефективним способом захисту прав ТОВ "Теплотрансзбут" є подача зустрічної позовної заяви. Також зазначає, що встановлені обставини у зазначених рішеннях стали відомі лише за результатами розгляду цих справ, тому відповідач не мав змоги звернутися із зустрічною позовною заявою раніше.

Колегія суддів, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, не приймає до уваги посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" як на поважну причину неподання зустрічного позову в установлений строк на те, що саме з огляду на висновки зроблені судами у справі 904/3823/19 та у справі №904/5407/19, висновки Верховного суду, у Відповідача виникла можливість та підстави захистити свої права шляхом подачі та розгляду у межах даної справи, зустрічної позовної заяви про визнання договору від 16.04.2018 р. №16/04-18 недійсним із застосуванням реституції на підставі ч.1 ст.203, ст.215 та ст. 216 ЦУ України.

Колегія суддів вважає, що наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" причини пропуску строку не містять посилання на обставини, що є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення відповідача та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії щодо пред`явлення зустрічного позову у встановлений строк.

Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не мав процесуальної можливості подати зустрічну позовну заяву одразу після набрання чинності рішенням у справі №904/3823/19, яке набрало законної сили ще 05.10.2023, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5407/19 - 24.09.2024, оскільки справа 904/2318/19 була поновлена лише 11.10.2024 р.

Колегія суддів зауважує, що представником відповідача у документах, які представник відповідача подавав до суду першої інстанції, жодного разу не вказано про його бажання подати зустрічну позовну заяву, або про те, що зустрічна позовна заява готується до подання до суду, представник відповідача не просив суд встановити чи продовжити йому строк на звернення із зустрічною позовною заявою, не повідомляв про обставини, які заважали йому звернутися із зустрічним позовом в межах встановлених процесуальним законом строків, при тому, що був обізнаний про те, що Господарським судом Дніпропетровської області розглядається справа №904/5407/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" до Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне підприємство "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр "Солоний лиман" Дніпропетровської обласної ради" про визнання недійсним договору від 14.04.2018р. №16/04-18 транспортування теплової енергії та Господарським судом міста Києва розглядається справа №904/3823/19 за позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго" до Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсним пункту 13 рішення Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 року №389-14/УП "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області".

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку, в розумінні ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/22695/13).

Із правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України вбачається, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/15481/17, від 19.05.2021 у справі № 916/2657/20.

Згідно вимог частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Чірікоста і Віола проти Італії" ("Ciricosta and Viola v. Italy", заява № 19753/92) зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв "розумності строку" є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 09.06.2020 у справі № 910/3980/16, від 24.02.2021 у справі № 916/160/20, від 05.07.2022 у справі № 914/1804/18 тощо).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України").

З огляду на те, що матеріали справи не містять належних доказів, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" строку на подання до суду зустрічного позову, у зв`язку з чим відсутні правові та фактичні підстави для поновлення процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви та задоволення клопотання про поновлення процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви.

Доводи скаржника про пов`язаність первісного позову із зустрічним, не спростовують звернення відповідача до суду першої інстанції із зустрічною позовною заявою поза межами встановленого судом строку, відтак відхиляються апеляційним господарським судом як неспроможні.

За наведених обставин та правових норм, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що зустрічна позовна заява, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут", підлягає поверненню заявнику, оскільки подана з порушенням вимог частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд першої інстанції вірно зазначив, з позицією якого погоджується і суд апеляційної інстанції, що пропуск строку для подання зустрічного позову, не позбавляє можливості Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" звернутися із відповідним позовом в загальному порядку.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зустрічний позов поданий з порушенням вимог ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, що згідно з ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення такого позову, про що судом першої інстанції обґрунтовано постановлено оскаржувану ухвалу.

Доводи скаржника стосовно необґрунтованості висновків суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження та спростовуються наявними матеріалами справи.

З огляду на наведене, судом першої інстанції обґрунтовано постановлено оскаржувану ухвалу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з повним з`ясуванням обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплотрансзбут" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 у справі № 904/2318/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2024 у справі № 904/2318/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв