ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 921/504/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Вінд" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 (головуючий - Кравчук Н. М., судді Гриців В. М., Малех І. Б.) у справі

за заявою Обслуговуючого кооперативу "Вінд" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 (головуючий - Кравчук Н. М., судді Галушко Н. А., Орищин Г. В.)

за позовом заступника прокурора Тернопільської області

до: 1) Тернопільської міської ради,

2) Обслуговуючого кооперативу "Вінд",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) ОСОБА_4 , 5) ОСОБА_5 , 6) ОСОБА_6 , 7) ОСОБА_7 , 8) ОСОБА_8 , 9) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільський став", 10) ОСОБА_9 , 11) ОСОБА_10 ,

про визнання недійсними рішення Тернопільської міської ради від 02.02.2018 № 7/22/99 та договору оренди землі від 30.05.2018, повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації іншого речового права ОК "Вінд" щодо земельної ділянки з одночасним припиненням цього права.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У липні 2020 року заступник прокурора Тернопільської області (далі - прокурор, позивач) в інтересах держави звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом (у редакції заяви про зміну предмета позову від 13.01.2021 № 15-25вих 21) до Тернопільської міської ради (далі - Тернопільська міськрада, Міськрада, відповідач-1) та Обслуговуючого кооперативу "Вінд" (далі - ОК "Вінд", Кооператив, відповідач-2, заявник) про:

1) визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міськради від 02.02.2018 № 7/22/99 "Про надання земельної ділянки площею 0,4060 га за адресою: АДРЕСА_1 " (далі - рішення від 02.02.2018 № 7/22/99) зі змінами, внесеними рішенням від 16.03.2018 № 7/23/162, яким надано ОК "Вінд" в оренду терміном на 25 років земельну ділянку площею 0,4060 га (кадастровий номер :01:004:0060) для обслуговування будівель та споруд лодочної станції за адресою: вул. Урожайна, 15, м. Тернопіль;

2) визнання недійсним договору оренди землі від 30.05.2018, укладеного між Тернопільською міськрадою та ОК "Вінд", зареєстрованого в книзі записів засвідчення факту реєстрації 25.06.2018 за № 6032 (далі - договір оренди);

3) зобов`язання ОК "Вінд" повернути Тернопільській територіальній громаді земельну ділянку площею 0,4060 га, кадастровий номер :01:004:0060, розташовану за адресою: вул. Урожайна, 15, м. Тернопіль (далі - спірна земельна ділянка), надану Міськрадою в оренду на підставі договору оренди для обслуговування будівель та споруд лодочної станції за вказаною адресою;

4) скасування державної реєстрації іншого речового права ОК "Вінд" щодо земельної ділянки, вчиненої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 41996673 від 11.07.2018, запис про право № 26983432, з одночасним припиненням права оренди ОК "Вінд" на земельну ділянку (запису № 26983432).

2. Позовна заява обґрунтовувалася тим, що рішення від 02.02.2018 № 7/22/99 не відповідає вимогам статей 120, 134, 135, пункту "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та статті 7 Закону України "Про оренду землі", тому його слід визнати незаконним і скасувати. Виникнення спору обумовлено відсутністю в ОК "Вінд" права власності на об`єкти нерухомого майна, розміщені на спірній земельній ділянці. Так, під час ухвалення Тернопільською міськрадою рішення від 02.02.2018 № 7/22/99 про припинення права оренди земельної ділянки за заявою ОСОБА_9 як фізичної особи-підприємця та про передачу її в оренду ОК "Вінд", відповідач-1 не брав до уваги відсутність речових прав щодо земельної ділянки в попереднього орендаря ( ОСОБА_9 ). Позивач зауважував, що станом на 10.02.2010 ОСОБА_9 вже не була власником будівель та споруд, розташованих на спірній земельній ділянці, оскільки вони були відчужені іншим особам, та відповідно не користувалася земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, укладеного 17.03.2006 між Тернопільською міськрадою та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_9. (далі - СПД ОСОБА_9.), а тому відсутні речові права ОК "Вінд" на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці. Прокурор зазначав, що оскільки на підставі незаконного рішення Тернопільської міськради між відповідачами 30.05.2018 укладено договір оренди, то відповідно до статей 16, 203, 215, 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 20 Господарського кодексу України та статті 152 ЗК України договір оренди належить визнати недійсним, а земельну ділянку - повернути Тернопільській міській територіальній громаді. Позивач також наголошував, що передача спірної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги є незаконною, оскільки позбавляє Український народ та Тернопільську міську територіальну громаду як власника землі правомочностей володіти земельною ділянкою в тому обсязі, в якому дозволяє її правовий режим, та не враховує їх інтереси при проведенні на земельній ділянці незаконної діяльності. Крім того, така передача, на думку прокурора, порушує встановлені державою правила та норми використання земель водного фонду, призводить до порушень чинного законодавства під час забудови м. Тернополя.

Короткий зміст і підстави подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

3. 01.04.2024 ОК "Вінд" звернувся до Західного апеляційного господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20, в якій (заяві) Кооператив просило зазначену постанову скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.06.2023 у цій справі.

4. Заява аргументована тим, що:

1) однією з істотних підстав, на яку покликався суд апеляційної інстанції, мотивуючи постанову про задоволення позовних вимог прокурора, став висновок про те, що приміщення лодочної станції (елінги) фактично є самочинним будівництвом і реєстрація права власності на таке майно за фізичними особами не змінює правового режиму такого будівництва як самочинного, тобто суд апеляційної інстанції констатував, що на спірній земельній ділянці спочатку було повністю знесено належні СПД ОСОБА_9 власні приміщення, а вже потім на цій же ділянці відбулося нове будівництво приміщень лодочної станції (елінгів), яке не відповідає поняттю реконструкція, визначеного ДБН, і за своєю суттю є новим будівництвом приміщень лодочної станції, на яке в СПД ОСОБА_9 були відсутні відповідні дозвільні документи, що в свою чергу є ознакою самочинного будівництва в розумінні статті 376 ЦК України. Разом із тим, як убачається із показань свідка ОСОБА_11 (далі - ОСОБА_11 ), який у період з 2007 по 2011 роки, працюючи виконробом (виконавцем робіт) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробуд" (далі - ТОВ "Добробуд"), що підтверджується дозволом на початок зазначених вище будівельних робіт з реконструкції, яке здійснювало будівельні роботи з реконструкції власних приміщень СПД ОСОБА_9 в лодочну станцію на АДРЕСА_1 , певна частина наявних на вказаній ділянці будівель та їх несучих конструкцій і фундаментів були використані та підсилені в ході проведення вказаних будівельних робіт з реконструкції цих будівель у три триповерхові корпуси будівель елінгів;

2) як убачається із показань свідка ОСОБА_12 (далі - ОСОБА_12 ), яка будучи працівником БТІ м. Тернополя, складала акт поточних змін від 02.02.2010, у вказаному акті було зафіксовано лише поточні зміни станом на дату обстеження, тобто на момент проведення нею обстеження спірної земельної ділянки на місці будівель під літерами А, Б, В, Г, Д, Е, І, № 1, № 2 були розташовані три триповерхові корпуси будівель, в яких проводилися будівельні роботи, у зв`язку з чим у складеному ОСОБА_12 акті поточних змін було зазначено, що будівлі під літерами А, Б, В, Г, Д, Е, І, № 1, № 2 знесені. При цьому, на думку заявника, складений свідком акт поточних змін цього будинковолодіння жодним чином не є підтвердженням того, що вказані будівлі спочатку були знесені, а потім на їх місці відбулося нове будівництво трьох триповерхових корпусів будівель, оскільки в цьому акті було зафіксовано стан проведення реконструкції зазначеного будинковолодіння на момент проведення обстеження, і їй невідомо, яким чином та в який спосіб будівлі під літерами А, Б, В, Г, Д, Е, І, № 1, № 2 на АДРЕСА_1 були реконструйовані в три триповерхових корпуси будівель на спірній земельній ділянці;

3) ОК "Вінд" було створено в 2012 році, а його учасники набували права на будівлі елінгів починаючи з 2010 року та не брали участі в будівельних роботах з реконструкції власних приміщень СПД ОСОБА_9 в лодочну станцію, що вказує на те, що Кооперативу не були відомі обставини того, в який саме спосіб відбувалася зазначена реконструкція. Наведені обставини 19.03.2024 стали відомі відповідачу-2 із показів свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які ними відповідно до вимог статті 88 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) викладені в заявах свідків від 19.03.2024, а тому встановлені із показів зазначених свідків фактичні обставини слід вважати нововиявленими обставинами, які в розумінні статті 320 цього Кодексу є істотними для справи обставинами;

4) на замовлення заявника Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (далі - КНДІСЕ) було проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої експертом складено висновок від 27.03.2024 № 3166/24-44, яким зафіксовано, що будівельні роботи з реконструкції власних приміщень у лодочну станцію (будівлі елінгів), розташованих на спірній земельній ділянці, відповідають вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, а саме: в частині дотримання дозвільної процедури проєктування та будівництва; в частині складу та змісту проєктної документації на будівництво; в частині фактично збудованих будівель та споруд.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

5. Суди розглядали справу неодноразово. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2021 (суддя Бурда Н. М.), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 29.03.2022 (головуючий - Скрипчук О. С., судді Матущак О. І., Марко Р. І.), у задоволенні позову відмовлено в зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

6. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2022 (головуючий - Багай Н. О., судді Дроботова Т. Б., Чумак Ю. Я.) постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.03.2022 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2021 скасовано, а справу № 921/504/20 передано на новий розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

7. Постанова Верховного Суду мотивована тим, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій: 1) не врахували наведених у постановах Верховного Суду висновків, щодо застування положень статті 60 ЗК України з урахуванням вимог статті 79 ГПК України в подібних правовідносинах; 2) не надали правової оцінки доводам прокурора про те, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги та не надали оцінки доказам на підтвердження цих доводів; 3) не встановили правовий режим спірної земельної ділянки, не з`ясували та не перевірили дотримання порядку та законності її передачі в оренду ОК "Вінд", правових підстав для такої передачі, дотримання правового режиму використання спірної земельної ділянки, а отже, наявність чи відсутність порушення охоронюваного законом інтересу територіальної громади м. Тернополя; 4) не дослідили та достеменно не встановили того, чи наявні правові підстави для набуття саме Кооперативом права користування спірною земельною ділянкою з урахуванням вимог статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

8. За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.06.2023 (суддя Гевко В. Л.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю в зв`язку з їх необґрунтованістю.

9. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.06.2023 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю.

10. Постанова аргументована тим, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги навколо озера та на неї розповсюджується спеціальний режим обмеженої господарської діяльності, тому надання в користування такої земельної ділянки без урахування обмежень, зазначених у статті 59- 61 ЗК України, суперечить вимогам статті 93 цього Кодексу. Майно, яке зареєстроване як "елінги лодочної станції", не відноситься до об`єктів, що можуть знаходитися в прибережній захисній смузі та експлуатуватися, не порушуючи при цьому режиму використання спірної земельної ділянки.

11. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2024 постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20 скасовано в частині визнання незаконним та скасування рішення від 02.02.2018 № 7/22/99 (зі змінами, внесеними рішенням від 16.03.2018 № 7/23/162), яким надано ОК "Вінд" в оренду терміном на 25 років спірну земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд лодочної станції, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2021 про відмову в задоволенні зазначеної позовної вимоги залишено в силі з мотивів, наведених у цій постанові. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20 змінено в частині стягнення з Тернопільської міськради на користь Тернопільської обласної прокуратури судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 6306 грн, стягнувши 3153 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, та в частині стягнення з Тернопільської міськради на користь Тернопільської обласної прокуратури судового збору за подання позовної заяви в сумі 4204 грн, стягнувши 2102 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. У решті постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у цій справі залишено без змін.

12. Зазначена постанова Верховного Суду мотивована тим, що:

1) судом апеляційної інстанції достовірно встановлено та відповідачами не заперечується факт розташування спірної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги навколо озера, в зв`язку з чим на неї розповсюджується спеціальний режим обмеженої господарської діяльності, а тому надання в користування такої земельної ділянки без урахування обмежень, зазначених у статті 59-61 ЗК України, суперечить вимогам статті 93 цього Кодексу;

2) апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що зазначене майно, яке зареєстроване як "елінги лодочної станції", не відноситься до об`єктів, що можуть знаходитися в прибережній захисній смузі та експлуатуватися, не порушуючи при цьому режиму використання спірної земельної ділянки;

3) суд апеляційної інстанції помилково не звернув уваги на те, що позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду земельної ділянки, яке вже було реалізоване і вичерпало свою дію, не призведе до поновлення прав держави, відновлення володіння, користування або розпорядження земельною ділянкою, а тому в цьому випадку така позовна вимога не є ефективним способом захисту права держави (схожий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 та в постановах Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 911/665/22, від 26.09.2023 у справі № 910/2392/22).

13. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 відмовлено в задоволенні заяви ОК "Вінд" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20 та залишено зазначену постанову в силі.

14. Зазначена ухвала аргументована посиланням на положення статей 320, 325 ГПК України, застосовуючи які, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність обґрунтування заявником передбачених частиною 2 статті 320 ГПК України підстав для перегляду постанови за нововиявленими обставин, перелік яких є вичерпним, оскільки:

1) заяви свідків, які складені 19.03.2024 та експертний висновок від 27.03.2024 № 3166/24-44, на які покликається заявник як на нововиявлену обставину, складені після завершення розгляду справи № 921/504/20 по суті та прийняття судом апеляційної інстанції постанови від 30.10.2023, тобто як час призначення та проведення експертизи, так і час складання заяв свідків вказують на те, що їх не існувало на час апеляційного розгляду справи, тому такі документи за своєю правовою природою по суті є новими доказами, яких не існувало на час прийняття судом апеляційної інстанції постанови, а не доказами існування нововиявлених обставин;

2) заявник не обґрунтував того, яким чином зазначені ним обставини, які, на його думку, є нововиявленими в цій справі, могли вплинути на результат розгляду справи з огляду на вміщені в постанові від 30.10.2023 висновки суду апеляційної інстанції щодо неправомірності передачі Кооперативу земельної ділянки без урахування обмежень, встановлених статтями 59- 61 ЗК України для земель у прибережній захисній смузі, невідповідності цільового призначення земельної ділянки, відсутності в ОК "Вінд" права власності на розташоване на спірній земельній ділянці майно тощо;

3) доводи заявника ґрунтуються на запереченні встановлених судом обставин знесення приміщень на вул. Урожайній, 15 і здійснення нового будівництва та ствердженні наявності обставини їх реконструкції в приміщення лодочної станції, що, на думку відповідача-2, спростовує висновок апеляційного суду щодо наявності самочинного будівництва елінгів лодочної станції на спірній земельній ділянці, яка розташована в прибережній захисній смузі, проте впродовж тривалого первісного та нового розгляду справи заявник у судах першої та апеляційної інстанцій не скористався своїм правом на подання доказів з метою спростування зазначених обставин;

4) подана відповідачам-2 заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами спрямована на долучення до матеріалів справи нових доказів, які не були своєчасно подані під час розгляду цієї справи, а наведені в заяві доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, тобто спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлення інших обставин, що згідно з частиною 4 статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15. Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ОК "Вінд" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Кооперативу від 01.04.2024 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 у справі № 921/504/20.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

16. На обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції положень статті 320 ГПК України, наголошуючи на тому, що:

1) при розгляді справи № 921/504/20, предметом спору в якій було встановлення можливості перебування спірної земельної ділянки в оренді ОК "Вінд", судом у постанові від 30.10.2023 було сформовано висновки щодо обставин, які, на думку скаржника, до предмета спору не входили, а саме обставини про "самочинність" будівель-елінгів, у зв`язку з чим відповідач-2 не мав об`єктивної можливості заперечити твердження про самочинність об`єктів нерухомого майна під час розгляду справи, в якій предмет спору стосувався користування земельною ділянкою та жоден із учасників процесу не ставив під сумнів правомірність існування будівель-елінгів;

2) суд апеляційної інстанції не встановлював як дійсних обставин виконання будівельних робіт, про які вказано в заявах свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , так і відповідності проведених будівельних робіт вимогам реконструкції у відповідний період, про що водночас вказано в експертному висновку від 27.03.2024 № 3166/24-44;

3) обставини відсутності знесення будівель існували на період розгляду справи № 921/504/20, а нотаріально посвідчені заяви свідків є лише зовнішньою формою об`єктивації таких обставин, а не новим доказом. Так само обставина відповідності будівельних робіт вимогам реконструкції існувала на момент розгляду справи, а складений експертом висновок є лише засобом фіксації таких існуючих обставин. Тобто заяви свідків та експертний висновок є саме доказами, які підтверджують нововиявлені обставини, а не новими доказами.

Узагальнені доводи інших учасників справи

17. Заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваних ухвалі.

Відповідач-1 і треті особи не скористалися правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Розгляд справи Верховним Судом

18. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.01.2025 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОК "Вінд" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 921/504/20 та постановлено здійснити перегляд зазначеної ухвали в порядку письмового провадження.

Позиція Верховного Суду

19. Здійснивши розгляд касаційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

20. Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

21. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Разом з тим частинами 4 і 5 статті 320 ГПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

22. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: 1) їх наявність на час розгляду справи; 2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3) істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало би наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (такі висновки викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 у справі № 916/24/17).

23. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

При цьому колегія суддів враховує, що дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

24. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (рішення ЄСПЛ від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови"). Однак, при цьому ЄСПЛ наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним з аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення ЄСПЛ від 28.10.1999 у справі "Брумареску проти Румунії"). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду й нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 24.06.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.06.2011 у справі "Желтяков проти України").

25. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії").

Схожий за змістом висновок викладено в пункті 5.48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 910/11027/18.

26. Нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акта, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

27. Водночас не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю природою є саме новими доказами (схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 910/20564/16 (пункт 7.7), від 07.11.2023 у справі № 911/21/21 (пункт 30)).

28. Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

29. З урахуванням мотивів, наведених у пунктах 22- 28 цієї постанови, колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками апеляційного суду про те, що:

1) заяви свідків, які складені 19.03.2024 та експертний висновок від 27.03.2024 № 3166/24-44, на які покликається заявник як на нововиявлену обставину, складені після завершення розгляду справи № 921/504/20 по суті та прийняття судом апеляційної інстанції постанови від 30.10.2023, тобто як час призначення та проведення експертизи, так і час складання заяв свідків вказують на те, що їх не існувало на час апеляційного розгляду справи, тому такі документи за своєю правовою природою по суті є новими доказами, яких не існувало на час прийняття судом апеляційної інстанції постанови, а не доказами існування нововиявлених обставин;

2) заявник не обґрунтував того, яким чином зазначені ним обставини, які, на його думку, є нововиявленими в цій справі, могли вплинути на результат розгляду справи з огляду на вміщені в постанові від 30.10.2023 висновки суду апеляційної інстанції щодо неправомірності передачі Кооперативу земельної ділянки без урахування обмежень, встановлених статтями 59- 61 ЗК України для земель у прибережній захисній смузі, невідповідності цільового призначення земельної ділянки, відсутності в ОК "Вінд" права власності на розташоване на спірній земельній ділянці майно тощо;

3) доводи заявника ґрунтуються передусім на запереченні ним встановлених судом обставин знесення приміщень на вул. Урожайній, 15 і здійснення нового будівництва та на посиланнях на доведеність обставин їх реконструкції в приміщення лодочної станції, що, на думку відповідача-2, спростовує висновок апеляційного суду щодо наявності самочинного будівництва елінгів лодочної станції на спірній земельній ділянці, яка розташована в прибережній захисній смузі, проте впродовж тривалого первісного та нового розгляду справи заявник у судах першої та апеляційної інстанцій не скористався своїм правом на подання доказів з метою спростування зазначених обставин;

4) подана відповідачам-2 заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами спрямована на долучення до матеріалів справи нових доказів, які не були своєчасно подані під час розгляду цієї справи, а наведені в заяві доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції щодо оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, тобто спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлення інших обставин, що згідно з частиною 4 статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Наведеним повністю спростовуються доводи скаржника про те, що: 1) суд апеляційної інстанції не встановлював як дійсних обставин виконання будівельних робіт, про які вказано в заявах свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , так і відповідності проведених будівельних робіт вимогам реконструкції у відповідний період, про що вказано в експертному висновку від 27.03.2024 № 3166/24-44; 2) обставини відсутності знесення будівель існували на період розгляду справи № 921/504/20, а нотаріально посвідчені заяви свідків є лише зовнішньою формою об`єктивації таких обставин, а не новим доказом. Так само обставина відповідності будівельних робіт вимогам реконструкції існувала на момент розгляду справи, а складений експертом висновок є лише засобом фіксації таких існуючих обставин, у зв`язку з чим заяви свідків та експертний висновок є саме доказами, які підтверджують нововиявлені обставини, а не новими доказами.

30. Водночас, із урахуванням висновків, викладених у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 у справі № 916/24/17 (див. пункт 22 цієї постанови), не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, до яких (нових доказів) вочевидь відносяться заяви свідків, які складені 19.03.2024, та експертний висновок від 27.03.2024 № 3166/24-44, тобто виготовлені після завершення апеляційного перегляду рішення від 14.06.2023.

31. Колегія суддів зауважує, що виходячи зі змісту положень частини 3 статі 80 та частини 4 статі 88 ГПК України, заява свідка має бути подана до суду в строк, встановлений для подання доказів, тобто для відповідача-2 - разом із поданням відзиву на позовну заяву, а не на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

32. Натомість Кооператив, який звернувся із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не довів того, що заяви свідків від 19.03.2024 та експертний висновок від 27.03.2024 № 3166/24-44, які є новими доказами як такі, що складені після розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, мають вирішальне значення, тобто могли би призвести до іншого результату судового розгляду цієї справи.

33. Верховний Суд відхиляє твердження скаржника про те, що при розгляді справи № 921/504/20, предметом спору в якій було встановлення можливості перебування спірної земельної ділянки в оренді ОК "Вінд", судом у постанові від 30.10.2023 було сформовано висновки щодо обставин, які, на думку скаржника, до предмета спору не входили, а саме обставини про "самочинність" будівель-елінгів, у зв`язку з чим відповідач-2 не мав об`єктивної можливості заперечити твердження про самочинність об`єктів нерухомого майна під час розгляду справи, в якій предмет спору стосувався користування земельною ділянкою та жоден із учасників процесу не ставив під сумнів правомірність існування будівель-елінгів, оскільки ймовірно допущене апеляційним судом процесуальне порушення, яке полягає в розгляді вимог, які виходили за межі предмета та підстав позову (частина 5 статті 269 ГПК України), не входить до вичерпного переліку підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбаченого частиною 2 статті 320 ГПК України.

34. Також суд касаційної інстанції не бере до уваги посилання скаржника на обґрунтування своїх заперечень на пункт 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", оскільки за змістом частини 4 статті 236 ГПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду, тоді як постанова Пленуму Вищого господарського суду України не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні цієї правової норми (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 910/9855/20, від 13.09.2021 у справі № 910/3616/21, від 16.09.2021 у справі № 910/4540/20, від 19.10.2021 у справі № 907/762/16, від 24.11.2021 у справі № 908/3994/14, від 22.10.2024 у справі № 922/2467/22, від 30.01.2025 у справі № 910/12310/23).

35. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини 2 статті 320 ГПК України, тоді як аргументи скаржника про зворотне ґрунтуються передусім на безпідставному ототожненні нововиявлених обставин із новими доказами, оцінка яких відбувається виключно під час вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, але аж ніяк не на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

36. Касаційна інстанція зазначає, що Кооператив, не наводячи в касаційній скарзі жодних обґрунтованих аргументів на спростування правильних висновків суду апеляційної інстанції, та помилково посилаючись на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на порушення судами норм процесуального права в частині оцінки доказів та виходу апеляційного за межі предмета та підстав заявленого позову, намагається скасувати законну ухвалу суду апеляційної інстанції лише з формальних міркувань, фактично вимагаючи перегляду судового рішення по суті в повному обсязі.

37. З наведених раніше мотивів Верховний Суд погоджується з обґрунтованими доводами заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури, викладеними у відзиві на касаційну скаргу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

39. Згідно з частиною 1 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 3 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

40. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

41. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені Кооперативом у касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновку суду апеляційної інстанції про відсутність обґрунтування заявником підстав для перегляду постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 за нововиявленими обставинами, в зв`язку з чим немає підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Розподіл судових витрат

42. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Вінд" залишити без задоволення.

Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 921/504/20 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай