ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/10742/21

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.,

за участю секретаря судового засідання Купрейчук С.П.,

за участю: ОСОБА_1 (особисто) та представника - Целікова В.В.; представника ТОВ «ФК "Парадайз Фінанс" - Гутника А.Ж.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024

у справі № 910/10742/21

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.08.2021 відкрито провадження у справі №910/10742/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введенно процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією заявника (боржника) призначено арбітражного керуючого Кандаурову А.П.

Оголошення про відкриття провадження у справі №910/10742/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 30.08.2021 за №67110.

До Господарського суду м. Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс») надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника, з урахуванням уточнень, на суму 2 757 451,52 грн.

Фактичні обставини справи встановлені судами

15.02.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (в подальшому змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк») та боржником укладено кредитний договір № 77.1/ІЖ-030.08.1 на суму 120 000 тис. дол. США.

На забезпечення виконання зобов`язань боржника за кредитним договором №77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008, між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 15.02.2008, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лакустою С.І., зареєстрованим в реєстрі за № 145.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки ОСОБА_1 передав в іпотеку Банку належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Також, між ОСОБА_1 та Банком укладено кредитний договір № 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007, у відповідності до умов якого боржнику видавався кредит на придбання автомобіля.

В подальшому, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06.11.2012 у справі № 2-3546/12, яке змінене постановою Апеляційного суду міста Києва від 23.10.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму боргу за кредитним договором № 77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 та кредитним договором № 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007.

На виконання вищезазначеного рішення Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчі листи № 2-4201/14 від 01.10.2014 та № 2-4201/14 від 24.06.2015.

09.10.2020 між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» укладено договір № 29 про відступлення прав вимоги. В порядку та на умовах, визначених договором відступлення, банк відступає новому кредитору належні Банку, а новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів та фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами та договорами поруки та договорами іпотеки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, а також за судовими рішеннями, ухваленими щодо правовідносин Банку з боржником, які виникли на підставі та внаслідок виконання зобов`язання за зазначеними договорами згідно реєстру у Додатку №1 до Договору відступлення.

Зокрема, у відповідності до додатку № 1 до договору відступлення, Банк відступив, а новий кредитор набув право вимоги за Кредитним договором №77.2/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 та Договором іпотеки (з усіма додатковими угодами до них), укладеними між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 . Крім того, відповідно до додатку № 1 до договору, Банк відступив, а новий кредитор набув право вимоги за кредитним договором №77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 та договором застави транспортного засобу, укладеними між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 .

Отже, ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 77.2/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008, укладеним з ОСОБА_1 та нового іпотекодержателя за іпотечним договором, а також за кредитним договором № 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 та договором застави транспортного засобу.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва у цивільній справі №2603/5200/12 замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 та за кредитним договором №77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007.

На підставі вищезазначених виконавчих листів ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича із заявами про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду боржником.

У провадженні приватного виконавця на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження № 65122852, до складу якого входило три виконавчі провадження, з яких:

- виконавче провадження № НОМЕР_4 від 12.04.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3546/12 від 09.02.2015, виданого Деснянським районним судом міста Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором 77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 в сумі - 2 826 404,73 грн;

- виконавче провадження № НОМЕР_5 від 12.04.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3546/12 від 09.02.2015, виданого Деснянським районним судом міста Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» суму сплаченого судового збору - 3 219,00 грн;

- виконавче провадження № НОМЕР_6 від 11.06.2021 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4201/14 від 24.06.2015, виданого Деснянським районним судом міста Києва, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за Кредитним договором №77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007 в сумі 1 024, 74 дол. США., та 21 454,75 грн, та 248 грн судових витрат.

В ході проведення виконавчого провадження було реалізовано рухоме майно боржника, а саме транспортний засіб SUZUKI GRAND VITARA, 2007 року випуску, чорного кольору, ДНЗ: НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 , тип кузова: легковий універсал. Ціна продажу даного рухомого майна склала, за вирахуванням виконавчого збору склала 118 468, 34 грн.

Частина отриманих коштів у розмірі 49 515,13 грн ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» було зараховано в рахунок повного погашення заборгованості по кредитному договору 77.1/АК-553.07.2 від 20.08.2007, а частина коштів у розмірі 68 953,21 грн ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» було зараховано на часткове погашення заборгованості по кредитному договору №77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008.

Також, 03.08.2021 в межах виконавчого провадження приватним виконавцем передано на реалізацію до ДП «Сетам» майно боржника, а саме: квартиру, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на те, що електронні торги з реалізації вказаного об`єкту нерухомого майна не відбулись, керуючись ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 49 Закону України «Про іпотеку» ТОВ «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» залишило за собою нереалізоване майно боржника, а саме: квартиру, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за початковою ціною третього електронного аукціону - 806 960,00 грн в рахунок часткового погашення заборгованості згідно з виконавчим листом № 2- 3546/12 від 09.02.2015.

Таким чином, після примусової реалізації майна боржника у останнього залишилась заборгованість перед ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» за кредитним договором № 77.1/ІЖ-030.08.1 від 15.02.2008 в сумі 1 950 490,52 грн.

В подальшому, 10.12.2021 між ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за яким було відчужено (продано) квартиру загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 у справі №910/10742/21 (910/2324/23) позовні вимоги боржника задоволено; визнано недійсним акт № 6511942/21-2 від 07.12.2021 про реалізацію предмета іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бондаренко Г.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 4381.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 №910/10742/21(754/246/22) за позовом ОСОБА_1 , визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 09.12.2021 № 3975, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войновським В.С.; скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войновського В.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 09.12.2021 індексний номер: 62160009; скасовано запис про державну реєстрацію права власності номер 45548236 від 09.12.2021, здійснений за рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войновського В.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), від 09.12.2021 індексний номер: 62160009.

Таким чином, за доводами кредитора, квартира, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , повинна бути включена в ліквідаційну масу боржника.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.04.2024 у справі № 910/10742/21 визнав кредиторами по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» на суму 2 757 451,52 грн - позачергово; Головне управління державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України на суму 1 768,32 грн - вимоги другої черги.

Судове рішення постановлено з посиланням на приписи статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) та мотивоване в оскаржуваній частині тим, що заявлені ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку про визнання кредиторських вимог останнього до боржника на суму 2 757 451,52 грн, як таких, що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, окремо, як забезпечені заставою майна боржника.

При цьому, суд першої інстанції погодився з доводами кредитора щодо того, що квартира, загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , повинна бути включена в ліквідаційну масу боржника.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 скасовано в частині визнання ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» кредитором по відношенню до боржника на суму 2 757 451,52 грн та прийнято в цій частині нове судове рішення, яким визнано ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» кредитором у справі №910/10742/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490,52 грн - позачергово. В іншій частині вимог ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» відмовлено. Зобов`язано керуючого реструктуризацією внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції обґрунтовуючи постанову констатував, що на момент звернення ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» із заявою про визнання кредитором, так і на момент постановлення оскаржуваного судового рішення, право власності на квартиру загальною площею 53,60 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належало ОСОБА_2 і вказане нерухоме майно фактично не повернуто ОСОБА_1 , тому висновок місцевого господарського суду про визнання ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» забезпеченим кредитором на всю заявлену суму є передчасним.

Вказане слугувало підставою для зменшення кредиторських вимог ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» до ОСОБА_1 на суму 806 960,00 грн, оскільки саме у вказаному розмірі кредитор залишив за собою нереалізоване майно боржника за початковою ціною третього електронного аукціону, а включення зазначеної вище суми до розміру кредиторських вимог буде фактично подвійним стягненням з боржника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 виправлено описку у вступній та резолютивній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 та у постанові Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024.

У резолютивній частині Вступної та резолютивної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 та у резолютивній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 замість:

«Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі №910/10742/21 скасувати в частині визнання ТОВ «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» кредитором по відношенню до боржника на суму 2 757 451,52 грн та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким визнати ТОВ «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» кредитором у справі № 910/10742/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490,52 грн - позачергово» постановлено читати: «Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі № 910/10742/21 скасувати в частині визнання ТОВ «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» кредитором по відношенню до боржника на суму 2 757 451,52 грн та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким визнати ТОВ «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» кредитором у справі № 910/10742/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490,52 грн та включити їх до другої черги реєстру вимог кредиторів боржника».

Короткий виклад вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 в частині визнання ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» кредитором по відношенню до боржника на суму 2 757 451,52 грн - позачергово; скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 в частині визнання ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490,52 грн та включення їх до другої черги реєстру вимог кредиторів боржника; ухвалити нове рішення, яким ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 скасувати в частині визнання ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» кредитором по відношенню до боржника на суму на суму 2757451,52 грн. - позачергово та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати ТОВ "ФК "Парадайз Фінанс" кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490,52 грн - позачергово.

В якості підстави касаційного оскарження зазначає обставини, визначені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України та пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України.

Скаржник вважає, що в оскаржуваній постанові, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 28.10.2024 у справі № 910/10742/21, апеляційний суд застосував норму права без урахування висновку щодо її застосування, викладеного у постановах Верховного Суду від 03.07.2024 у справі № 947/8065/20, від 15.01.2021 у справі № 905/2135/19 щодо виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні.

Скаржник вважає, що колегія суддів апеляційного суду ухвалою про виправлення описки від 28.10.2024 фактично переглянула в апеляційному порядку рішення іншої колегії суддів, що приймала рішення 02.10.2024 та прийняла фактично нове рішення, яке по суті відрізняється від прийнятого рішення колегії суддів, що зазначене у постанові від 02.10.2024.

ОСОБА_1 зазначає, що виправлення описки, допущеної під час виготовлення судом короткого і повного тексту постанови від 02.10.2024, не носить виключно редакційний характер, не узгоджується з матеріалами господарської справи, а змінює постанову суду та впливає на її суть, а тому така зміна результативної частини постанови від 02.10.2024 не є опискою в написанні її результативної частини.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» подало відзив, в якому не погоджується з викладеним в касаційній скарзі доводами, просить відмовити в її задоволені. Вважає, що суд апеляційної інстанції постановляючи 28.10.2024 ухвалу про виправлення описок у постанові від 02.10.2024 у справі № 910/10742/21 фактично привів у відповідність її мотивувальну та резолютивну частини, чим фактично усунув підставу вважати вказану постанову неправосудною.

Позиція Верховного Суду

Керуючись вимогами статей 14, 300 ГПК України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги та виходить з такого.

Як зазначалось вище, ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» звернулося до суду з заявою з кредиторськими вимогами до боржника, з урахуванням уточнень, на суму 2 757451,52 грн.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

Відповідно до положень частин першої, третьої, шостої статті 45 КУзПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Згідно з частиною другою статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» визнано кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на всю заявлену суму вимог позачергово.

Північний апеляційний господарський суд скасував ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 в частині визнання ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» кредитором по відношенню до боржника на суму 2 757 451,52 грн та прийняв у цій частині нове судове рішення, яким визнав ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» кредитором по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1950 490,52 грн - позачергово; в іншій частині вимог Товариства відмовив.

В подальшому, судом апеляційної інстанції ухвалою від 28.10.2024 було внесено виправлення до резолютивної частини постанови від 02.10.2024, яку постановлено читати: «Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2024 у справі №910/10742/21 скасувати в частині визнання ТОВ «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» кредитором по відношенню до боржника на суму 2 757 451,52 грн та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким визнати ТОВ «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» кредитором у справі №910/10742/21 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 на суму 1 950 490,52 грн та включити їх до другої черги реєстру вимог кредиторів боржника».

Відповідно до частин першої, другої статті 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Правила цієї норми передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного, арифметичного (неюридичного) характеру.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунуті тим самим судом, що його ухвалив. Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у розділових знаках тощо). Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 910/3386/18.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовлення тексту рішення). Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення. Схожі правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 905/2135/19 та від 01.11.2022 у справі № 904/4790/21.

У постанові від 28.09.2021 у справі № 910/11695/20 Верховний Суд також визначив, що арифметична помилка - це наслідок неправильності арифметичних розрахунків, арифметичних дій. Арифметична помилка може призвести до помилки у розмірі стягнутого за рішенням суду. З метою оперативного та дієвого усунення помилок технічного (неюридичного, непроцесуального) характеру в судовому рішенні судами застосовується інструмент виправлення описок (помилок правопису, які впливають на зміст чи порядок виконання судового рішення) та очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні (переважно щодо здійснення розрахунків у контексті задоволення позовних вимог фінансового характеру).

Отже, диспозиція статті 243 ГПК України не дозволяє під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема, змінювати висновки та мотиви ухваленого судового рішення. Виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо, при цьому, не зачіпається суть судового рішення.

Водночас, відповідно до тексту ухвали суду апеляційної інстанції від 28.10.2024 в контексті змісту постанови Північного апеляційного суду від 02.10.2024, судом апеляційної інстанції фактично здійснено не виправлення описки у постанові, а змінено резолютивну частину постанови від 02.10.2024, яка набрала законної сили і стала обов`язковою до виконання в редакції, проголошеній в судовому засіданні 02.10.2024, щодо черговості визнання кредиторських вимог ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» по відношенню до ОСОБА_1 , а саме, з ПОЗАЧЕРГОВО до ДРУГОЇ ЧЕРГИ.

Колегія суддів вважає, що зазначення судом апеляційної інстанції про виправлення описки, допущеної під час виготовлення короткого і повного тексту постанови від 02.10.2024, не носить виключно редакційний характер, а носить істотний характер щодо результату розгляду кредиторських вимог ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс», оскільки змінює рішення суду та впливає на його суть щодо визначення черговості кредиторських вимог вказаного Товариства, що є недопустимим та не відповідає положенням статті 243 ГПК України.

Адже, як було зазначено вище, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо, при цьому, не зачіпається суть судового рішення.

Вагомість цього процесуального порушення полягає у тому, що зміна черговості раніше розглянутих і визнаних вимог та внесення змін до реєстру вимог кредиторів має базуватися на законі (КУзПБ) і визначатися на підставі судового рішення, прийнятого за результатом встановлення та правової оцінки відповідних обставин. Адже від визначення черговості заявлених вимог залежить правильне застосування норм матеріального права - статті 133 КУзПБ щодо порядку задоволення цих вимог, зокрема, задоволення вимоги кожної наступної черги за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що при вирішенні даного питання суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, зокрема, приписи статей 240, 243, 284 ГПК України, оскільки змінивши в резолютивній частині постанови черговість вимог кредитора фактично змінив в непередбачений законом спосіб постанову після її проголошення.

Верховний Суд зазначає, що суди зобов`язані неухильно додержуватися вимог про законність та обґрунтованість рішення у справі, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Метою апеляційного перегляду справи є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи повторно (близька за змістом правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 904/3526/20, від 09.02.2022 у справі №17/169-07).

Отже, користуючись правами суду першої інстанції, в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом, суд апеляційної інстанції, з метою здійснення апеляційного перегляду та дотримання принципів справедливості та балансу інтересів, має дослідити всі наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності з наданням їм належної правової оцінки.

Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови не були дотримані, а допущені процесуальні порушення шляхом зміни черговості кредиторських вимог ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» по відношенню до боржника шляхом виправлення описки ухвалою суду, призвели до зміни результативної частини постанови від 02.10.2024, що зачіпає суть вказаної постанови, яка набрала законної сили.

В рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується на тому, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. (Рішення ЄСПЛ у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.1984 та Рішення ЄСПЛ у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" від 28.10.1998). Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (Справа "Хамідов проти Росії").

За наведених обставин, колегія суддів, встановивши допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права, вважає частково обґрунтованими підстави касаційного оскарження та погоджується з тими доводами скаржника, які відповідають висновкам суду, наведеним у мотивувальній частині цієї постанови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково та передати справу повністю або частково на новий розгляд, у тому числі за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).

З огляду на зазначене та встановлене порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28.10.2024) у справі №910/10742/21 з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи апеляційному суду необхідно взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема щодо визначення черговості заявлених кредиторських вимог ТОВ «ФК «Парадайз», і в залежності від встановленого та вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Розподіл судових витрат

Оскільки за результатами касаційного перегляду оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для нового розгляду до суду апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28.10.2024) у справі №910/10742/21 скасувати.

3. Справу № 910/10742/21 в скасованій частині передати на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Картере В.І.