УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

м. Київ

14.02.2025Справа № 910/1117/25

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до Приватного підприємства "Перша соціальна медична лабораторія "Ескулаб" 79069, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ШЕВЧЕНКА, будинок 313

про визнання недійсними пунктів статуту

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» про визнання недійсними пунктів 13.5 (номер запису 056022291 від 17.10.2023 року), 13.20 (номер запису 056022291 від 17.10.2023 року), 13.21 (номер запису 056022291 від 17.10.2023 року) Статуту Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність вказаних пунктів Статуту Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» вимогам ст.ст. 6, 13, 30, 34 Закону України "Про товариства з обмежено відповідальністю та товариства з додатковою відповідальністю", порушення вказаними пунктами його прав як учасника приватного підприємства на управління останнім, а також наявність загрози нормальному функціонуванню підприємства.

Також через систему "Електронний суд" від позивача 11.02.2025 року надійшла заява б/н від 11.02.2025 року про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору, а саме платіжної інструкції № 23 від 11.02.2025 року на суму 7267,20 грн.

Положеннями статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція, основними видами якої є загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Згідно п. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Так, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Суд зазначає, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 1 ст. 29 ГПК України).

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування (постанова Верховного Суду від 15.05.2018 року у справі № 905/1566/17, від 21.04.2022 у справі №917/1212/21).

Частиною 6 статті 30 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Статтею 93 Цивільного кодексу України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За змістом статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 вказаної статті).

Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи.

В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження та найменування юридичної особи (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як встановлено судом, в позовній заяві в якості відповідача визначено Приватне підприємство «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» (), місцезнаходженням якого за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, отриманими судом засобами підсистеми ЄСІЕС "Електронний суд" (відповідь № 1120735 від 14.02.2025 року), є: 79069, Львівська обл., м. Львів, вул. Шевченка, 313.

При цьому позивачем в позовній зазначено місцезнаходженням відповідача: 01001, м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 12, кв. 14, що не відповідає змісту наданого разом з позовною заявою витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відповідача станом на 14.10.2024 року.

Будь - яких пояснень та/або підстав для звернення з даним позовом до Господарського суду міста Києва та зазначення адреси місцезнаходження відповідача по м. Києву позовна заява не містить.

Тобто, як свідчать матеріали справи, місцезнаходження відповідача не відноситься територіально до міста Києва.

Суд зазначає, що метою запровадження законодавцем норми частини 6 статті 30 ГПК України є необхідність концентрації усіх корпоративних спорів, що виникають з корпоративних правовідносин або правочинів стосовно реалізації корпоративних прав у юридичній особі, у господарському суді за місцезнаходженням такої юридичної особи з метою дотримання принципу судового контролю та ефективності судового захисту прав та інтересів учасників таких корпоративних правовідносин в межах одного суду.

Наразі, під корпоративними спорами слід розуміти спори, що виникають з корпоративних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 96-1 Цивільного кодексу України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Як встановлено судом за матеріалами справи та зазначено позивачем в позовній заяві, гр. ОСОБА_1 є учасником Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» () та кінцевим бенефіціарним власником з часткою в статутному капіталі 43%, та предметом даного спору є вимоги про визнання недійними пунктів Статуту підприємства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.04.2021 року по справі №910/10011/19 також звернула увагу, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України незалежно від того, чи є позивач та інші учасники справи акціонерами (учасниками) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України.

Подібні за змістом висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.09.2019 року у справі №921/36/18, від 18.03.2020 року у справі №466/6221/16-а, від 15.04.2020 року у справі №804/14471/15, від 03.11.2020 року у справі №922/88/20.

Отже, даний спір є корпоративним та стосується корпоративних прав позивача в Приватному підприємстві «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб» (), відтак підлягає розгляду за виключною підсудністю господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи, у зв`язку з чим суд зазначає про наявність підстав для передачі справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області.

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (ч. 1 ст. 31 ГПК України).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали (ч. 3 ст. 31 ГПК України).

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 ГПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви у справі № 910/1117/24 підлягають передачі за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Направити матеріали позовної заяви гр. ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами за підсудністю до Господарського суду Львівської області (вулиця Личаківська, 128, м. Львів, Львівська область, 79014).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у строки та порядку, встановленому статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон