ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. Справа № 922/55/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Пісочинської селищної ради (адреса: 62416, Харківська обл., с. Пісочин, вул. ім. Беліменків, буд. 2; )
до Фізичної особи-підприємця Коваленка Олександра Миколайовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 1479665,48 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Пісочинська селищна рада (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Коваленка Олександра Миколайовича (далі - відповідач) 1479665,48 грн, з яких:

1027941,73 грн - заборгованості з орендної плати;

161212,32 грн - пені;

235372,68 грн - інфляційних втрат;

55138,75 грн - 3% річних.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов договору оренди землі від 20.12.2007, зареєстрованого за № 01 31.01.2008 щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного та/або поштового зв`язку на юридичну адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію ухвали від 10.01.2025 про відкриття провадження у справі.

Зокрема копію зазначеної ухвали доставлено до електронного кабінету позивача в підсистемі Електронний суд, про що свідчить довідка про доставка електронного листа (а. с. 51).

Надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку копія ухвали від 10.01.2025 повернулась на адресу суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 52-56). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.01.2025 у даній справі.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 20.12.2007 між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди землі, який зареєстрований 31.01.2008 за № 01 у Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» (далі за текстом договір; а. с. 25-26).

Додатковою угодою від 17.08.2020 року до зазначеного договору було внесено зміни.

За умовами даного договору орендодавець на підставі рішення ХІІІ сесії V скликання Пісочинської селищної ради від 06.06.2007 та рішення ХХХ VІ сесії VІІ скликання Пі сочинської селищної ради № 90/36-2020 від 23.07.2020 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0167 площею 0,3026 га землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (цільове призначення земельної ділянки 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу) та земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0166 площею 0,3027 га землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (цільове призначення земельної ділянки 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу), яка знаходиться по вул. Автомобільна, 8-А в смт. Пісочин, Харківського району, Харківської області (п. 1 в редакції додаткової угоди від 17.08.2020).

На підставі п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,6053 га, у тому числі 0,6053 га забудовані землі, які використовуються в комерційних цілях.

Згідно з п. 5 в редакції додаткової угоди від 17.08.2020 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0167 площею 0,3026 га становить 2108547 (два мільйони сто вісім тисяч п`ятсот сорок сім гривень) 06 копійок. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0166 площею 0,3027 га становить 2135609 (два мільйона сто тридцять п`ять тисяч шістсот дев`ять гривень) 04 копійки.

Пунктом 8 договору сторони передбачили що договір укладено на дванадцять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п. 9 договору в редакції додаткової угоди від 17.08.2020, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Пісочинської селищної ради в розмірі, що складає 6 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у загальній сумі 254649 (двісті п`ятдесят чотири тисячі шістсот сорок дев`ять) гривень 36 копійок на рік, станом на 2020 рік, з них: 6 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки :00:004:0167 площею 0,3026 га у сумі 126512 (сто двадцять шість тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 82 копійки та 6 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0166 площею 0,3027 га у сумі 128136 (сто двадцять вісім тисяч сто тридцять шість) гривень 54 копійки.

У разі зміни розмірів коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, орендар самостійно здійснює перерахунок розміру орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки, визначеної законодавством, за затвердженням Кабінетом Міністрів України формами

Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати, протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

За змістом п. 13 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору, актом приймання-передачі земельної ділянки б/н від 22.03.2006 (а. с. 27) позивач передав відповідачу обумовлену цим договором земельну ділянку в оренду.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 30-31), право оренди земельної ділянки :00:004:0167 площею 0,3026 га та :00:004:0166 площею 0,3027 га належить Коваленку Олександру Миколайовичу.

Земельна ділянка площею 0,3026 га кадастровий номер :00:004:0167 була передана позивачем в оренду Приватному підприємству «Сервіс-ТІР» з 01.08.2023, за договором укладеним у зв`язку з переходом права власності на будівлю.

Однак, відповідач після набуття права оренди на земельні ділянки в порушення умов договору не вносив орендну плату за користування нею за період користування з 01.06.2020 до 30.11.2024. Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач за вказаний період користування земельною має сплатити орендну плату в сумі 1027941,73 грн, однак, не провів належного розрахунку.

Обставини щодо стягнення зазначеного боргу стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства також нараховано до стягнення з відповідача 161212,32 грн пені за період прострочення з 02.07.2024 по 19.12.2024, 235372,68 грн інфляційних втрат за період прострочення з 01.02.2021 по 19.12.2024, та 55138,75 грн 3% річних за період прострочення з 01.02.2021 по 19.12.2024.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 14-15 Закону України "Про оренду землі", зокрема передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно з ст. 21 цього ж закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 289 Податкового кодексу України зокрема передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. 289.2. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, уклавши з позивачем договір оренди від 20.12.2007 (зареєстрований 31.01.2008 за № 01 у Харківському районному відділі ХРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України») відповідач взяв на себе зобов`язання зі сплати орендної плати в розмірі, передбаченому цим договором.

Суд зазначає, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою та строки її внесення відповідачем встановлені сторонами в договорі, з урахуванням змін, внесених на підставі додаткової угоди від 17.08.2020 (а. с. 29). Згідно з наданим позивачем розрахунком, за період користування земельною ділянкою з 01.06.2020 по 30.11.2024 відповідач має борг з орендної плати за наведеним договором в загальному розмірі 1027941,73 грн. Строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати цього боргу є таким, що настав.

Оскільки в процесі розгляду даної справи відповідач не надав суду будь-яких доказів сплати цієї заборгованості або мотивованого заперечення з цього приводу, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення позову в даній частині вимог, та стягнення боргу в зазначеній сумі з відповідача на користь позивача.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних та річних суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань з оплати орендних платежів підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується.

Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України надає право позивачу на нарахування 3% річних та інфляційних за таке прострочення.

Згідно з позовною заявою, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 235372,68 грн інфляційних втрат з 01.02.2021 до 19.12.2024 та 55138,75 грн 3% річних за той самий період.

Розрахунок сум інфляційних втрат та річних здійснюється позивачем за кожен рік окремо (станом на кінець 2020, 2021, 2022 і 2023 років), а також за період із 02.07.2024 до 19.12.2024 на борг, який виник з 01.01.2024 по 31.05.2024. Ураховується також те, що сума орендної плати має вноситися через 30 днів після закінчення звітного місяця. Відлік періоду прострочення починається через 30 днів після звітного місяця і після вихідних днів (за їх наявності).

Суд враховує, що згідно з вимогами ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та річних, суд констатує, що в його здійснено з певними арифметичними помилками (Перевірка розрахунку інфляційних та річних судом здійснювався за допомогою інструменту Юридичний калькулятор (https://calc.sitebuy.pro/).

Однак, враховуючи вимоги ст. 14 ГПК України, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення позову в даній частині вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 235372,68 грн інфляційних втрат та 55138,75 грн 3% річних за вказані вище періоди прострочення.

Щодо вимог про стягнення пені суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як зазначалось, за змістом п. 13 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення.

У даному випадку відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, оскільки, не виконав його в строк, встановлений умовами договору.

Зазначене також надає позивачу право на нарахування пені за час прострочення, однак з урахуванням обмежень щодо строку її нарахування та розміру, визначеними Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та ч. 6 ст. 232 ГК України.

В даному випадку, згідно з наданим позивачем розрахунком, ним нараховується сума пені на суму боргу 942762,13 грн. яку мав відповідач за період з 01.06.2020 до 31.05.2024 за період прострочення її оплати з 02.07.2024 по 19.12.2024 (за наступною формулою: Пеня = 942762,13 грн. х 0,1 х 171 : 100 = 161212,32 грн.)

Суд враховує, що згідно з вимогами ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд констатує, що його складено без дотримання вимог щодо можливого строку нарахування та розміру, визначених Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Суд зазначає, що відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати, протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Таким чином, в розумінні ст. ст. 530, 612 ЦК України, відповідач вважається таким, що прострочив внесення щомісячної орендної плати зі спином 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця, тобто на 31 календарний день. Відповідно, на підставі п. 13 договору з 31 календарного дня позивач має право на нарахування пені за прострочення орендної плати за відповідний календарний місяць, при цьому, на підставі Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, і на підставі ч. 6 ст. 232 ГК України таке нарахування припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При винесенні рішення щодо стягнення пені суд на підставі ст. 14 ГПК України враховує період прострочення, за який позивач просить стягнути пеню (тобто з 02.07.2024 по 19.12.2024) та орендні платежі, прострочення оплати яких мало місце у вказаний період прострочення (грудень 2023 травень 2024 (оскільки сума пені позивачем розраховується на суму боргу який існував по 31.05.2024)).

Врахувавши відповідні обставини, та здійснивши за допомогою інструменту Юридичний калькулятор (https://calc.sitebuy.pro/) відповідний розрахунок, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення пені в сумі 4679,44 грн. за вказаний вище період прострочення наведених вище щомісячних орендних платежів

В задоволенні іншої частини позову про стягнення пені слід відмовити у зв`язку з безпідставністю її нарахування до стягнення.

Крім того, з урахуванням вимог ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 15877,59 грн витрат по сплаті судового збору та 386,67 грн судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрат за надсилання на адресу Відповідача цінного листа з описом вкладення з вимогою про сплату орендної плати за землю; витрат сплачених за отримання витягів з Державного земельного кадастру про дві земельні ділянки, які передані в оренду ; витрат за надсилання відповідачеві цінним листом із описом вкладення копії позовної заяви та додатків до неї), що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 130, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Коваленка Олександра Миколайовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Пісочинської селищної ради (адреса: 62416, Харківська обл., с. Пісочин, вул. ім. Беліменків, буд. 2; ):

1027941,73 грн - заборгованості з орендної плати;

4679,44 грн - пені;

235372,68 грн - інфляційних втрат;

55138,75 грн - 3% річних;

15877,59 грн - витрат по сплаті судового збору;

386,67 грн - судових витрат, пов`язаних з розглядом справи;

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак