ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2025 р. Справа №911/2132/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Стригунов О.М.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдгруп"

на рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2024 (повний текст складено 26.11.2024)

у справі №911/2132/24 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Комплект Постач"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдгруп"

про стягнення 1 263 016,12 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец Комплект Постач" (далі - ТОВ "Спец Комплект Постач") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдгруп" (далі - ТОВ "Білдгруп") про стягнення збитків у розмірі 1 263 016,12 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач, в порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), не зареєстрував податкову накладну (не вжив усіх необхідних заходів для її реєстрації, у тому числі не подав необхідних документів до органів податкової служби та ін.), у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1 263 016,12 грн, а відтак позивачу спричинено збитки у розмірі незареєстрованого ПДВ, а саме - 1 263 016,12 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.11.2024 у справі №911/2132/24 позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Білдгруп" на користь ТОВ "Спец Комплект Постач" 1 263 016,12 грн збитків та 15 157,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Заяву позивача про розподіл судових витрат, в частині стягнення витрат на правничу допомогу, задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Білдгруп" на користь ТОВ "Спец Комплект Постач" 30 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалюючи вказане рішення місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідач, з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1 263 016,12 грн. У спірних правовідносинах є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом та договором обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи, а відтак наявні усі елементи складу господарського правопорушення, що відповідно свідчить про обґрунтованість позовної заяви та наявності підстав для задоволення позову. При цьому, з огляду на те, що дана категорія справ є типовою зі сталою практикою, а підготовка даного позову у спеціаліста в галузі права, яким є адвокат, не повинна викликати складнощів та значних витрат часу, так само як і збір доказів, перелік та об`єм яких є незначним та типовим для даної категорії спорів, суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на правову допомогу та покладення на відповідача витрати позивача на отримання правової допомоги у справі лише у розмірі 30 000,00 грн, як такого, що є справедливою сатисфакцією пропорційно складності спору без покладення надмірного тягаря на сторону відповідача та є розумним відшкодуванням з урахуванням дій позивача та його представника у процесі, як сторони, що виграла спір.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Білдгруп" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2024 у справі №911/2132/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є протиправним, необґрунтованим та ухваленим з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що жодним чином не ухилявся від обов`язку зареєструвати податкову накладну, який передбачений договором субпідряду від 15.07.2021 №2М-21 та частиною 201.1 статті 201 ПК України і фактично виконав його, адже ТОВ "Білдгруп" подана на реєстрацію податкова накладна від 01.12.2021 №6/- на суму 7 578 096,71 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,12 грн). Проте, через необґрунтовані дії контролюючого органу реєстрація податкової накладної від 01.12.2021 №6/- на суму 7 578 096,71 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,12 грн) була зупинена, що призвело до втрати позивачем суми податкового кредиту, подальшого судового процесу та ухвалення оскаржуваного рішення. Відповідач вказує, що ним виконаний обов`язок зареєструвати податкову накладну від 01.12.2021 №6/- на суму 7 578 096,71 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,12 грн).

Скаржник вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, оскільки відсутній сам елемент протиправної поведінки, беручи до уваги те, що відповідач виконав обов`язок зареєструвати податкову накладну. Таким чином, відсутня вина ТОВ "Білдгруп" у заподіянні збитків позивачу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Білдгруп" у справі №911/2132/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

30.12.2024, через систему "Електронний суд", скаржником подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Слід зазначити, що суддя Сітайло Л.Г. перебувала у відпустці з 25.12.2024 до 03.01.2025. Суддя Буравльов С.І. перебував у відпустці з 06.01.2025 до 08.01.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Білдгруп" на рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2024 у справі №911/2132/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.02.2025. Витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2132/24. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 24.01.2025.

15.01.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/2132/24.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

23.01.2024, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд залишити апеляційну скаргу ТОВ "Білдгруп" без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Так, у відзиві відповідач вказує, що 09.09.2024 суд першої інстанції задовольнив клопотання ТОВ "Білдгруп" про відкладення слухання справи та відклав засідання з 09.09.2024 на 07.10.2024, у тому числі для пошуку та зібрання останнім документів, підготовки відзиву на позов та ін. Місцевим господарським судом також, 09.09.2024 продовжувався строк на подання відзиву. Однак не дивлячись на наданий судом час, відповідачем не представлено ані відзиву, ані доказів проти позовних вимог, ані доказів на доведення своїх заперечень. Крім того, відповідач не брав участі у судових засіданнях 09.09.2024 та 07.10.2024, вперше взявши участь у слуханні справи лише 29.10.2024. Судом першої інстанції 29.10.2024 саме з метою забезпечення права відповідача на належний судовий захист задоволено клопотання апелянта про відкладення розгляду справи на 05.11.2024. ТОВ "Білдгруп" під час розгляду справи судом першої інстанції проти позовних вимог не заперечувало, визнавало фактичні обставини у справі.

Також, на переконання позивача, доводи скаржника щодо виконання свого обов`язку реєстрації податкової накладної, відсутності його вини і причинно-наслідкового зв`язку між його протиправною поведінкою та збитками не відповідають дійсності. Підставою не реєстрації податкової накладної у відповідному рішенні податкового органу від 25.10.2022 №7500941/39484698 зазначено "ненадання платником податків копій документів щодо постачання, придбання товарів послуг та ін.". Водночас відповідачем не надано жодних доказів необґрунтованості такого висновку та, відповідно, дій фіскального органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 01.12.2021 №6/- на суму 7 578 096,71 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,12 грн). Апелянтом до сьогодні не надано ані скарг на дії податкового органу в адміністративному чи судовому порядку, ані відповідних судових рішень на підтвердження незаконності дій органу владних повноважень, ані інших доказів своїх тверджень. Таким чином, ТОВ "Білдгруп" належно не виконано встановленого ПК України та пунктом 6.3.21 договору обов`язку щодо реєстрації податкової накладної на суму 7 578 096,80 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,13 грн) - не надано необхідних документів органу податкової служби, не вжито інших заходів до реєстрації податкової накладної. Тобто саме дії та бездіяльність відповідача впродовж 2022-2024 років потягли спричинення збитків позивачу.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 05.02.2025 з`явився представник позивача.

Слід зазначити, що 04.02.2025, через систему "Електронний суд", відповідачем подано заяву про відкладення розгляду апеляційної скарги.

В обґрунтування вищенаведеної заяви відповідач посилається на неможливість прибуття його юрисконсульта в судове засідання, призначене на 05.02.2025, через відпустку останнього з 03.02.2025 до 07.02.2025.

Розглянувши заяву відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач знав про розгляд цієї справи з моменту відкриття провадження, завчасно повідомлений судом про судове засідання і знав про нього.

Також, колегія суддів зазначає, що товариство не обмежене у праві вибору представника і у рамках свого права користується можливістю залучити будь-якого іншого представника для представництва своїх інтересів та участі у судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 273 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи те, що явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2024 у справі №911/2132/24 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

15.07.2021 між ТОВ "Спец Комплект Постач" (генпідрядник) та ТОВ "Білдгруп" (субпідрядник) укладено договір субпідряду №2М-21, за умовами якого субпідрядник зобов`язується своїми силами і засобами на власний ризик надати послуги з експлуатаційного утримання, а саме з влаштування двошарового тонкошарового покриття з литої емульсійного-мінеральної суміші на автомобільній дорозі державного значення загального користування М-06 Київ-Чоп (на м. Будапешт через м. Львів, Мукачево і Ужгород) км 22 - км 29, в обсязі та у строк, визначених генпідрядником у завданні. Генпідрядник зобов`язується прийняти надані, згідно із завданням Генпідрядника, цим договором та чинним законодавством України належним чином послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів від Служби автомобільних доріг у Київській області на його рахунок.

Згідно з пунктом 6.3.21 субпідрядник зобов`язався у визначені законодавством терміни, після виникнення податкових зобов`язань, зареєструвати податкову накладну, скріплену електронним цифровим підписом, в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрації підлягають усі без виключення податкові накладні, незалежно від їх суми. Субпідрядник підтверджує та гарантує, що він у повному обсязі ознайомлений з вимогами, які висуваються податковим законодавством щодо виписки податкових накладних в електронній формі та обов`язкової реєстрації усіх податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені законом строки, що є обов`язковою умовою для виникнення у генпідрядника права на податковий кредит.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов договору відповідач надав, а позивач прийняв послуги з експлуатаційного утримання на загальну суму 10 528 096,80 грн, що підтверджується актами виконаних робіт КБ-2в, довідкою про вартість робіт КБ-3, платіжними дорученнями про оплату, банківськими виписками про рух коштів, податковими накладними, гарантійним паспортом прийнятих робіт, дефектним актом та іншими документами.

У свою чергу, вищевказані послуги з експлуатаційного утримання на загальну суму 10 528 096,80 грн, виконані відповідачем для позивача, надалі в межах договору від 19.01.2021 №53-21 прийняті Службою автомобільних доріг у Київській області (замовником робіт) та оплачені на адресу ТОВ "Спец Комплект Постач" у повному обсязі трьома платежами: 300 000,00 грн, 2 950 000,00 грн та 7 278 096,80 грн, у загальному розмірі 10 528 096,80 грн.

Наведене підтверджується актами виконаних робіт КБ-2в, довідкою про вартість робіт КБ-3, зареєстрованими позивачем податковими накладними від 22.09.2021 №1280 на суму 300 000,00 грн (у т.ч. ПДВ - 50 000,00 грн), від 30.11.2021 №1524 на суму 7 278 096,80 грн (у т.ч. ПДВ - 1 213 016,13 грн) та від 15.09.2021 №1239 на 2 950 000,00 грн (у т.ч. ПДВ - 491 666,67 грн), оборотно-сальдовою відомістю позивача по рахунку 36 за 30.11.2021, виписками АБ "Кристалбанк" про рух коштів позивача від 15.09.2021, 22.09.2021 та 01.12.2021, дефектним актом та ін.

Позивач, на виконання умов договору, здійснив оплату послуг відповідача у розмірі 2 950 000,00 грн (у т.ч. ПДВ - 491 666,67 грн) та 7 578 096,80 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,13 грн) у загальній сумі 10 528 096,80 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 15.09.2021 №3628, від 01.12.2021 №4798, виписками АБ "Кристалбанк" про рух коштів позивача від 15.09.2021 та 01.12.2021, оборотносальдовими відомостями позивача по рахунку 63 за січень 2021 року - червень 2024 року, по рахунку 6442 за січень 2021 року - червень 2024 року та ін.

Разом із тим, відповідач встановленого ПК України та пунктом 6.3.21 договору субпідряду обов`язку щодо реєстрації податкової накладної на суму 7 578 096,80 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,13 грн) належним чином не виконав (не надав необхідних документів органу податкової служби, не вжив інших заходів до реєстрації податкової накладної).

Позивач зазначає, що відповідно до отриманих позивачем відомостей з програмного комплексу "М.Е.Doc" органами податкової служби України в Єдиному реєстрі податкових накладних рішенням від 25.10.2022 №7500941/39484698 зупинена реєстрація податкової накладної відповідача від 01.12.2021 №6/- на суму 7 578 096,71 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,12 грн).

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "Спец Комплект Постач" стверджує, що відповідач, з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, не зареєстрував податкову накладну (не вжив усіх необхідних заходів для її реєстрації, у тому числі не подав необхідних документів до органів податкової служби та ін.), у зв`язку з чим позивач позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1 263 016,12 грн, а відтак позивачу спричинений збиток у розмірі незареєстрованого ПДВ, а саме - 1 263 016,12 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну каргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договір субпідряду від 15.07.2021 №2М-21.

Позивач здійснив оплату наданих за договором субпідряду послуг в повному обсязі у загальній сумі 10 528 096,80 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними документами, а саме: платіжними інструкціями від 15.09.2021 №3628, від 01.12.2021 №4798 та виписками АБ "Кристалбанк" про рух коштів позивача від 15.09.2021 та 01.12.2021

За умовами до пункту 6.3.21 договору субпідряду відповідач зобов`язався у визначені законодавством терміни, після виникнення податкових зобов`язань, зареєструвати податкову накладну, скріплену електронним цифровим підписом, в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрації підлягають усі без виключення податкові накладні, незалежно від їх суми.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, на суму оплати у розмірі 10 528 096,80 грн, отриману від позивача, відповідач зареєстрував податкову накладну лише на частину суми.

Матеріалами справи підтверджується, що органами податкової служби України в Єдиному реєстрі податкових накладних рішенням від 25.10.2022 №7500941/39484698 зупинена реєстрація податкової накладної відповідача від 01.12.2021 №6/- на суму 7 578 096,71 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,12 грн.), яка стосується означеної вище оплати отриманої відповідачем від позивача в межах виконання договору субпідряду.

Доказів того, що відповідач скористався наданим йому контролюючим органом правом та надав відповідну інформацію та документи необхідні для вирішення питання про реєстрацію податкової накладної, останнім не надано.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем свого обов`язку щодо реєстрації податкової накладної на суму 7 578 096,71 грн (у т.ч. ПДВ - 1 263 016,12 грн), реєстрація якої була зупинена, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставину нездійснення реєстрації наведеної податкової накладної доведеною.

Зважаючи на те, що відповідач не зареєстрував податкову накладну за договором, відповідно до вимог податкового законодавства, місцевий господарський суд визначив правові наслідки бездіяльності відповідача та їх відповідність заявленим позивачем вимогам.

Пунктом 14.1.181 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, відшкодування збитків є одним із заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу положень статті 22 ЦК України, а порушення цивільного права, внаслідок якого особі завдано збитки, є підставою для їх відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового, додаткового. Для застосування заходів цивільно-правової відповідальності необхідний склад цивільного правопорушення.

Збитками відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України є:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода)(неодержані доходи).

Частиною 3 статті 22 ЦК України встановлено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Згідно з частиною 2 статті 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Відповідальність у вигляді відшкодування збитків може бути покладено на особу за наявності в її діях складу цивільного правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.03.2021 у справі №922/1742/20.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.04.2020 у справі №904/3189/19, від 10.12.2018 у справі №902/320/17.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється поза межами конкретного випадку, і, відповідно, поза межами юридично значимого зв`язку. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Разом з тим, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.

Місцевий господарський суд слушно зазначив, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. Позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків та їх розмір. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення зобов`язань.

Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, що відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач позбавлений права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1 263 016,12 рн.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у спірних правовідносинах, вина відповідача полягає у порушенні податкових та договірних зобов`язань стосовно не реєстрації податкових накладних.

Частиною 1 статті 96 ЦК України встановлено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

В даному випадку, у спірних правовідносинах є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом та договором обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи, а відтак наявні усі елементи складу господарського правопорушення, що відповідно свідчить про обґрунтованість позовної заяви та наявності підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №925/556/21, постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21, постанові Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №904/72/22.

Таким чином, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що позов про стягнення збитків на суму 1 263 016,12 грн підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не взято до уваги клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Встановлено строк для подання відзиву протягом 15 днів з моменту вручення ухвали, підготовче засідання призначено на 09.09.2024.

Ухвала суду надіслана і доставлена учасникам провадження до їх електронних кабінетів 13.08.2024, а відтак вважається врученою 13.08.2024.

27.08.2024 від відповідача до суду надійшло клопотання про надання додаткового строку на подання відзиву у справі.

09.09.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю можливості забезпечити явку представника у судове засідання.

Ухвалою від 09.09.2024 судом задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та про надання додаткового строку для подання відзиву. Відповідачу надано додатковий строк для подання відзиву до наступного судового засідання та відкладено розгляд справи на 07.10.2024.

07.10.2024 відповідачем повторно подано клопотання про надання додаткового строку на подання відзиву з клопотанням про відкладення підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 07.10.2024 суд першої інстанції відмовив у задоволені клопотання відповідача, оскільки встановлений у ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву вже продовжувався ухвалою від 09.09.2024, але відповідачем така заява по суті спору не була подана. У зв`язку з наведеним, місцевий господарський суд не вбачав підстав для повторного задоволення аналогічного клопотання, враховуючи обмеженість термінів підготовчого провадження та відсутність належного обґрунтування щодо того, чому відзив не був поданий, у раніше встановлений та продовжений судом строк, який загалом склав більше одного місяця. Суд першої інстанції обґрунтовано розцінив такі дії відповідача, як умисне затягування судового розгляду. Враховуючи закінчення процесуальних строків для розгляду справи у підготовчому провадженні, відсутність відзиву на позов, а отже, відсутність питань, що потребують вирішення судом на цій стадії, суд першої інстанції, в порядку пункту 3 частини 2 статті 185 ГПК України, вирішив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 29.10.2024.

У судове засідання з розгляду справи по суті 29.10.2024 з`явилися представники сторін.

Судом першої інстанції з`ясовано, що сторона позивача жодних клопотань не заявляла, натомість від сторони відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дане клопотання розглянуто місцевим господарським судом під час судового засідання та відмовлено у його задоволенні, оскільки відповідачем не надано належних доказів, що підтверджували б обставини неможливості підготувати належним чином свої заперечення по суті заявлених позовних вимог, з огляду на строки існування спірних правовідносин та строки розгляду справи в суді.

Водночас, вислухавши вступне слово представника позивача, суд першої інстанції, з метою забезпечення права відповідача на належний судовий захист, з огляду на його першу явку у судовому засіданні та бажання підготувати свої пояснення по суті позовних вимог, що вбачається зі змісту поданого ним клопотання про відкладення, оголосив перерву в судовому засіданні на стадії вступного слова відповідача до 05.11.2024 з метою надання останньому можливості підготувати свій виступ у засіданні.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд констатував, що за час перебування матеріалів позовної заяви у провадженні суду, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов ні у встановлений судом, ні у продовжений судом строк.

Враховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про розгляд справи за наявними документами, оскільки сторонам надано всі можливості для реалізації наданих процесуальним законом прав та достатньо часу для наповнення справи доказовою базою.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 60 000,00 грн.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представництво інтересів ТОВ "Спец Комплект Постач", в межах справи №911/2132/24, здійснювалось адвокатом Стригуновим Олександром Миколайовичем на підставі довіреності від 19.05.2023 №26-2023 та договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.05.2023.

Згідно з пунктом 1 договору про надання правової (правничої) допомоги ТОВ "Спец Комплект Постач" (клієнт) в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання-доручення (як в усній так і в письмовій формі), а адвокат Стригунов Олександр Миколайович (адвокат) зобов`язується, відповідно до завдання-доручення клієнта, надати йому за плату професійну правничу (правову) допомогу в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в усіх судах України, правоохоронних та контролюючих органах України згідно з діючим законодавством України.

За умовами пункту 3.1 договору клієнт зобов`язується сплатити адвокату плату за надану правничу (правову) допомогу в розрахунку за фактично витрачений час роботи, згідно з актами наданих послуг на підставі, в порядку та строки, визначені у завданнях-дорученнях (додаткових угодах), які є невід`ємною частиною договору.

31.07.2023 між клієнтом та адвокатом укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно з якою останні домовилися під час надання правової допомоги клієнту щодо заподіяного діями ТОВ "Білдгруп" збитку (консультації з правових питань, підготовка проекту претензії до ТОВ "Білдгруп", пошук і вивчення практики Верховного Суду з даного напрямку, підготовка позовної заяви та додатків до неї, переведення їх у електронний формат PDF для подальшого завантаження і відправлення до суду першої інстанції за допомогою системи електронного судочинства ЄСІТС, а також представництво в суді першої інстанції - участь у судових засіданнях, підготовка та подання заяв по суті й з процесуальних питань та ін.) встановити гонорар адвоката у формі фіксованого розміру в сумі 60 000,00 грн.

Перелік виконаних робіт, наданих послуг та понесених витрат адвокатом зазначається у актах приймання-передачі наданих послуг та рахунках на їх оплату на виконання договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 та додаткової угоди до нього, що приймаються та оплачуються клієнтом не пізніше 10-ти денного терміну після проголошення судового рішення (про задоволення позову, відмову в його задоволенні, повернення позовної заяви, залишення позову без розгляду, без руху та ін.) та підписання акта приймання-передачі наданих послуг. Клієнт також бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат адвоката (в тому числі, але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз тощо).

30.08.2024 адвокатом та клієнтом складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг та витрат за договором про надання правової допомоги ТОВ "Спец Комплект Постач" у справі №911/2132/24 в суді першої інстанції, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв послуги з правової допомоги на суму 60 000,00 грн, а саме:

- консультація клієнта щодо захисту його інтересів - відшкодування збитків, спричинених ТОВ "Білдгруп" шляхом не реєстрації податкових накладних, порядок та перспектива захисту інтересів клієнта у судовому порядку;

- підготовка для клієнта проекту претензії від 01.08.2024 на адресу ТОВ "Білдгруп" щодо відшкодування ТОВ "Спец Комплект Постач" збитку, спричиненого не реєстрацією ТОВ "Білдгруп" податкової накладної, у розмірі 1 263 016,12 грн шляхом перерахуванням вказаної суми на розрахунковий рахунок клієнта;

- пошук, підбір та вивчення релевантної до предмету спору практики Верховного Суду;

- пошук, підготовка, оформлення 24-х додатків до позовної заяви - електронних копій документів та письмових доказів (фотографування/сканування паперового документу, підрізка та збереження файлу) та подальше переведення кожного примірника електронного документу з оригінального формату (.НЕІС, .JPG та ін.) до PDF-формату для подальшого завантаження до системи електронного суду (ЄСІТС);

- написання позовної заяви в інтересах клієнта до ТОВ "Білдгруп", а також внесення її до системи електронного суду (ЄСІТС) та скерування до суду;

- підготовка і подання до суду заяви представника про участь у судових засіданнях по справі №911/2132/24 в порядку відеоконференції;

- участь у судових засіданнях по справі №911/2132/24;

- подання до суду доказів судових витрат (через ЄСІТС).

Частиною 5 статті 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).

Колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що визначений сторонами фіксований розмір гонорару в розмірі 60 000,00 грн не відповідає критерію співмірності, пропорційності та розумності, беручи до уваги складність справи, об`єм документів, що готувався стороною для подання до суду, а також ціну позову.

З огляду на те, що дана категорія справ є типовою зі сталою практикою, а підготовка даного позову у спеціаліста в галузі права, яким є адвокат, не повинна викликати складнощів та значних витрат часу, так само як і збір доказів, перелік та об`єм яких є незначним та типовим для даної категорії спорів, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на правову допомогу та покладення на відповідача витрати позивача на отримання правової допомоги у справі у розмірі 30 000,00 грн.

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2024 у справі №911/2132/24 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Білдгруп" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2024 у справі №911/2132/24, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на ТОВ "Білдгруп".

Щодо витрат позивача на правову допомогу в суді апеляційної інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Частинами 1, 2 статті 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 60 000,00 грн позивачем надано копію додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги від 19.05.2023, копію акта приймання-передачі наданих послуг від 23.01.2025.

Так, у додатковій угоді №2 до договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 сторони домовилися про надання правової допомоги клієнту під час апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №911/2132/24 про стягнення збитку з ТОВ "Білдгруп" (консультації з правових питань, вивчення апеляційної скарги ТОВ "Білдгруп", підготовка відзиву на апеляційну скаргу та подання його до суду через систему електронного судочинства ЄСІТС, поїздки до суду та представництво в суді апеляційної інстанції - участь у судових засіданнях, підготовка та подання заяв по суті й з процесуальних питань та ін.).

Також, сторони домовилися встановити гонорар адвоката за надану правову допомогу під час апеляційного перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №911/2132/24 у формі фіксованого розміру в сумі 60 000,00 грн.

Перелік виконаних робіт, наданих послуг та понесених витрат адвокатом зазначається у актах приймання-передачі наданих послуг та рахунках на їх оплату на виконання договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 та додаткової угоди до нього, що приймаються та оплачуються клієнтом не пізніше 10-ти денного терміну після проголошення судового рішення (про задоволення апеляційної скарги, відмови в її задоволенні, повернення та ін.) та підписання акта приймання-передачі наданих послуг.

23.01.2025 адвокатом та клієнтом складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг та витрат за договором про надання правової допомоги ТОВ "Спец Комплект Постач" у справі №911/2132/24 та додаткової угоди до нього з апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв послуги з правової допомоги на суму 60 000,00 грн, а саме:

- консультації клієнта з правових питань щодо порядку, підстав та можливих наслідків апеляційного оскарження судових рішень, згідно з ГПК України, у тому числі у справі №911/2132/24, щодо захисту його інтересів та представництва в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ТОВ "Білдгруп" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі №911/2132/24;

- вивчення апеляційної скарги ТОВ "Білдгруп", підготовка для клієнта відзиву на апеляційну скаргу та подання його до суду через систему електронного судочинства ЄСІТС;

- поїздки до Київського апеляційного суду (Київ, Солом`янська площа, 1) від місця здійснення адвокатської діяльності (Київ, вул. С. Рудницького, 6д) та у зворотному напрямку для участі у апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції;

- представництво інтересів ОСББ "ІП-2" у судових засіданнях Північного апеляційного господарського суду по справі №911/2132/24 з апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на помилки допущені позивачем в останніх двох пунктах акта приймання-передачі наданих послуг від 23.01.2025 щодо наданої правової допомоги стосовно поїздки до Київського апеляційного суду (Київ, Солом`янська площа, 1) та представництва інтересів ОСББ "ІП-2".

Здійснивши аналіз співмірності заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, судова колегія дійшла висновку, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Отже, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про розподіл судових витрат шляхом стягнення з ТОВ "Білдгруп" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанцій у загальному розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдгруп" на рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2024 у справі №911/2132/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 05.11.2024 у справі №911/2132/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Білдгруп".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдгруп" (84313, Донецька область, Краматорський район, місто Краматорськ, вулиця Хмельницького Богдана, будинок 7, квартира 9; ідентифікаційний код 39484698) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец Комплект Постач" (08132, Київська область, Бучанський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 29-А; ідентифікаційний код 38680240) 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп витрат на правову допомогу.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи №911/2132/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 12.02.2025.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран