ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025м. ХарківСправа № 922/3958/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м.Харків
до Фізичної особи-підприємця Денисенко Тамари Василівни, м.Харків (адреса: АДРЕСА_1 )
про стягнення 1045061,82 грн
за участю представників:

позивача Романенко О.М. (адвокат, довіреність ДР-04-1224 від 31.12.2024);

відповідача Голован Я.І. (адвокат, ордер АХ № 1219029 від 09.12.2024).

ВСТАНОВИВ:

07.11.2024 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Денисенко Тамари Василівни про стягнення заборгованості за договором поставки природного газу для потреб непобутових споживачів № 41GP617-1501-21 від 23.03.2021 року у розмірі 1045061,82 грн, з яких: 662457,60 грн - заборгованість за отриманий природний газ; 107447,38 грн - пеня; 52427,81 грн - 3% річних; 222729,03 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.11.2024 року відкрито провадження у справі №922/3958/24 та призначено підготовче засідання на 10.12.2024 року.

09.12.2024 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№30953), в якому заперечував проти позову частково. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначав, що відповідно до пунктів 3.2, 3.3 укладеного сторонами договору №41GP617- 1501-21 від 23 березня 2021 року ціна природного газу, що постачається позивачем відповідачу встановлена в розмірі 9,90000100 грн за 1 куб. м., а зміна вказаної ціни за погодженням сторін здійснюється лише шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Тому ціна природного газу, що мав постачатися позивачем відповідачу на умовах договору № 41GP617-1501-21 від 23 березня 2021 року не могла бути змінена без узгоджених та підписаних додаткових угод.

Також, у відзиві на позовну заяву відповідач звертає увагу, що в позовній заяві Позивач посилається на нібито узгоджені між сторонами додаткові угоди відносно зміни ціни на природний газ, а саме:

- з 01.01.2022 42,64490966 грн. за куб. м., крім того ПДВ 8,52898193 грн., всього з ПДВ 51,17389159 грн., згідно додаткової угоди до Договору від 31 грудня 2022;

- з 01.02.2022 34,22824301 грн. за куб. м. крім того ПДВ 6,84564860 грн., всього з ПДВ 41,0738916 грн., згідно додаткової угоди до Договору від 31 січня 2022;

- з 01.03.2022 40,95788266 грн. за куб. м. крім того ПДВ 8,191576532 грн., всього з ПДВ 49,14945919 грн., згідно додаткової угоди до Договору від 28 лютого 2022.

Однак, вказані додаткові угоди не були підписані сторонами. Також, Позивач до позовної заяви додав лист, яким підтверджується надсилання на адресу Відповідача вищенаведених додаткових угод лише 22.10.2024 року.

Враховуючи викладене, відповідач визнає обсяг спожитого природного газу у 2022 році у кількості: січень 8734,81 куб. м., лютий 5352,84 куб. м., березень 10,17 куб. м., та з урахуванням ціни природного газу, яка визначена умовами договору №41GP617- 1501-21 від 23 березня 2021 року, вважає, що вартість природного газу, поставленого позивачем відповідачу на умовах договору № 41GP617-1501-21 від 23 березня 2021 року протягом січня - березня 2022 року, становить 139568,47 грн.

Враховуючи переплату у сумі 4898,44 грн., загальна сума заборгованості складає 204705,23 грн., з яких: заборгованість у розмірі 134669,99 грн.; пеня у сумі 22033,74 грн.; 3% річних у розмірі 10638,88 грн.; інфляційні витрати у розмірі 37363,62 грн.

Протокольною ухвалою суду від 10.12.2024 року відкладено підготовче засідання на 24.12.2024 року.

16.12.2024 року представник відповідача надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (вх.№31525).

16.12.2024 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив (вх.№31594), в якій позовні вимоги підтримував у повному обсязі. Щодо заперечень відповідача, позивач зазначав, що при нарахуванні заборгованості ФОП Денисенко Т.В. у період з 01.01.2022 по 31.03.2022, Позивач використовував об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу виставлені Оператором ГРМ в електронній платформі, розробленою державою, принципи її функціонування передбачені Правилами постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року.

Щодо не підписаних відповідачем додаткових угод, позивач зазначав, що останнім неодноразово направлялись відповідачу на підпис додаткові угоди про зміну ціни електронною поштою, але у зв`язку із початком повномасштабної війни в Україні та електронних атак російських хакерів з наміром зламати електронні скриньки, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» було повністю змінено адресу електронної пошти, перезавантажено систему, що призвело до втрати даних щодо переписки з Денисенко Т.В. стосовно підписання додаткових угод по зміні ціни. Позивач стверджує, що відповідач завжди відмовлялась від підписання угод свідомо, так як вже заздалегідь був намір не сплачувати заборгованість за газ.

Позивач вважає, що надані позивачем докази на підтвердження споживання відповідачем послуг за зміненою ціною є більш вірогідними, а ніж заперечення відповідача проти існування цього факту. Посилання відповідача на те, що нею не були підписані додаткові угоди про зміну ціни, що представлені до суду, не спростовує вищенаведених висновків, а саме: споживання Денисенко Т.В. газу вже за новою ціною та її несплата.

17.12.2024 року представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх.№31744).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що 23.03.2021 між ТОВ «Харківгаз Збут» та ФОП Денисенко Т.В. було укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41GP617-1501-21. Відповідно до п. 3.2. Договору всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 9,90000100 грн (з урахуванням ПДВ та компенсації вартості послуги доступу до потужності). У відповідності до п. 3.3. Договору зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору. Позивачем на підтвердження зміни ціни природного газу за 1 куб м. з 9,90000100 грн, що закріплена п 3.2. Договору, представлені додаткові угоди від 31.12.2021, від 31.01.2022, від 28.02.2022 до Договору, які підписані одноособово позивачем та не підписані з боку відповідача.

При цьому, до матеріалів справи представлений лист № 617-Сл-10989-1024 від 22 жовтня 2024, що підтверджує скерування цих додаткових угод.

Однак, таке скерування додаткових угод відбулося через майже 2 роки з моменту складання актів приймання-передачі газу.

Отже, за твердженнями відповідача, весь обсяг газу за період з січня 2022 року по березень 2022 року має рахуватися виходячи саме з його вартості 9,90000100 грн за 1 куб. м.

З урахуванням вищевикладеної погодженої ціни та обсягу спожитого газу, за січень 2022 року відповідач має заборгованість 86474,63 грн, за лютий 2022 року 52993,12 грн, за березень 2022 року 100,68 грн.

З урахуванням наданої позивачем інформації про переплату станом на 01.01.2022 у розмірі 4898,44 грн, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором в період з січня 2022 року по березень 2022 року складає 134669,99 грн.

24.12.2024 року представник позивача надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№32269).

Протокольною ухвалою суду від 24.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.01.2025 року, яке було відкладено на 04.02.2025 року.

Представник позивача в судовому засіданні 04.02.2025 року позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.02.2025 року проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (надалі Позивач, Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Денисенко Тамарою Василівною (надалі Відповідач, Споживач) укладено Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41GP617-1501-21 (далі Договір).

Згідно з п.1.1. договору постачальник зобов`язалося передати у власність споживачу у 2021 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість поставленого газу у розмірах, строку та порядку що визначені договором.

Відповідно до пунктів 1.2. та 1.3 договору річний плановий обсяг постачання газу до 100 000 куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях визначені у додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з додатком 1 до договору планові обсяги постачання природного газу у 2021 році по місяцях складають: у січні -14000 куб. м.; у лютому - 14000 куб. м.; у березні - 12000 куб. м.; у квітні - 9000 куб. м.; у травні - 4000 куб. м.; у червні - 4000 куб. м.; у липні - 3000 куб. м.; у серпні - 3500 куб. м.; у вересні - 3500 куб. м.; у жовтні - 6000 куб. м.; у листопаді - 12000 куб. м.; у грудні - 15000 куб. м.

Згідно з пунктом 3.1. договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватися, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

Відповідно до пунктів 3.2. 3.4. договору ціна одного кубічного метру природного газу складає 8,25000083 грн. без ПДВ та 9,90000100 грн. з ПДВ.

У відповідності до п. 3.3. Договору зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.3.2 та 3.3. цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором (п.3.4. Договору).

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що розрахунковий період складає один календарний місяць.

Згідно з п. 4.2. Договору оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% (сто відсотків) за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до пункту 4.4. Договору датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до п. 2.5.1. 2.5.5. Договору, які кореспондуються з п.13 розділу ІІ Правил - за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання передачі газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання передачі газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) природного газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГТС.

Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника.

У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

Відповідно до п. 6.2.1. Договору у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 9.1 Договору цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до реєстру споживачів ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в інформаційній платформі оператора ГТС до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідно до п.9.15 Договору договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії. Кількість пролонгацій необмежена. При цьому Сторони укладають додаткову угоду до цього Договору, в якій визначать плановий обсяг постачання природного газу.

Сторонами не було заявлено про припинення договору за місяць до закінчення строку його дії, а тому термін дії договору є продовженим (пролонгованим) на 2022 рік.

Як зазначає позивач в позовні заяві, сторони дійшли згоди відносно зміни ціни на природний газ, було складено декілька додаткових угод, за наслідком чого ціна на природний газ, зокрема складала:

- з 01.01.2022 року 42,64490966 грн. за куб. м., крім того ПДВ 8,52898193 грн., всього з ПДВ 51,17389159 грн., згідно Додаткової угоди до Договору від 31 грудня 2021 року;

- з 01.02.2022 року 34,22824301 грн. за куб. м., крім того ПДВ 6,84564860 грн., всього з ПДВ 41,0738916 грн., згідно Додаткової угоди до Договору від 31 січня 2022 року;

- з 01.03.2022 року 40,95788266 грн. за куб. м., крім того ПДВ 8,191576532 грн., всього з ПДВ 49,14945919 грн., згідно Додаткової угоди до Договору від 28 лютого 2022 року.

Відповідно до зазначеного Договору Відповідачем у 2022 році фактично було спожито природного газу у кількості: січень 8734,81 куб.м., лютий 5352,84 куб.м., березень - 10,17 куб.м., а всього 14097,824 куб. м.

Отже, за твердженнями позивача, за підсумками надання послуг з газопостачання у січні 2022 року Постачальником, на підставі даних Оператора ГТС, було оформлено та надано Споживачу Акт приймання-передачі природного газу №ХОЗ82001012 від 31.01.2022, відповідно до якого Позивачем у січні 2022 року був переданий Відповідачу загальний обсяг природного газу 8734,81 куб.м. вартістю 446994,22 грн.; за підсумками надання послуг з газопостачання у лютому 2022 року Постачальником, на підставі даних Оператора ГТС, було оформлено та надано Споживачу Акт приймання-передачі природного газу №ХОЗ82002753 від 28.02.2022, відповідно до якого Позивачем у лютому 2022 року був переданий Відповідачу загальний обсяг природного газу 5352,84 куб.м. вартістю 219861,97 грн.; за підсумками надання послуг з газопостачання у березні 2022 року Постачальником, на підставі даних Оператора ГТС, було оформлено та надано Споживачу Акт приймання-передачі природного газу №ХОЗ82004509 від 31.03.2022, відповідно до якого Позивачем у березні 2022 року був переданий Відповідачу загальний обсяг природного газу 10,17 куб.м. вартістю 499,85 грн.

22.10.2024 року позивач направив відповідачу лист вх.№617-Сл-10989-1024, у якому зазначав про повторне направлення для підписання проєктів додаткових угод до договору про постачання природного газу №41GP617-1501-21 від 23.03.2021, а також акти приймання-передачі природного газу. Позивач просив відповідача підписати зазначені документи та один примірник повернути позивачу.

Однак, відповідач примірники підписаних додаткових угод та актів приймання-передачі позивачу не повернув, вмотивованої відмови не надав.

Також, як зазначає позивач, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з метою отримання належних йому коштів за надані послуги неодноразово направляло Відповідачу поштою цінним листом з описом вкладення Претензії, на одну з них ФОП Денисенко Т.В. була надана відповідь № 1 від 30.04.2024 про направлення їй розрахунку з ціною та об`ємами (а.с.45).

Позивач 27.05.2024 року направив Відповідачу Вимогу № 617-лв-8409-00524 щодо сплати заборгованості в сумі 662457,60 грн вже вказавши ціну та об`єми (а.с.49).

Однак, як стверджує позивач, заборгованість так і не була сплачена, вмотивованої відповіді на останню вимогу ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» від ФОП Денисенко Т.В. не отримувало.

Враховуючи зазначені обставини, позивач на виконання умов Договору надав відповідачу послуги з постачання природного газу у січні березні 2022 року в обсязі 14097,824 куб. м. загальною вартістю 667356,04 грн.

В позовній заяві зазначено, що у відповідача на рахунку станом на 01.01.2022 року була переплата у розмірі 4898,44 грн. Враховуючи зазначену переплату, загальна сума заборгованості склала 662457,60 грн.

Отже відповідач в порушення умов договору, свої зобов`язання щодо своєчасної оплати у відповідності до положень договору не виконав, акти приймання передачі не підписав, вмотивовану відмову від підписання актів не надав, у зв`язку із чим у останнього утворився борг у розмірі 662457,60 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 107447,38 грн, 52427,81 грн 3% річних та 222729,03 грн інфляційних втрат.

Вищевказані обставини стали підставою звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 23.03 2021 року між ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та ФОП Денисенко Т.В. укладено Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41GP617-1501-21.

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору річний плановий обсяг постачання газу до 100000куб.м.

У відповідності до п. 3.1. Договору розрахунки за поставлений споживачем газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей Договір, споживач підтверджує що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватися, про що сторонами укладатимуть відповідні додаткові угоди.

Відповідно до п. 3.2. Договору всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 9,90000100 грн (з урахуванням ПДВ та компенсації вартості послуги доступу до потужності).

У відповідності до п. 3.3. Договору зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Додатком № 1 до Договору є планові обсяги постачання газу у 2021 року по місяцях.

В матеріалах справи наявні Акти приймання-передачі природного газу до Договору, що скеровані засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», а саме: 1) №ХОЗ82001012 від 31.01.2022 року за січень 2022 року на суму 446994,22 грн (ціна газу за 1 куб м3 становить 42,644909330); 2) № №ХОЗ82002753 від 28.02.2022 року за лютий 2022 року на суму 219861,97 грн (ціна газу за 1 куб м3 становить 34,228242670); 3) № №ХОЗ82004509 від 31.03.2022 року за березень 2022 року на суму 499,85 грн. (ціна газу за 1 куб м3 становить 40,957493330).

Акти з боку відповідача не підписано.

Крім того, позивачем на підтвердження зміни ціни природного газу за 1 куб м. з 9,90000100 грн, що закріплена п. 3.2. Договору, представлені додаткові угоди від 31.12.2021 року, 31.01.2022 року, 28.02.2022 року до Договору.

Проте, ці додаткові угоди підписані одноособово позивачем та не підписані з боку відповідача. При цьому, до матеріалів справи надано лист № 617-Сл-10989-1024 від 22.10.2024 року та опис вкладеного до цінного листа від 23.10.2024 року, що підтверджує направлення цих додаткових угод відповідачу.

Таким чином, направлення додаткових угод відбулося через майже 2 роки з моменту складання актів приймання-передачі газу.

Тобто, на момент споживання газу за період з січня 2022 року по березень 2022 року між сторонами існувала домовленість про поставку газу за ціною 9,90000100 грн за 1 куб. м згідно з умовами договору.

У відповідності до п. 3.3. Договору зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору. Такі додаткові угоди не підписані з боку відповідача, крім того, проєкти цих угод направлені позивачем майже через 2 роки після споживання природного газу.

За таких обставин, під час ухвалення рішення, суд має керуватися виключно тими домовленостями, згода про які досягнута між сторонами, тобто умовами Договору, без врахування додаткових угод.

Крім того, у п. 3.1. Договору сторони чітко передбачили, що розрахунки за поставлений споживачем газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей Договір, споживач підтверджує що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватися, про що сторонами укладатимуть відповідні додаткові угоди.

Проте, відповідні додаткові угоди було направлено відповідачу після спливу двох років після отримання газу. Крім того, доказів їх підписання з боку відповідача, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що між сторонами було досягнуто згоди щодо підвищення ціни.

Відповідно до п. 3.2. Договору ціна одного кубічного метру природного газу становить 9,90000100 грн (з урахуванням ПДВ та компенсації вартості послуги доступу до потужності). Отже весь обсяг газу за період з січня 2022 року по березень 2022 року має рахуватися, виходячи саме з його вартості 9,90000100 грн за 1 куб. м.

З урахуванням вищевикладеної погодженої ціни та обсягу спожитого газу, за січень 2022 року відповідач має заборгованість 86474,63 грн, за лютий 2022 року - 52993,12 грн, за березень 2022 року - 100,68 грн.

З урахуванням наданої позивачем інформації про наявність у відповідача переплати у розмірі 4898,44 грн, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором в період з січня 2022 року по березень 2022 року складає 134669,99 грн.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву та запереченнях, визнає наявність у нього заборгованості за спожитий природний газ в об`ємі, який визначений позивачем, проте заперечував щодо ціни.

Згідно з ст.530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 526 та 525 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом обставини щодо не підписання сторонами додаткових угод про зміну ціни, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу підлягають задоволенню частково, в розмірі 134669,99 грн.

Крім того, позивачем заявлені до стягнення пеня у розмірі 107447,38 грн, 3% річних у розмірі 52427,81 грн та інфляційні втрати у розмірі 222729,03 грн.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості за поставлений природний газ підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Зазначене дає позивачу правові підстави для нарахування пені, 3% річних, інфляційних на прострочену заборгованість.

Щодо пені.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2.1. Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Як убачається з позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення 107447,38грн пені на підставі п. 6.2.1. Договору.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2022 року по справі №910/18557/20 зазначено наступне: «Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду».

Як зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі №911/19/19 суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

З огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України суд з`ясував обставини щодо правильності здійснення позивачем відповідних розрахунків.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню пені, суд дійшов висновку, що вони здійснені арифметично невірно, адже під час розрахунку до бази розрахунку включалась заборгованість відповідача за ціною газу відповідно до додаткових угод, які не були підписані.

Таким чином, здійснивши перерахунок пені відповідно до сум заборгованості за поставлений природний газ за кожний місяць окремо, відповідно до ціни, яка визначена договором, суд встановив, що задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення 22620,56 грн пені.

В частині стягнення 84826,82 грн пені слід відмовити, у зв`язку з невірним розрахунком.

Щодо інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Позивачем заявлено до стягнення 52427,81 грн 3% річних та 222729,03 грн інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі №911/19/19, суд дійшов висновку, що розрахунок позивача здійснений частково невірно, адже під час розрахунку до бази розрахунку включалась заборгованість відповідача за ціною газу відповідно до додаткових угод, які не були підписані.

Таким чином, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат відповідно до сум заборгованості за поставлений природний газ за кожний місяць окремо, відповідно до ціни, яка визначена договором, суд встановив, що задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення 10638,80 грн 3% річних та 52442,94 грн інфляційних втрат.

В частині стягнення 41789,01 грн 3% річних та 170286,09 грн інфляційних втрат слід відмовити, у зв`язку з невірним розрахунком.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, з урахуванням відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 527787,61 грн основного боргу, 84826,82 грн пені, 41789,01 грн 3% річних та 170286,09 грн інфляційних, суд визнає позовні вимоги частково правомірними та обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами.

Отже позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується положеннями п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, відповідно до яких, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи часткову відмову в позові, судовий збір в розмірі 2644,47 грн покладається на відповідача, з вини якого виник спір, решта покладається на позивача, у зв`язку з частковою відмовою в позові.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19,124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73-80, 86, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Денисенко Тамари Василівни (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (адреса: 61093, м. Харків, вул.Болбочана Петра, 54; ) заборгованість за отриманий природний газ у розмірі 134669,99 грн, пеню у розмірі 22620,56 грн, 3% річних у розмірі 10638,80 грн, інфляційні втрати у розмірі 52442,94 грн, а також 2644,47 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "10" лютого 2025 р.

Суддя К.В. Аріт