10.02.2025Справа № 910/638/20 (574/575/24)
про стягнення 2984,66грн.
в межах справи №910/638/20
Суддя Мандичев Д.В.
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/638/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко".
ОСОБА_1 у липні 2024 року звернулась до Буримського районного суду Сумської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" про стягнення заборгованості за Договором оренди землі №б/н від 10.11.2015 у розмірі 2 984,66грн., з яких 2682,60 грн.-орендна плата за 2022 рік, 170,34 грн. інфляційні збитки, 131,72 грн.-пеня.
Ухвалою Буримського районного суду Сумської області від 16.07.2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 прийнято справу №574/575/24 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" про стягнення заборгованості за договором оренди до розгляду в межах справи №910/638/20. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.01.2025 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Райз - Максимко" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги,121 В, ідентифікаційний номер 30382533) на користь ОСОБА_1 (41750, Сумська обл., Конотопський район, с. Журівка, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2 682 (дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 60 коп. боргу та витрати по сплаті судового збору в розмірі 870 (вісімсот сімдесят) грн. 90 коп. В іншій частині позову відмовлено.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/638/20 (574/575/24) до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Згідно з пунктом 3 ч. 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з наданих до матеріалів справи доказів, між позивачем, як замовником, та адвокатом Мальченко Д.В., як виконавцем, укладено договір на представництво та про надання правничої допомоги від 27.06.2024 № 75-ц, за умовами пункту 4.1 якого розмір плати становить 6 000,00 грн.

02.08.2024 до вказаного договору укладено додаткову угоду, якою продовжено строк дії договору до 26.06.2025.

Відповідно до акту наданих послуг від 03.01.2025 адвокат Мальченко Д.В. надав позивачу послуги з підготовки позовної заяви, вивчення матеріалів та судової практики на суму 2 000,00 грн. (2 год. по 1 000,00 грн.). Даний акт підписаний обома сторонами без заперечень.

При цьому, згідно частини 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із цим, відповідне клопотання відповідачем про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

Беручи до уваги надані докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги адвокатом та відсутність клопотання про зменшення розміру відповідних витрат, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/638/20 (574/575/24) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Райз - Максимко" (03115, м. Київ, пр-т Перемоги,121 В, ідентифікаційний номер 30382533) на користь ОСОБА_1 (41750, Сумська обл., Конотопський район, с. Журівка, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя Д.В. Мандичев