ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1844/23

За позовом Приватного підприємства "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ "ЕТАЛОН"

до VELES TRADING Sp.Z.o.o.

про стягнення 10 245, 00 євро,

Суддя Антонова В.М.

Секретар судових засідань Бойченко С.І.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Приватне підприємство «Приватна фірма "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ "ЕТАЛОН" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до VELES TRADING Sp.Z.o.o. (далі відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 10 245, 00 євро.

2. Стислий виклад позицій відповідача

Відповідач-1 у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Процесуальні дії в справі

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення суми грошових коштів у розмірі 175 045,00 євро.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2023 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

07.07.2023 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, яка була передана судді Антоновій В.М. 24.07.2023 після виходу з відпустки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 27.02.2024, постановлено звернутися через Міністерство юстиції України до голови Окружного суду міста Варшави з клопотанням про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу перекладу на польську мову ухвали Господарського суду Київської області від 03.08.2023 і копії позовної заяви з доданими до неї документами та зупинено провадження у справі №911/1844/23 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на клопотання про вручення виклику до суду.

11.09.2023 від позивача на виконання вимог ухвали суду надійшла заява.

10.10.2023 від позивача на виконання вимог ухвали суду надійшла заява.

16.10.2023 на адресу Центрального міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) направлено матеріали судового доручення.

06.11.2023 Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто матеріали судового доручення.

08.11.2023 на адресу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено матеріали судового доручення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2024 поновлено провадження в справі № 911/1844/23.

27.02.2024 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку зі станом здоров`я та його лікуванням.

У підготовче засідання 27.02.2024 сторони не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 23.04.2024 та витребувано в Центрального міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію щодо стану виконання судового доручення.

23.04.2024 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у зв`язку з поставкою товару відповідачу неналежної якості, а тому просить стягнути з відповідача 10 245, 00 євро. Також у заяві містить клопотання про повернення сплаченого судового збору в розмірі 97 417, 07 грн.

У підготовче засідання 23.04.2024 з`явився представник позивача, відповідач у засідання не з`явився. Суд протокольною ухвалою прийняв заяву позивача про зменшення позовних вимог та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.04.2024 відкладено підготовче засідання на 29.10.2024, постановлено звернутися через Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) до голови Окружного суду Республіки Польща, в окрузі якого має бути виконане клопотання, з клопотанням про вручення судових документів (ухвали суду від 23.04.2024 в цій справі) відповідачу - VELES TRADING Sp.Z.o.o. (str. Katy Grodziskie 19J appartment 5, postal code: 03-289 the Respublic of Poland, Warsaw, nip ), зобов`язано позивача не пізніше 10.05.2024 подати до суду: три екземпляри нотаріально засвідченого перекладу польською мовою ухвали суду від 23.04.2024 та клопотання про вручення судових документів, зупинено провадження в справі №911/1844/23 до 29.10.2024 та повторно витребувано в Центрального міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію щодо стану виконання судового доручення від 03.08.2023.

09.05.2024 від позивача надійшло клопотання про продовження строку для надання документів на виконання ухвали суду, в обґрунтування якого зазначає, що засобами поштового зв`язку станом на 09.05.2024 не отримав необхідні документи направлені судом, а тому був позбавлений можливості своєчасно подати документи до суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.05.2024 поновлено провадження в справі, клопотання позивача про продовження строку для надання документів задоволено, продовжено позивачу строк до 17.05.2024 для надання документів на виконання ухвали суду від 23.04.2024 та зупинено провадження в справі №911/1844/23 до 29.10.2024.

21.05.2024 від позивача частково надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, разом із заявою про поновлення строку на їх подання.

22.05.2024 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, разом із заявою про поновлення строку на їх подання, в обґрунтування якої останній зазначає, що не міг виконати вимоги ухвали суду в строк до 17.05.2024, оскільки переклад документів позивач отримав лише 17.05.2024 та 22.05.2024.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.05.2024 поновлено провадження в справі №911/1844/23, заяву позивача про поновлення строку для надання документів задоволено, поновлено позивачу строк для надання документів на виконання ухвали суду від 23.04.2024, прийнято подані 21.05.2024 та 22.05.2024 документи до розгляду та зупинено провадження в справі до 29.10.2024.

31.05.2024 на адресу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено матеріали судового доручення.

01.07.2024 Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто матеріали судового доручення.

11.07.2024 від позивача надійшли документи.

15.07.2024 на адресу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено матеріали судового доручення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.10.2024 поновлено провадження в справі №911/1844/23.

У підготовче засідання 29.10.2024 з`явився представник позивача, відповідач у засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.10.2024 відкладено підготовче засідання до 26.11.2024, витребувано у позивача та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) документи та письмові пояснення.

25.11.2024 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист про надання інформації щодо стану виконання доручення Господарського суду Київської області.

У підготовче засідання 26.11.2024 з`явився представник позивача, відповідач у засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.11.2024 відкладено підготовче засідання до 19.12.2024, повторно витребувано в позивача та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) документи та письмові пояснення.

11.12.2024 від позивача надійшла заява про виконання вимог ухвали суду.

У підготовче засідання 19.12.2024 з`явився представник позивача, відповідач у засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2024 відкладено підготовче засідання на 14.01.2025 і витребувано в позивача документи в порядку ст.74 ГПК України та у Центрального міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію щодо стану виконання судових доручень.

02.01.2025 від позивача на виконання вимог ухвали суду надійшло клопотання.

13.01.2025 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист щодо інформації стану виконання доручень Господарського суду Київської області.

У підготовче засідання 14.01.2025 з`явився представник позивача, відповідач у засідання не з`явився, враховуючи, що судом під час підготовчого провадження та, зокрема, в підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, прокольною ухвалою від 14.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2025.

24.01.2025 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли листи щодо інформації стану виконання доручень Господарського суду Київської області.

30.01.2025 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку із необхідністю забрати дружину з новонародженою дитиною з пологового будинку.

У судове засідання 30.01.2025 сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, відповідачем у справі являється іноземний суб`єкт господарювання - юридична особа створена за законодавством Республіки Польща - VELES TRADING Sp.Z.o.o. (str. Katy Grodziskie 19J appartment 5, postal code: 03-289 the Respublic of Poland, Warsaw, nip ).

Судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Господарським судом Київської області було направлено відповідачу ухвали від 03.08.2023 та від 2304.2024 разом із проханнями про вручення судових та позасудових документів за кордоном.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, відзиву чи інших документів суду не надав.

У відповідності до статті 1 Конвенції, остання застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до статті 10 Конвенції, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує:

a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном,

b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави,

c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Відповідно до статті 15 Конвенції якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесене, поки не буде встановлено, що: a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Крім цього, згідно зі статтею 15 Конвенції кожна договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідно до статті шостої Закону України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах», якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Станом на 30.01.2025 до Господарського суду Київської області не надійшло жодного підтвердження про вручення відповідачу в справі судових документів.

Крім цього, судом безпосередньо поштою на адресу відповідача направлено ухвали суду від 19.12.2024 та від 14.01.2025, які отримані відповідачем 0801.2025 і 28.01.2025 відповідно, що підтверджується трекінгами поштових відправлень №RL068596396UA та №RL068972582UA.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Згідно статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом (п.10. ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч.2 ст.114 Господарського процесуального кодексу України ).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2024 справа № 990SCGC/20/24).

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Крім цього, розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд відмовляє в його задоволені.

Так, при розгляді клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи судом враховано, що позивач не обмежений у виборі представника, доказів які б підтверджували поважність причини неприбуття представника позивача в судове засідання 30.01.2025 суду не надано, останній в разі відсутності можливості приймати особисто участь в судовому засіданні 30.01.2025 в Господарському суді Київської області не був позбавлений можливості звернутися з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, крім цього, оскільки провадження в даній справі відкрито ще 03.08.2023, позивач мав можливість надати всі необхідні документи та пояснення на підтвердження своєї правової позиції в даній справі.

Суд зауважує, що він надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглядати спір за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 30.01.2025 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

24.11.2022 між позивачем (далі продавець) та відповідачем (далі покупець) укладено контракт №24/11/2022/1 (далі контракт).

Згідно із п.1. контракту, товар - українська кукурудза, насипом, рік врожаю: 2021 - 2022, на умовах FCA: Київська область, місто Біла Церква, станція Роток.

Відповідно до пп.2., 3, 5. контракту кількість товару становить 1200 метричних тон +/- 5% на вибір продавця і за контрактною ціною. Пакування насипом. Вага товару є остаточною при завантаженні.

Продавець зобов`язується доставити покупцеві товар з такими параметрами якості: вологість: не більше 14%, дроби: максимум 5%, домішки: максимум 5% (п.4. контракту).

Пунктом 6 контракту сторонами погоджено період поставки з 24.11.2022 по 31.12.2022. Датою доставки товару є дата навантаження товару в місці відправлення.

Згідно із п.7. контракту ціна товару становить 160 Євро за 1 метричну тону.

У пункті 10 контракту сторони погодили, що покупець сплачує 100% вартості товару банківським переказом на рахунок продавця в євро протягом семи днів з моменту прибуття товару на станцію призначення.

Будь які та всі спори, що виникають із або стосовно контракту, його тлумачення чи виконання вирішуються у Господарському суді Київської області (п.12. контракту в редакції додаткової угоди №1).

Як убачається з митної декларації №22UA01U8 вартість 191 520, 00 євро, з відміткою в графі FCA UA вказано станцію призначення ст. Роток та в графі - 0003 19 вказана дата прибуття на ст. Роток 07.12.2022.

Позивачем виставлено відповідачу інвойс №19 від 07.12.2022 до договору на загальну суму 191 520, 00 грн.

У свою чергу відповідачем частково оплачено 13 450, 00 євро, що підтверджується квитанцією UA3620927 від 29.05.2023, в якій міститься посилання на інвойс №19 до договору.

Листом за №б/н від б/д відповідач просив передплату в сумі 3 025, 00 євро по контракту №1 від 08.08.2022 перенести в інвойс №19 до договору.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за договором поставки в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару, з огляду на що, позивач просить суд стягнути з відповідача 10 245, 00 євро основного боргу.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст.4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв`язок із приватноправовими відносинами.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про міжнародне приватне право» учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Будь які та всі спори, що виникають із або стосовно контракту, його тлумачення чи виконання вирішуються у Господарському суді Київської області (п.12. договору в редакції додаткової угоди №1).

Виходячи з викладеного переданий спір підлягає розгляду Господарським судом Київської області із застосуванням норм права України.

Контракт укладений між позивачем та відповідачем є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний контракт є підставою для виникнення в його сторін прав та обов`язків: майново-господарських зобов`язань згідно ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст.629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару згідно контракту на загальну суму 191 520, 00 євро.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 10 контракту сторони погодили, що покупець сплачує 100% вартості товару банківським переказом на рахунок продавця в євро протягом семи днів з моменту прибуття товару на станцію призначення.

У свою чергу пунктом 6 контракту сторонами погоджено, що датою доставки товару є дата навантаження товару в місці відправлення.

Згідно із п.1. контракту, товар - українська кукурудза, насипом, рік врожаю: 2021 - 2022, на умовах FCA: Київська область, місто Біла Церква, станція Роток.

Як убачається з митної декларації №22UA01U8 вартість 191 520, 00 євро, з відміткою в графі FCA UA вказано станцію призначення ст. Роток та в графі - 0003 19 вказана дата прибуття на ст. Роток 07.12.2022.

Позивачем виставлено відповідачу інвойс №19 від 07.12.2022 до договору на загальну суму 191 520, 00 грн.

У свою чергу відповідачем частково оплачено 13 450, 00 євро, що підтверджується квитанцією UA3620927 від 29.05.2023, в якій міститься посилання на інвойс №19 до договору.

Також листом за №б/н від б/д відповідач просив передплату в сумі 3 025, 00 євро по контракту №1 від 08.08.2022 перенести в інвойс №19 до договору.

Отже, залишився несплаченим товар на загальну суму 175 045 євро (191 520, 00 - 13 450, 00 - 3 025, 00).

Позивача зазначає, що поставлений товар частково неналежної якості, а тому просить стягнути з відповідача 10 245 євро.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання з оплати поставленого товару в повному обсязі суду не надано.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заявлена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в розмірі 10 245 євро підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст.74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 10 245, 00 євро основного боргу.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Також позивач просить суд повернути надлишково сплачений судовий збір у зв`язку із зменшенням позовних вимог.

Окремо суд зазначає, що порядок та правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (ч.1 ст.6 Закону України "Про судовий збір").

Позивач звернувся з даним позовом до суду 16.06.2023 та ним визначено ціну позову в розмірі 175 045, 00 євро.

Національним банком України встановлено курс гривні до іноземної валюти станом на 16.06.2023 в розмірі 39,5691 грн за євро.

Отже, за подання даного позову підлягає сплаті судовий збір у розмірі 103 895, 60 грн (175 045, 00 євро * 39,5691 грн * 1,5%).

Позивачем сплачено лише 103 473, 13 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №448 від 15.06.2023.

У подальшому позивачем зменшено позовні вимоги до 10 245, 00 євро, а тому судовий збір за подання даного позову підлягає сплаті в розмірі 6 080, 78 грн (10 245, 00 євро * 39,5691 грн * 1,5%).

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, враховуючи, що позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у загальному розмірі 103 473, 13 грн та в подальшому зменшено позовні вимоги до 10 245, 00 євро, суд дійшов висновку, що позивач має право на повернення 97 392, 35 грн судового збору (103 473, 13 грн (сума сплаченого судового збору) - 6 080, 78 грн (сума судового збору який підлягав сплаті з урахування зменшення позовних вимог)).

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що рішення суду не є виконавчим документом, у зв`язку з чим, питання про повернення судового збору буде вирішено окремою ухвалою суду.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ "ЕТАЛОН" до VELES TRADING Sp.Z.o.o. про стягнення 10 245, 00 євро задовольнити.

2. Стягнути з VELES TRADING Sp.Z.o.o. (str. Katy Grodziskie 19J appartment 5, postal code: 03-289 the Respublic of Poland, Warsaw, nip ) на користь Приватного підприємства "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ "ЕТАЛОН" (09136, Київська область, Білоцерківський район, село Скребиші, вулиця Набережна, будинок 3, ідентифікаційний код 20580703) 10 245 (десять тисяч двісті сорок п`ять) євро 00 євроцентів основного боргу та 6 080 (шість тисяч вісімдесят) грн 78 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 10.02.2025.

Суддя В.М. Антонова