РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2025Справа № 910/14793/24
за позовом Державного підприємства "Алкон-Діамант" Науково-технологічного Алмазного концерну "Алкон" Національної Академії Наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісп"

про стягнення заборгованості 28 597,50 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Алкон-Діамант" Науково-технологічного Алмазного концерну "Алкон" Національної Академії Наук України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісп" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісп" на користь Державного підприємства "Алкон-Діамант" Науково-технологічного Алмазного концерну "Алкон" Національної Академії Наук України грошові кошти в розмірі 28 597,50 грн, з яких 27 961,20 грн - тіло боргу, 503,30 грн. - інфляційне збільшення, 133,00 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна №1/12-21 від 08.12.2021, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у матеріалах справи документами.

Як вбачається з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» позивач та відповідач мають зареєстрований «Електронний кабінет» в підсистемі «Електронний суд» в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З урахуванням зазначеного, ухвала Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 про відкриття провадження у справі №910/14793/24 надіслана до Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» в ЄСІТС.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про доставку електронного листа, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що документ в електронному вигляді" ст. 176 Ухвала про відкриття провадження у справі (без виклику сторін) по справі №910/14793/24 (суддя Зеленіна Н.І.) було надіслано позивачу та відповідачу до електронного кабінету. Дата отримання судом інформації про доставку документа в кабінет ЕС сторін: 09.12.2024.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Згідно абзацу 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, у відповідності до приписів статті 242 Господарського процесуального кодексу України, позивачу та відповідачу було вручено ухвалу суду про відкриття провадження у справі - 09.12.2024.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.12.2021 між Державним підприємством "Алкон-Діамант" Науково-технологічним Алмазним концерном "Алкон" Національної Академії Наук України (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вісп" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна або іншого індивідуально визначеного майна №1/12-21.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 умов, вартість якого становить суму визначену у пункті 6 умов.

Майно передається в оренду для використання згідно з пунктом 7 умов.

Так, пунктами 4, 6 та 7 змінюваних умов договору визначено об`єкт оренди: частина будівлі, корпус №47; вартістю 2 321 800 грн без ПДВ; цільове призначення - виробництво.

Пунктами 2.1 та 2.2 договору визначено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна.

Акт приймання-передачі підписується між орендарем і орендодавцем одночасно з підписанням цього договору або акт приймання-передачі підписується протягом 10 робочих днів з дати припинення договору з попереднім орендарем відповідно до Порядку або якщо договір є договором, який укладається з переможцем аукціону на продовження договору оренди (договір типу 5.1 (В) і такий переможець аукціону є особою іншою, ніж орендар майна станом на дату оголошення аукціону.

Акти приймання-передачі майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за примірною формою, що затверджена НАН України.

Передача майна в оренду здійснюється за його страховою вартістю, визначеною у пункті 6.2 Умов.

08.12.2021 Державне підприємство "Алкон-Діамант" Науково-технологічного Алмазного концерну "Алкон" Національної Академії Наук України передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Вісп" прийняло приміщення в строкове платне користування, що підтверджується актом прийому-передачі.

Пунктом 12.1 договору визначено, що строк оренди приміщення становить 5 років.

Відповідно до пункту 9.1. договору вартість оренди складає 27 861,00 грн. з ПДВ на 1 місяць.

22.02.2022, внаслідок ракетного обстрілу м. Києва, орендоване відповідачем приміщення зазнало значних руйнувань, внаслідок чого, на підставі наказу від 31.03.2022 №3-п, нарахування орендної плати зупинено, до проведення відновлювальних робіт по ремонту пошкоджень та введення в експлуатацію корпусу №47.

01.08.2024 між Державним підприємством "Алкон-Діамант" Науково-технологічним Алмазним концерном "Алкон" Національної Академії Наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вісп" укладено Додаткову угоду до договору про припинення його дії.

Пунктом 2 даної додаткової угоди відповідач зобов`язався погасити заборгованість в розмірі 27 961,20 грн в строк до 30.09.2024 включно.

Станом на день подачі позову, Товариством з обмеженою відповідальністю "Вісп" свої зобов`язання не виконано.

Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення штрафні санкції у розмірі 133 грн та інфляційні втрати в розмірі 503,30 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України і статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Матеріали справи містять копію укладеної між Державним підприємством "Алкон-Діамант" Науково-технологічним Алмазним концерном "Алкон" Національної Академії Наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вісп" укладено Додаткову додаткової угоди від 01.08.2024, пунктом 2 якої визначено, що орендар зобов`язався погасити орендодавцю заборгованість згідно акту звірки №1 від 01.08.2024 в розмірі 27 961,20 грн до 30.09.2024 включно.

Суд ознайомившись із вказаною додатковою угодою встановив, що вона підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісп" без зауважень, та підпис скріплений печаткою товариства.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за додатковою угодою, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 27 961,20 грн.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості за договором в розмірі 27 961,20 грн., в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене вище, невиконання зобов`язань за договором підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, в зв`язку з чим, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором у розмірі 27 961,20 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 133,00 грн та інфляційних втрат в сумі 503,30 грн, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України ) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України є право вимоги до боржника щодо сплати, зокрема, інфляційних втрат річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

З огляду на порушення відповідачем строку сплати заборгованості згідно акту звірки №1 від 01.08.2024 в розмірі 27 961,20 грн, позивачем обгрунтовано нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 133 грн та інфляційних втрат в сумі 503,30 грн.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2500,00 грн суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги №АП/АЛД-1124 від 13.11.2024, платіжної інструкції №264 від 22.11.2024 на оплату адвокатських послуг у розмірі 2500 грн.

Частиною шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у встановленому процесуальним законом порядку клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не подав.

Оцінивши у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат, суд, керуючись статтями 74 - 79 названого Кодексу, вважає їх належними, допустимими та такими, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на предмет позову, характер спірних правовідносин, складність справи, відсутність заперечень відповідача, а також обсяг та зміст наданих адвокатом послуг, зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають відшкодуванню позивачеві в сумі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Алкон-Діамант" Науково-технологічного Алмазного концерну "Алкон" Національної Академії Наук України - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісп" (04074, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 2, ) на користь Державного підприємства "Алкон-Діамант" Науково-технологічного Алмазного концерну "Алкон" Національної Академії Наук України (04074, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 2, ) грошові кошти в розмірі 28 597 (двадцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн 50 коп., з яких 27 961 (двадцять сям тисяч дев`ятсот шістдесят одна) грн 20 коп. - тіло боргу, 503 (п`ятсот три) грн 30 коп. - інфляційне збільшення, 133 (сто тридцять три) грн. - 3% річних, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн, 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн витрат на правову допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна