ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року

м. Черкаси Справа № 925/1377/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Костянтина ДОВГАНЯ, розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/1377/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України до Селищенського ліцею Селищенської сільської ради Черкаської області про стягнення 8 311,75 грн,

УСТАНОВИВ:

06 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Україна звернулось у Господарський суд Черкаської області із позовом до Селищенського ліцею Селищенської сільської ради Черкаської області, у якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії, який затверджений постановою НКРЕКП №2501 від 30.09.2015 у загальній сумі 8 311,75 грн, з яких: 5 241,94 грн основний борг, 406,03 грн 3% річних, 634,78 грн пеня, 2 029,00 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу постачальником останньої надії в частині оплати за природний газ, поставлений позивачем за листопад-грудень 2021 року. Оскільки у оператора ГРМ (відповідача) були відсутні постачальники природного газу у спірний період (не перебував у реєстрі споживачів будь-якого із постачальників), то у відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС такого споживача було автоматично включено (зареєстровано) в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, тобто позивача. Оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо оплати вартості отриманого природного газу, він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, три проценти річних від простроченої суми, а також пеню за прострочення виконання зобов`язання за умовами пункту 4.5 типового договору.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалу суду від 11 листопада 2024 року було направлено відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана відповідачем про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відтак, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов не надав.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №880 від 04.07.2017 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок природного газу постачальник останньої надії - це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №917-р від 22.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України визначено постачальником останньої надії строком на три роки, як переможця конкурсу.

У зв`язку з відсутністю у Селищенського ліцею Селищенської сільської ради Черкаської області договору на постачання природного газу природного газу та відсутність у останнього підтверджених номінацій/реномінацій з обсягами природного газу у листопаді 2021 року оператор газотранспортної системи (далі - оператор ГТС) автоматично включив відповідача до портфеля постачальника останньої надії позивача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України.

Споживання Селищенським ліцеєм Селищенської сільської ради Черкаської області природного газу з ресурсу позивача стало підставою для укладення між сторонами у справі типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії, який затверджений постановою НКРЕКП №2501 від 30.09.2015 (далі типовий договір).

Цей типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу постачальником останньої надії (пункт 1.1 типового договору).

За цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (пункт 2.1 договору).

Постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, який визначений інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (пункт 3.1 договору).

Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору (пункт 3.3 договору).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті (пункт 4.1 договору).

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (пункт 4.2 договору).

Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (пункт 4.3 договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (пункт 4.4 договору).

У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 4.5 договору).

Цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором (пункт 11.1 договору).

Усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними у цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача (пункт 11.5 договору).

Факт включення відповідача у спірний період (жовтень листопад 2021 року) до реєстру споживачів позивача, як постачальника останньої надії, та віднесення газу, який спожитий відповідачем, до портфеля позивача підтверджується інформацією з Інформаційної платформи, яка містить дані відносно обсягів відбору природного газу Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Черкасигаз.

Відповідно до даних Інформаційної платформи оператора газотранспортної системи Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Черкасигаз присвоєно ЕІС-код 56ХS0000X6UIQ00Q, останній закріплений у Реєстрі споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, як постачальника останньої надії, ЕІС-код 56Х80В, у період з 29.10.2021 до 10.11.2021.

У жовтні - листопаді 2021 року позивач поставив відповідачу природний газ обсягом 0,31202 м3.

Згідно з отриманими у оператора ГТС даними позивачем було складено акт приймання-передачі природного газу №22095 за листопад 2021 року та рахунок на оплату №34834, які були направлені на адресу відповідача.

19.12.2022 позивач надіслав відповідачу вимогу №119/4.1.3-53264-2023 від 31.05.2022, у якій зазначив, про необхідність погасити заборгованість за спожитий Селищенським ліцеєм Селищенської сільської ради Черкаської області природний газ, як непобутовим споживачем постачальнику останньої надії та вимагав сплатити заборгованості за природний газ у сумі 5 241,94 грн, яка була у відповідача станом на 19.12.2023.

Відповіді на цю вимогу відповідач не надав, коштів за використаний природний газ не сплатив, доказів іншого матеріали справи не містять.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений позивачем як постачальником останньої надії природний газ за жовтень листопад 2021року.

У статті 179 Господарського Кодексу України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відносини, що виникли між сторонами у справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України Про ринок природного газу, Правилами постачання природного газу, які затверджені постановою НКРЕКП за №2496 від 30.09.2015, Кодексом Газотранспортної системи, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 7 статті 14 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфера енергетики та комунальних послуг рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

Відповідно до частини 9 статті 14 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфера енергетики та комунальних послуг рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Правила постачання природного газу, які затверджені постановою НКРЕКП за №2496 від 30.09.2015, розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України Про ринок природного газу та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

У пункті 3 Розділу І Правил визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Постачання природного газу постачальником останньої надії здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником останньої надії, що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником останньої надії є публічним.

Правила для постачальника останньої надії визначені у Розділі ІV Правил. Так, постачальник останньої надії здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником останньої надії, який затверджений постановою НКРЕКП №2501 від 30.09.2015, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником останньої надії укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником останньої надії не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник останньої надії зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Договір постачання між постачальником останньої надії і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником останньої надії не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником останньої надії.

У пункті 3 Розділу ІV Правил зазначено, що постачальник останньої надії здійснює постачання природного газу споживачу (за умови відсутності відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта) та оператору газорозподільної системи, серед іншого, у таких випадках відсутність підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця.

Між сторонами у справі з врахуванням наведених положень було укладено договір постачання природного газу, як між постачальником останньої надії та споживачем.

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом газотранспортної системи, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 (далі Кодекс ГТС).

Згідно з положеннями пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу. При цьому, Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 Глави 3 Розділу IV Кодексу ГТС).

Суб`єкти ринку природного газу (в цьому випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Відповідно до пункту 1 Глави 5 Розділу IV Кодексу газотранспортної системи постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника останньої надії, не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Реєстрація оператора газорозподільної системи здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта, серед іншого, у випадку відсутність підтвердженої номінації та реномінації діючого постачальника побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника останньої надії.

Інформаційна платформа щоденно до 06:00 UTC (08:00 за київським часом) години для зимового періоду та 05:00 UTC (08:00 за київським часом) години для літнього періоду газової доби надсилає операторам газорозподільних систем, оператору газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та постачальнику останньої надії перелік ЕІС-кодів споживачів, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії.

Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику останньої надії через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

За змістом підпункту 4.2 розділу IV договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

У пункті 8 Розділу ІV Правив зазначено, що постачальник останньої надії зобов`язаний постачати природний газ споживачам за ціною, за якою він зобов`язався постачати природний газ споживачам відповідно до умов конкурсу на обрання постачальника останньої надії.

Ціна на природний газ публікується на веб-сайті постачальника останньої надії. Ціна природного газу, яка була вказана у рахунках розраховувалася позивачем відповідно до формули, яка викладена у пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника останньої надії, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №809 від 30.09.2015, у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021.

Отже, враховуючи викладене об`єми природного газу, який спожитий відповідачем автоматично включено (зареєстровано) в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, тобто позивача, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, яка визначена відповідно до встановленого тарифу.

За умовами договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Позивачем у матеріали справи надано, розрахунок вартості ціни природного газу за листопад 2021 року , з врахуванням положень договору та Правил.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач виконав належним чином зобов`язання відповідно до умов договору у строк та у порядку, які передбачені цим договором та поставлено відповідачу природний газ об`ємом 0,31202 м3 на суму 5 241,94 грн.

На оплату поставленого газу позивачем відповідачу виставлений рахунок №34834 за листопад 2021 року на суму 5 241,94 грн

За умовами договору, зокрема згідно з пунктом 4.4 споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу

Рахунок на оплату із визначеною вартістю спожитого газу позивач на виконання умов пункту 4.3 договору направив на адресу відповідача, однак останній, оплату не здійснив.

З огляду на зазначене, відомості з інформаційної платформи у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, є належними доказами, і відповідач, який є користувачем цієї системи, і має доступ до неї, не спростував обґрунтованість зазначених у ній відомостей.

Отже, аналізуючи докази, керуючись наведеним критерієм доказування, суд доходить висновку, що зазначені вище докази відповідають критеріям належності та вірогідності, тому вважаються такими, що підтверджують наведені позивачем обставини включення відповідача у спірний період на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи в Реєстр споживачів позивача, як постачальника останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи, а тому, з врахуванням підтвердження матеріалами справи факту споживання відповідачем газу у спірний період за відсутності іншого постачальника, суд дійшов висновків про акцептування відповідачем публічної оферти позивача і укладення між сторонами договору постачання природного газу постачальником останньої наді на умовах Типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії в редакції постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2501 Про затвердження Типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у сумі 5 241,94 грн відповідачем у матеріали справи не надано.

З огляду на викладене, враховуючи умови договору, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 5 241,94 обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 634,78 грн пені, 406,03 грн 3% річних та 2 029,00 грн інфляційних .

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 4.5 типового договору передбачено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати за природний газ поставлений у листопаді 2021 року позивачем заявлено до стягнення 634,78 пені нарахованої за період з 01.01.2022 до 30.06.2022 у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення.

Наданий позивачем розрахунок пені перевірений судом та встановлено, що вказаний розрахунок позивачем виконаний правильно з урахуванням встановленого пунктом 4.5 договору розміру пені, строку нарахування пені згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України та є арифметично вірним.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 634,78 грн пені за порушення відповідачем строків розрахунків за поставлений в жовтні-листопаді 2021 року природний газ постачальником останньої надії заявлена до стягнення правомірно та підлягає задоволенню судом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Оскільки відповідачем не виконані умови договору та порушенні строки оплати отриманого природного газу, він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних в сумі 2 029,00 грн та 3% річних у розмірі 406,03 грн, суд вважає його таким, що відповідає приписам чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача нарахованих 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню у визначеному позивачем розмірі.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування вірогідності доказів, на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати відповідачем заявленої суми основної заборгованості, пені, річних та інфляційних за порушення строків оплати за поставлений природний газ, доведеністю позивачем власних вимог, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Селищенського ліцею Селищенської сільської ради Черкаської області (вул. Центральна, 40, с. Селище, Звенигородський район, Черкаська область, 19443, код 33246674) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Україна (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, код 40121452) 5 241,94 грн (п`ять тисяч двісті сорок одна гривня 94 копійки) основного боргу, 406,03 грн (чотириста шість гривень 03 копійки) 3% річних, 634,78 грн (шістсот тридцять чотири гривні 78 копійок) пені, 2 029,00 грн (дві тисячі двадцять дев`ять гривень) інфляційних та 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення складено і підписано 04.02.2025.

СУДДЯ Костянтин ДОВГАНЬ