ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4655/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Фатєєвій Г.В. розглянувши справу №916/4655/23

за позовом: Приватного підприємства БАУТЕХ (65085, м. Одеса, вул. Моторна, 8/61, )

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ), 2. Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, )

про стягнення 48 269 443грн.

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, )

до відповідачів: 1. Приватного підприємства БАУТЕХ (65085, м. Одеса, вул. Моторна, 8/61, ); 2 Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, )

про визнання договорів недійсними

Представник:

від позивача за первісним позовом: Сафронкова Н.О. ордер;

від відповідачів за первісним позовом: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "БАУТЕХ" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Мілано» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Мілано Апартаменти», в якій просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором генерального підряду від у сумі 45840000, 3% річних у сумі 2 429 443 грн., судовий збір у сумі 724 042 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.10.2023 позовна заява ПП "БАУТЕХ" залишена без руху.

01.11.2023 до господарського суду надійшла заява (вх. №39311/23) від Приватного підприємства «БАУТЕХ» про усунення недоліків позовної заяви, якою усунуті недоліки поданої позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.11.2024р. провадження по справі №916/1533/24 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

20.11.2023р. за вх. №2-1755/23 до суду від ПП "БАУТЕХ" надійшла заява про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 21.11.2023 була повернута заявнику.

29.11.2023 за вх. №1795/23 до суду від ПП "БАУТЕХ" надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 11.12.2023 заяву Приватного підприємства «БАУТЕХ» про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банках (фінансових установах), та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» та які будуть виявлені в ході виконавчого провадження; накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банках (фінансових установах), та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ» та які будуть виявлені в ході виконавчого провадження; накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬ МІЛАНО», в межах ціни позову у розмірі 48 269 443 грн.

При цьому, відповідна ухвала винесена 11.12.2023р. у зв`язку з призупиненням роботи в КП Діловодство спеціалізованого суду, згідно з наказом керівника апарату суду від 30.11.2023, та відновленням роботи КП Діловодство спеціалізованого суду з 08.12.2023р. згідно з наказом голови суду від 07.12.2023р.

12.01.2024 за вх. №1365/24 до суду ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО надійшло клопотання про закриття провадження по справі, оскільки відповідний спор не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Обгрунтуванням відповідної позиції є наявність Меморандуму від 01.06.2020 року, який був підписаний паном ОСОБА_1 та паном ОСОБА_2 (у якості фізичних осіб) та згідно з пунктами Меморандуму, борг, який виник у ТОВ «Готель Мілано Апартаменти» за договором підряду № 14/12/18-01 від 14.12.2018 року перед ПП «Баутех», на думку відповідача 2 насправді виник у ОСОБА_3 перед фізичною особою ОСОБА_2 ..

Судом в задоволенні відповідного клопотання було відмовлено, з огляду на його необґрунтованість та недоведеність, оскільки Меморандум не містить жодного посилання на будь-який договір підряду, Борг Скотта Сіготта перед ОСОБА_2 на підставі Меморандуму становить 2040490 дол. США, у той же час, станом на дату підписання меморандуму борг ТОВ «Готель Мілано» перед ПП «Баутех» становить 1200 000 дол. США, що в сукупності не дає підстав для визнання боргу ТОВ «Готель Мілано Апартаменти» за договором підряду № 14/12/18-01 від 14.12.2018 року та, відповідно цього ж боргу ТОВ «Готель Мілано» за договором поруки від 10.08.2020 року перед ПП «Баутех» боргом Сіготта Скотта перед ОСОБА_2

12.01.2024 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Готель Мілано», згідно якої підприємство просить суд: визнати недійсним договір генерального підряду № 14/12/18-01 від 14.12.2018 року, визнати недійсним договір поруки № 10/08/20-01 від 10.08.2020 року.

Ухвалою суду від 17.01.2024 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" (вх. № 159/24 від 12.01.2024) залишено без руху.

22.01.2024 надійшла заява Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" про усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.01.2024 судом прийнято зустрічну позовну ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" позовом до ПП "БАУТЕХ" та до ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ" про визнання договорів недійсними до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/4655/23 за правилами загального позовного провадження.

05.02.2024 ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО подано до суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 06.03.2024р. клопотання ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО від 05.02.2024р. за вх. №4784/24 було задоволено, витребувано у Головного управління ДПС України в Одеський області наступну інформацію та копії документів: Інформацію чи складало Приватного підприємства БАУТЕХ () податкові накладні в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством за операціями, пов`язаними з договором генерального підряду №14/12/18-01 від 14.01.2021р. (контрагент ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ () за 2018-2023 роки?; копії звітів: Фінансова звітність малого підприємства, Баланс форма №1-м, Звіт про фінансові результати форма №2-м за 2018, 2019, 2020, 2021,2022р.р. ПП БАУТЕХ (); надати копії звітів: Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2018, 2019, 2020, 2021,2022р.р. ПП БАУТЕХ (); копії звітів: Податкової декларації з податку на додану вартість за 2018, 2019, 2020, 2021,2022р.р. ПП БАУТЕХ (); копії звітів: Податкової декларації з податку на додану вартість за 2018, 2019, 2020, 2021,2022р.р. ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ (); копії звітів: Фінансова звітність малого підприємства, Баланс форма №1-м, Звіт про фінансові результати форма №2-м за 2018, 2019, 2020, 2021,2022р.р. ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ ().

06.03.2024р. за вх. №9594/24 до суду від Приватного підприємства БАУТЕХ надійшло клопотання про витребування доказів, згідно якого заявник просить суд витребувати у ТОВ Готель Мілано протоколу загальних зборів засновників ТОВ Готель Мілано № 07/09/2020 від 07.09. 2020 року.

21.03.2024 за вх. №11979/24 Головним управлінням ДПС України в Одеський області надано витребувану судом інформацію.

Ухвалою суду від 01.04.2024 судом задоволено клопотання Приватного підприємства "БАУТЕХ" від 06.03.2024 за вх. № 9594/24 про витребування доказів, витребувано у ТОВ «Готель Мілано» протокол загальних зборів засновників ТОВ «Готель Мілано» № 07/09/2020 від 07.09.2020.

09.04.2024 за вх.№14659/24 до суду від ТОВ «Готель Мілано» надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копію Протоколу загальних зборів.

08.05.2024 від ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, а також клопотання про поновлення строку на подання клопотання про залучення доказів. Крім того товариством також було подано пояснення щодо первісного позову.

13.05.2024 за вх. 19277/24 ПП «БАУТЕХ» подано заперечення з приводу клопотання ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО щодо залучення доказів.

14.05.2024 ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО подано до суду пояснення, клопотання про залучення до матеріалів справи висновку експерта, а також клопотання про поновлення строку на подання клопотання про залучення доказів.

Судом клопотання ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО про поновлено строку на подання клопотання про залучення доказів було задоволено, строк поновлено, висновок експерта залучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.05.2024р. в порядку ч.3 п.2 ст. 185 ГПК України підготовче засідання було закрито та призначено відповідну справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

15.07.2024 за вх. №27070/24 до суду від ТОВ ГОТЕЛЬ МІЛАНО надійшло клопотання про долучення доказів, в якому містилось клопотання про поновлення строку на подання доказів.

Ухвалою суду від 17.07.2024 судом відмовлено ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" в задоволенні клопотання від 15.07.2024 за вх. №20707/24 про поновлення строку на долучення доказів. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2024р. відповідна ухвала суду була залишена без змін.

15.07.2024р. за вх. №27033/24 до суду від ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" надійшло клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження яке обґрунтовано необхідністю залучення додаткових доказів.

Судом в задоволенні відповідного клопотання було відмовлено з огляду на його необґрунтованість, оскільки обставини якими заявник обґрунтовує своє клопотання не є вагомими та достатніми для здійснення судом відповідної дії.

12.01.2024р. за вх. №1367/24 до суду від відповідача 2 надійшов відзив на позов, згідно якого останній позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

06.02.2024р. за вх. №4838/24 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 2, згідно якого позивач вважає що заперечення відповідача 2 є безпідставними, не підтверджені належним та допустимим доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

06.02.2024р. за вх. №4842/24 до суду від позивача (відповідача за зустрічним позовом) надійшов відзив на зустрічний позов, згідно якого останній зустрічні позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та просить суд в задоволені зустрічного позову відмовити повністю.

19.02.2024р. за вх. №6834/24 до суду від відповідача 2 (позивача за зустрічним позовом) надійшла відповідь на відзив, згідно якого відповідач 2 (позивач за зустрічним позовом) вважає що заперечення позивача (відповідача за зустрічним позовом) є безпідставними, не підтверджені належним та допустимим доказами, а тому зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач 1 про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою, що підтверджується поштовими повідомленнями, копії яких містяться в матеріалах справи. Відзив на позовну заяву до Господарського суду Одеської області від відповідача до суду не надходив.

Крім того, 14.01.2025р. за вх. №1281/25 до суду від відповідача 1 надходило клопотання про вступ у справу, надання доступу до електронного суду, ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи. Відповідне клопотання судом було задоволено.

Поряд з цим в подальші судові засідання представник відповідача не з`являвся, про причини нез`явлення суд не повідомляв, ухвали суду від 15.01.2025р. та від 27.01.2025р. представник відповідача 1 отримував в своєму електронному кабінеті.

27.01.2025р. за вх. №2751/25 до суду від представника відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на два тижні, яка обґрунтовано хворобою представника.

Оскільки представник відповідача 2 є співробітником Адвокатського об`єднання «Сергеєв, Боярський і партнери» відповідне клопотання представника відповідача 2 було задоволено частково, розгляд справи було відкладено на один тиждень, задля можливості іншому представнику відповідного Адвокатського об`єднання прийняти участь в судовому засіданні.

Поряд з цим в судове засідання 03.02.2025р. представник відповідача 2 не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Так, суду зазначає, що доводи сторін щодо зустрічного та первісного позову фактично переплітаються та є тотожними за змістом, з огляду на що суд наводить загальні доводи сторін без виокремлення по первісному та зустрічному позову.

Доводи ПП "БАУТЕХ".

14.12.2018 між ПП "БАУТЕХ" та ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" було укладено договір Генерального підряду №14/12/18-01, згідно з яким Замовник доручає а Підрядник зобов`язується на умовах, що передбачені цим договором, та умовах проектної документації, виконати своїми чи /та залученими силами будівельні роботи за адресою: пров. Красний.

На виконання умов укладеного між сторонами договору ПП "Баутех" виконало обумовлені договором роботи, натомість замовник не сплатив вартість виконаних робіт.

10.08.2020 сторони уклали додаткову угоду до договору Генерального підряду №14/12/18-01 від 14.12.2018, яка підтверджує що будівельні роботи виконані Генеральним підрядчиком у повному обсязі; Замовник визнає роботи такими, що відповідають вимогам договору за якістю, повноті та своєчасності виконання; Замовник не сплатив вартість робіт; сума боргу Замовника перед Генеральним підрядчиком становить 33 178 320грн., що еквівалентно 1 200 000 доларів США. Відповідно до п.1.2 додаткової угоди від 10.08.2020р. сторони погодили новий графік погашення заборгованості, починаючи з 01.06.2021р. та закінчуючи 01.12.2021р.

Крім того Актом звірки взаєморозрахунків сторони станом на 10.08.2020 зафіксували суму боргу в розмірі 1 200 000 доларів США.

Також як вказує позивач, відповідно до п.1.3 Додаткової угоди від 10.08.2020 сторони домовились, що виконання Замовником своїх зобов`язань за Договором підряду та цією Угодою забезпечується поручительством ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО», а також іпотекою другої черги нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення трансформаторної, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська 23 / Красний провулок 1, загальною площею 26,3 кв.м, що належить Іпотекодавцю ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО».

10.08.2020 між ПП «БАУТЕХ», Поручителем ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» та Боржником ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ» було укладено договір поруки №10/08/20-01, за умовами якого у разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Відповідачі свого обов`язку щодо оплати вартості виконаних робіт в обумовлені додатковою угодою від 10.08.2020 строк не виконали.

ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» не є стороною договору генерального підряду, та останнім не доведено, які права та інтереси товариства порушені оспорюваним договором.

Оскільки договір підряду є виконаним, що підтверджується численними доказами, відсутні підстави для визнання його неукладеним з підстав неузгодження істотних умов.

Договір підряду також не відповідає жодній із ознак фіктивного правочину, натомість результатом виконання ПП "БАУТЕХ" зобов`язань за договором є будівництво готелю за адресою: м. Одеса, провулок Красний, 1, який на сьогодні знаходиться у власності ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО".

Правовідносини фізичних осіб за меморандумом про взаєморозуміння не стосуються правовідносин, що виникли за договором підряду, та жодним чином не доводять відсутність правовідносин підряду.

Між ПП "БАУТЕХ" та ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" існували правовідносини підряду, однак такі відносини жодним чином не пов`язані із виконаними роботами за оспорюваним договором. Відповідні договори сторонами виконані, претензії сторін за такими договорами відсутні.

Оспорюваний договір поруки станом на дату його вчинення сторонами не суперечив вимогам ч. 2 ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки на момент його укладення сума договору не була визначена сторонами, а залежала від виконання ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" своїх зобов`язань протягом графіку погашення заборгованості і могла були як меншою, так і більшою за визначену у статуті суму, перевищення якої має наслідком отримання згоди загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Більш того, при сумлінному виконанні грошового зобов`язання з боку ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" договір поруки був би припиненим у зв`язку із виконанням основного зобов`язання.

Підписанти спірного договору поруки, акту узгодження заборгованості за спірним договором підряду від 2018 року по суті є учасниками та представниками учасників ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО».

Оскільки це завжди було відомо директору ПП "БАУТЕХ", більш того, він часто отримував документи, які стосувалися внутрішніх змін у компаніях-контрагентах та у нерухомості, яку він будував, директор ПП "БАУТЕХ" мав законні сподівання на виконання контрагентами своїх зобов`язань за відповідними договорами.

Доводи ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО".

Договір підряду є удаваним правочином в розумінні ст. 235 ЦК України, фактично укладений з метою оформлення та переведення на ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" частини заборгованості двох фізичних осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що закріплена та визначена у Меморандумі про взаємопорозуміння. Підписані до договору акти є лише фіксацією заборгованості фізичних осіб.

Крім того підставою недійсності договору підряду є те, що він укладений без наміру створити правові наслідки у вигляді виконання будівельних робіт та вчинений з порушенням вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України.

Договір генерального підряду № 14/12/18-01 від 14.12.2018 передбачає низку положень, які не були реалізовані ПП "БАУТЕХ", якби цей договір мав реальні наслідки виконання будівельних робіт на дату, яка зазначена як дата його підписання, зокрема:

- при підписанні договору сторонами не було погоджено такі суттєві умови як строки початку та закінчення робіт (будівництва об`єкту), що зокрема вказує на відсутність у сторін наміру виконувати договір;

- не проведено своєчасну оплату робіт, не передано за актом приймання-передачі будівельний майданчик, проектної документації;

- ПП "БАУТЕХ" впродовж тривалого часу не було реалізовано право на зупинення робіт, а також не було вжито жодних дій щодо стягнення заборгованості та інше.

Крім того Товариство вказує на те, що в наданих до суду актах виконаних будівельних робіт від руки вписано періоди виконання робіт, натомість оригінали актів Замовника не містять таких записів, що є суттєвим недоліком первинних документів та підставою для невизнання господарської операції.

Наданий позивачем за первісним позовом Акт звірки не є первинним бухгалтерським документом, а крім того не відповідає таким документам з підстав вказання у ньому валюти дол. США, тоді як акти виконаних робіт оформлені у гривнях.

Також Товариство вказує, що роботи на об`єкті "Готель Мілано", які визначені у договорі генерального підряду, виконував ПП "БАУТЕХ" за договорами, укладеними саме з ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО", які були оплачені в повному обсязі, що підтверджується відповідною довідкою ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" від 08.01.2024.

Крім того ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" також зазначає, що ПП "БАУТЕХ" не було відображено у своїй фінансовій звітності зобов`язань з ПДВ, пов`язаних із заборгованістю, що заявлена до стягнення.

Порушене право ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" полягає в тому, що за оспорюваним договором була сформована заборгованість, з якою товариство категорично не згодне, та яка стягується саме з ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО".

Обґрунтовуючи недійсність договору поруки, позивач за зустрічним позовом вказує наступне:

- договір поруки укладено директором з перевищенням обмеження по сумі договору, без узгодження загальних зборів учасників;

- протокол Загальних зборів, який надає повноваження директору ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» укласти відповідний договір поруки, відсутній, оскільки Загальні збори ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» з цього приводу не скликались та не надавали повноважень директору підписувати договір поруки за зобов`язаннями іншої юридичної особи більше ніж на 1 000 000 доларів США;

- текст договору поруки не містить даних щодо розміру боргового зобов`язання;

- недійсність основного зобов`язання, в даному випадку договору підряду, має наслідком недійсність правочину щодо його забезпечення, в даному випадку договору поруки.

Фактичні обставини справи.

14.12.2018 між ПП "БАУТЕХ" (Підрядник) та ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" (Замовник) було укладено договір Генерального підряду № 14/12/18-01, згідно з яким Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на умовах, що передбачені цим Договором та умовами проектної документації, виконати своїми чи/та залученими силами будівельні роботи за адресою: м. Одеса, пров. Красний 1.

За умовами п.2.1.-2.2. договору загальна сума робіт та матеріалів за договором, порядок та строки оплати зазначається сторонами у додатку №2 до договору, згідно якого на момент укладення договору загальна сума становила 1 165 000 дол. США, що на момент укладення договору складало 41 800 500 грн за курсом НБУ.

Відповідності до п.3.2.1. договору Генеральний підрядник має право на своєчасну оплату Замовником його робіт по Договору у відповідності з умовами Додатку № 2 до цього Договору.

Згідно п.3.3.1. договору Замовник зобов`язується своєчасно виконувати фінансування робіт за цим Договором, сплатити роботи Генерального підрядника у повному обсязі у порядку та у строки, що передбачені у Додатку № 2 до цього Договору.

Згідно з п.10.1. договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного та належного його виконання Сторонам.

На підтвердження виконання робіт за договором ПП "БАУТЕХ" надано суду акти приймання виконаних робіт на загальну суму 33 414 568,35 грн. Відповідні акти підписані сторонами та скріплені печатками, жодних зауважень щодо обсягу та вартості робіт не містять. Відсутні також в матеріалах справи докази звернення Замовника до Підрядника щодо наявності недоліків виконаної роботи чи виявлення відступів від умов договору. Крім того позивачем за первісним позовом надано також листування сторін договору підряду, що мало місце у період виконання будівельних робіт, акт приймання-предачі проектної документації, наказ на призначення відповідального за виконання робіт, акт звірки щодо існуючої заборгованості у сумі 1 200 000 дол. США від 10.08.2020.

10.08.2020 між ПП "БАУТЕХ" (Підрядник) та ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" укладено додаткову угоду, за змістом якої сторони визнали обставину виконання будівельних робіт в повному обсязі, які відповідають умовам договору, а також обставину не проведення розрахунків за договором.

Згідно п. 1.1. додаткової угоди сума боргу Замовника перед Генеральним підрядником на момент підписання складає 33 178 320 грн, що в еквіваленті по курсу НБУ в доларах становить 1 200 000 дол. США. Також означеною угодою сторони погодили порядок та строки оплати заборгованості, а саме:

01.06.2021 року 50 000 дол. США, плюс ПДВ -10 000 дол. США,

01.07.2021 року 150 000 дол. США, плюс ПДВ -30 000 дол. США,

01.08.2021 року 200 000 дол. США, плюс ПДВ -40 000 дол. США,

01.09.2021 року 160 000 дол. США, плюс ПДВ -32 000 дол. США,

01.10.2021 року 120 000 дол. США, плюс ПДВ -24 000 дол. США,

01.11.2021 року 120 000 дол. США, плюс ПДВ -124 000 дол. США,

01.12.2021 року 200 000 дол. США, плюс ПДВ -40 000 дол. США.

У відповідності з п.1.2. Додаткової угоди № 1 від 10.08.2020 до договору Генерального підряду № 14/12/18-01 від 14.12.2018, розрахунки здійснюються сторонами у безготівковому порядку в гривнях на поточний рахунок Підрядника за комерційним курсом продажу долара США за гривню обслуговуючим банком Замовника на дату здійснення платежу.

Також, досліджуючи зміст додаткової угоди, суд встановив, що за умовами п.1.3. останньої сторони погодили, що виконання Замовник своїх зобов`язань забезпечується порукою ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО", а також іпотекою майна, що належить ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО".

За умовами п. 2 додаткової угоди невід`ємною частиною даної угоди є акт звірки взаємних розрахунків від 10.08.2020.

Як свідчать матеріали справи, 10.08.2020 між ПП «БАУТЕХ» (Кредитор), ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» (Поручитель) та ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" (Боржник) було укладено договір поруки № 10/08/20-01, відповідно до п.1.1. якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх грошових зобов`язань згідно договору Генерального підряду №14/12/18-01 від 14.12.2018 та усіх додаткових угод до нього, укладених між Кредитором та Боржником. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх грошових зобов`язань в повному обсязі і відповідає перед Кредитором за порушення зазначених зобов`язань Боржником.

Відповідний договір від імені поручителя підписаний директором ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» гр. Італії ОСОБА_5 .

Згідно з п.1.2. Договору поруки, у разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

За умовами п.3.1. договору Поручитель підписанням цього договору засвідчує, стверджує та гарантує, що йому відомі усі положення договору генерального підряду від 14.12.2018 та усіх додаткових угод до нього.

Пунктом 6.4.2. сторонами погоджено, що Поручитель дає свою безумовну згоду та гарантує, що він та особи, які діють від його імені, здійснять усі необхідні міри та заходи щодо негайного та належного інформування про укладання цього договору та про загальну суму заборгованості Боржника перед Кредитором, своїх Бенефіціарів та інших кредиторів та осіб, як фізичних так і юридичних, які прямо чи опосередковано здатні впливати на його підприємницьку діяльність, на прийняття ним рішень, які можуть унеможливити повернення повної суми.

Також у матеріалах справи наявний іпотечний договір від 11.08.2020, сторонами якого виступають ПП "БАУТЕХ" (Іпотекодержатель), ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" (Іпотекодавець). Боржником вказано ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ".

Відповідний договір від імені ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» також підписаний директором гр. Італії ОСОБА_5 . Крім того означений договір є таким, що посвідчений нотаріально.

Означений договір за умовами п.1.1. договору забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з договору генерального підряду №14/12/18-01 від 14.12.2018, укладеного між Іпотекодержателем та Боржником, за умовами якого Боржник зобов`язується перед Іпотекодержателем сплатити грошову суму у розмірі 33 178 320 грн.

Згідно п. 1.2. договору предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлове приміщення трансформаторної, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 26.3. кв.м., що належить Іпотекодавцю.

В матеріалах справи також наявний акт звірки взаєморозрахунків, в якому станом на 10.08.2020 зафіксовано сума боргу у розмірі 1 200 000 доларів США.

На підтвердження доводів ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" останнім надано суду : довідку від 08.01.2024 №0801-1/2024, за змістом якої ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" повідомляє всіх осіб, кого це стосується, що роботи з реконструкції готелю "Мілано" виконувались ПП "Баутех" на підставі укладених чисельних договорів підряду з ТОВ "Готель Мілано", починаючи з 2015 року; статут ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО", відповідно до п. 3.1.,3.5. якого вищим органом товариства є Загальні Збори учасників Товариства, до виключної компетенції якого віднесено затвердження будь-якого договору позики, кредитного договору, договору поруки, договору дарування або інших угод з відчуження будь-якого майна (рухомого, нерухомого) чи активів товариства, вартістю більше 10 000 грн (3.5.12.); вирішення та затвердження питань з надання будь-якого майна чи активів Товариства, вартістю більше 10 000 грн у заставу, заклад, іпотеку або будь-яким іншим чином їх надання у якості забезпечення зобов`язань; акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" від 07.08.2020, за умовами якого Компанія "ХЕЛІКС ФАНД, ЛЛС" передав у власність ОСОБА_6 частину своєї частки у розмірі 51% статутного капіталу ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО", що становить 15 300 000 грн, а Покупець прийняв у власність вищезазначену частину частки; договори підряду, укладені між ПП "БАУТЕХ" та ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО".

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, щодо первісних позовних вимог суд дійшов наступних висновків:

Враховуючи, що вимоги про визнання недійсними договорів генерального підряду та поруки виключають можливість задоволення первісних позовних вимог, суд спочатку вважає за необхідне надати оцінку зустрічним позовним вимогам.

Щодо вимог про визнання договорів недійсними.

Щодо договору генерального підряду.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено основні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним (пункт 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом частини 1 та 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17 викладений висновок про те, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором, і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Як свідчать матеріали справи, позовні вимоги ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО", перш за все, направлені на визнання недійсним договору генерального підряду, укладеного між ПП «БАУТЕХ» та ТОВ «Готель Мілано Апартаменти», з підстав його удаваності, як такого, що укладений з метою фіксації заборгованості фізичних осіб.

Також позивач за зустрічним позовом вказує, що договір не спрямований на реальне настання наслідків, що обумовлені ним, тобто, за висновком суду, фактично зазначає також про фіктивність оспорюваного правочину.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У постанові від 23.01.2019 у справі №522/14890/16-ц Верховний Суд зазначив, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визначити, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним.

Відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203 ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

За загальним правилом тягар доказування удаваності правочину покладається на позивача.

Отже заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: а) факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; б) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; в) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

Однак, всупереч обов`язку з доказування, позивачем за зустрічним позовом не доведено наявності у сторін спірного договору мети встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, а також настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені договором.

Натомість, дослідивши оспорюваний договір, а також наявні в матеріалах справи докази, надані на підтвердження виконання ПП "Баутех" робіт за договором, суд зазначає, що за своїм змістом оспорюваний договір повністю відповідає ознакам саме договору підряду та жодним чином не свідчить про виникнення у сторін договору інших прав та обов`язків, ніж визначені договором.

Правові наслідки фіктивного правочину передбачені іншою нормою Закону, а саме, ст.234 ЦК України, відповідно до якої фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони не бажають настання правових наслідків, обумовлених договором; усі сторони договору проінформовані про його фіктивність; письмовим текстом договору створюється лише видимість правовідносин між сторонами; мета вчинення фіктивного правочину не має значення.

Практичне правозастосування виходить з того, що "фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Причому такі цілі можуть бути протизаконними або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. Сам по собі факт невиконання сторонами умов правочину не робить його фіктивним. Для визнання правочину фіктивним ознака вчинення його лише для вигляду має бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не можна визнати фіктивним" (постанова Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 924/1014/18).

Натомість, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність будь-якої із підстав для визнання фіктивним спірного договору, тобто таким, що вчинений без наміру створення правових наслідків в даному випадку у вигляді виконання будівельних робіт, а у заявах по суті справи позивачем фактично викладено лише загальні міркування та припущення стосовно того, що існують підстави для задоволення відповідних позовних вимог.

Так відповідно до ч. 4,6 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті, і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частинами 1,2 ст.9 названого Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

З огляду на вищезазначене - документами, які підтверджують, як виконання ПП "БАУТЕХ" зобов`язання з виконання робіт за Договором, так і виникнення у ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" зобов`язання з їх оплати, є Акти виконаних робіт, які є первинними бухгалтерськими документами та засвідчують здійснення господарських операцій і містять інформацію про вартість таких робіт.

Наявні в матеріалах справи акти приймання виконаних будівельних робіт, підписані сторонами та скріплені печатками, підтверджують обставину виконання будівельних робіт, при цьому факт підписання таких актів замовником засвідчує, що останній погодився з якістю та належністю проведених підрядником робіт, а відтак відступів від умов договору або інших недоліків замовником не встановлено.

Слід зауважити, що позивач за зустрічним позовом обставину підписання повноваженими особами та проставлення дійсної печатки товариства на відповідних актах жодним чином не спростовує.

Суд враховує, що відповідачем 2 жодним чином не доведено також обставину невиконання ПП "БАУТЕХ" робіт, виконання означених у актах робіт іншою підрядною організацією, чи виконання таких робіт на підставі договору саме з ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО".

Враховуючи обов`язок доведення стороною обставин, на які вона посилається з метою доведення своєї правової позиції, суд зазначає, що, зокрема, ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" не було позбавлено права, з урахуванням фактично наявності у них необхідних для проведення експертизи документів, замовити проведення експертизи та надати суду у відповідності до положень ч.3 ст. 101 ГПК України такий висновок як належний доказ.

Однак позивач за зустрічним позовом таким своїм процесуальним правом не скористався.

Надана ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" довідка від 08.01.2024, а також договори підряду жодним чином не підтверджують обставину виконання ПП "БАУТЕХ" відображених у актах до оспорюваного договору робіт саме за укладеними з ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" договорами.

Суд також враховує, що позивачем за зустрічним позовом не заявлялось клопотання про проведення судової експертизи у даній справі з метою спростування виконання робіт за спірним договорами.

Відсутність за текстом договору погоджених строків виконання (початку та закінчення) робіт, з урахуванням положень ч.2 ст. 846 ЦК України, які встановлюють момент виконання робіт у разі, якщо такі строки не погоджені у договорі, жодним чином не може свідчити про відсутність у сторін наміру виконання будівельних робіт.

Відсутність такого наміру, за наявності в матеріалах справи доказів виконання будівельних робіт, що відповідачем жодним чином не спростовано, також не може підтвердити обставина відсутності в матеріалах справи доказів передання будівельного майданчику чи проектної документації, відсутність своєчасної оплати виконаних будівельних робіт чи помісячного фіксування обсягу та вартості робіт за договором.

Суд також враховує, що недотримання/порушення платником податку вимог Податкового кодексу України щодо відображення податкових зобов`язань з ПДВ є сферою контролю податкової служби та передбачає фінансову, адміністративну та кримінальну відповідальність, натомість не спростовує реальність господарської операції, яка підтверджується саме первинними документами.

Підписання ОСОБА_2 , Сіготтом Скоттом та Сарторі Марко 01.07.2020 меморандуму про взаємопорозуміння, майже через два роки після підписання оспорюваного договору, жодним чином не свідчить ані про удаваність такого правочину, а ні про його фіктивність, натомість виключно фіксує певні домовленості фізичних осіб щодо наявних боргів та жодним чином не спростовує обставину виконання підрядних робіт.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що спірний договір виконувався сторонами, натомість твердження позивача за зустрічним позовом про його укладання сторонами без спрямування на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Суд також враховує, що ТОВ "Готель Мілано", яке не є стороною оспорюваного договору, не доведено порушення оспорюваним договором прав та інтересів товариства. При цьому незгода ТОВ "Готель Мілано" із сумою заборгованості за договором підряду жодним чином не спростовує означених висновків суду.

Щодо договору поруки.

За змістом положень ст.11, 509, 526, 599 ЦК України зобов`язальні правовідносини виникають, у тому числі, з договорів, які мають виконуватися належним чином відповідно до їх умов та вимог законодавства, припинення яких обумовлюється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст. 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч.1 ст. 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину (стаття 241 ЦК України).

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Таким чином, ч. 3 ст. 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України).

Обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.

Таким чином, для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, не має самостійного юридичного значення, факт перевищення повноважень органом чи особою, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, натомість необхідно встановити, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При цьому тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе юридична особа. По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 668/13907/13-ц, постановах Верховного суду від 13.05.2021 у справі № 903/277/20; від 11.02.2021 у справі № 922/109/19; від 16.07.2020 у справі № 923/831/18.

Як встановлено судом, звертаючись з позовом у цій справі, позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним договір поруки, укладений між ПП "БАУТЕХ", ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" та ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ", з підстав того, що оспорюваний правочин був вчинений без погодження Загальних зборів ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" із перевищенням директором своїх повноважень. При цьому позивач за зустрічним позовом вказує на те, що необхідність узгодження таких дій засновниками товариства підтверджується і текстом самого договору поруки, підписаного сторонами, згідно якого директор ТОВ «ГОТЕЛЬ МІЛАНО» зобов`язаний здійснити заходи щодо повідомлення засновників товариства про укладення договору поруки. Проте, ОСОБА_7 та інших засновників про існування такого договору повідомлено не було.

Дійсно положеннями п.3.5.12. наявного в матеріалах справи статуту ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" визначено, що до виключної компетенції загальних зборів віднесено затвердження будь-якого договору позики, кредитного договору, договору поруки, договору дарування або інших угод з відчуження будь-якого майна (рухомого, нерухомого) чи активів товариства, вартістю більше 10 000 грн.

Суд зазначає, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 ЦК України).

Принцип добросовісності лежить також в основі доктрини "venire contra factum proprium".

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанова Верховного суду від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

З урахуванням вищенаведених правових висновків та встановлених у справі обставин, суд доходить висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин принципу заборони суперечливої поведінки, а також ст. 13 ЦК про заборону зловживання правами.

Згідно зі статутом управління поточною діяльністю Товариства здійснюється виконавчим органом директором, що є вищою посадовою особою Товариства та несе відповідальність за діяльність Товариства (п.3.14. статуту); Директор представляє інтереси Товариства перед третіми особами, укладає будь-які угоди, видає довіреності, має право першого підпису, розпоряджається коштами та майном на користь Товариства, вирішує інші питання (п.3.14.5.); Директор має право приймати рішення про укладання, зміну чи розірвання будь-яких правочинів (договорів та інших угод).

Статтею 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі (далі-ЄДР) містяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім, випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

При цьому з наявних у справі відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" не вбачається записів щодо обмежень керівника щодо представництва юридичної особи станом на день укладення договору поруки.

Суд також враховує довготривалі договірні відносини між сторонами, про що зазначено останніми, та на підтвердження чого ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" надано суду копії договорів підряду, за якими сторонами не заперечувалась обставина їх повного виконання. При цьому згідно довідки позивача за зустрічним позовом розрахунки за такими договорами проведено на суму, що значно перевищує 10 000 грн.

Вказані договори від імені ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" підписано саме директором Марко Сарторі. Суд враховує відсутність в матеріалах справи жодних доказів, що підтверджують наявність рішення Загальних Зборів Товариства щодо погодження укладання таких правочинів, а також доказів, що підтверджують ознайомлення та обізнаність ПП "БАУТЕХ" з таким рішенням чи необхідністю прийняття останніх.

Суд також бере до уваги, що ОСОБА_5 є директором ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" як на момент укладення спірного договору, так і на момент звернення ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" з відповідним позовом. ОСОБА_5 є також учасником останнього з часткою 10,2%.

При цьому, позивач не надав жодних доказів на підтвердження звернення до ОСОБА_5 з приводу порушення приписів статуту і укладення спірного договору без його погодження з Загальними зборами, зокрема з позовом про стягнення збитків, завданих цим правочином (похідний позов) відповідно до ст. 54 ГПК України.

З урахуванням наданого учасникам товариства визначеного Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" права отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, суд також зауважує, що новий учасник товариства не міг не знати про укладання оспорюваного правочину (пояснень щодо необізнаності про укладання Директором такого правочину від Товариства не надходило), натомість впродовж тривалого часу з 2020 року Товариством не було вчинено жодних дій для повідомлення ПП "БАУТЕХ" про необхідність погодження такого договору Загальними Зборами та відсутність відповідного рішення, не було позивачем за зустрічним позовом також заявлено окремого позову про визнання недійсним договору поруки впродовж часу з 2020 року та до моменту звернення ПП "БАУТЕХ" з вимогами про стягнення заборгованості за договором підряду.

Не спростовано відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) також обставини відсутності у сторін реального наміру на укладення і виконання оспорюваного договору.

Натомість в даному випадку суд враховує обставину укладання між ПП "БАУТЕХ" (Іпотекодержатель) та ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" (Іпотекодавець) іпотечного договору від 11.08.2020, який від імені ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" підписаний тією ж особою, що і договір поруки, та який забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що витікають з договору генерального підряду №14/12/18-а від 14.12.2018, що відповідно підтверджує наявність наміру ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" забезпечення вимог ПП "БАУТЕХ" за договором підряду.

Слід зауважити, що відповідний договір укладений сторонами на наступний день після укладання договору поруки. При цьому, враховуючи наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки запису про відповідне обтяження майна на підставі іпотечного договору, за думкою суду, позивач за зустрічним позовом (його учасники) не міг не знати про укладання такого договору, який за змістом статуту Товариства також вимагає погодження Загальними Зборами, натомість доказів відповідного погодження позивачем за зустрічним позовом не надано.

Іпотечний договір є таким, що нотаріально посвідчений, а отже в момент його посвідчення, виходячи з вимог статті 43 Закону України «Про нотаріат», нотаріусом було встановлено осіб підписантів договору та перевірено обсяг їх повноважень, і лише після з`ясування обставини наявності у підписантів договору повноважень, нотаріусом було вчинено відповідну нотаріальну дію.

Відповідне однозначно давало ПП "БАУТЕХ" законні підстави вважати, що Марко Сароті, який діяв від ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО", був наділений відповідними повноваженнями на укладання договорів забезпечувального характеру, та відповідно покладатися на добросовісність поведінки поручителя.

Відповідне судом також аналізується через призму доктрини venire contra factum proprium (заборону суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них.

Обставина укладання одним за одним оспорюваного договору та іпотечного договору, внесення відомостей у реєстр іпотек, оспорення договору лише після пред`явлення грошових вимог до товариства, при цьому неоспорення договору іпотеки у сукупності свідчить про недобросовісність дій Товариства по відношенню до ПП "БАУТЕХ".

Суд враховує також, що станом на момент розгляду справи право власності на нерухомість, будівельні роботи у якій були предметом договору підряду, та вартість яких забезпечується спірним договором поруки, належить саме ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО".

При цьому останній є власником 100% статутного капіталу ТОВ «Готель Мілано Апартаменти».

З урахуванням вказаних обставин, оцінюючи наявні докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивач за зустрічним позовом не довів, що, вступаючи у відносини поруки та укладаючи оспорюваний договір, ПП "БАУТЕХ" діяло недобросовісно або нерозумно.

При цьому, тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе саме позивач.

Окремо в даному випадку суд також враховує правову позицію, наведену у постанові від 05.10.2016 у справі № 910/29382/14, щодо того, що порука, виходячи зі змісту ст.553 ЦК України, є способом забезпечення виконання зобов`язання, а не угодою щодо розпорядження майном.

Тобто укладання договору поруки не призводить до безумовного відчуження майна та не може вважатися ймовірним понесенням учасників товариства збитків. Натомість відповідальність поручителя фактично наступає в момент порушення боржником своїх грошових зобов`язань.

З урахуванням означеного, а також з огляду на зміст додаткової угоди до договору генерального підряду щодо дати внесення першого платежу - 01.06.2021, на момент укладення оспорюваного правочину сума договору не могла бути визначена, оскільки залежала від виконання ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" своїх зобов`язань протягом графіку погашення заборгованості і могла були як меншою, так і більшою за визначену у статуті суму, перевищення якої має наслідком отримання згоди загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю. Більш того, при сумлінному виконанні грошового зобов`язання з боку ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" договір поруки був би припиненим у зв`язку із виконанням основного зобов`язання.

З огляду на вищенаведене у сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО" про визнання недійсним договору поруки.

Щодо посилань представника відповідача 2 викладених в Тезах промови в судових дебатів, щодо моменту набуття права на частку у статутному капіталі, який як вважає відповідач 2 виникає з момент підписання сторонами договору та акту приймання-передачі та не пов`язаний з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ, суд зазначає наступне.

Відповідно до висновків Верховного суду викладених в постанові від 18.12.2024р. у справі №907/780/21 «Момент набуття права на частку у статутному капіталі (права власності) та момент набуття права з частки (права участі в господарському товаристві) різняться та можуть не збігатися у часі. Укладення правочину з відчуження частки у статутному капіталі є правовою підставою набуття права на частку (права власності на частку), а тому момент набуття права на частку може визначатися умовами такого правочину. Разом з тим моментом переходу корпоративних прав з частки у статутному капіталі, яка була передана іншій особі, є юридичний факт реєстрації в державному реєстрі зміни складу учасників за актом приймання-передачі, наданим однією із сторін».

Щодо первісного позову.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Як встановлено ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч .1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем за первісним позовом було виконано визначені договором роботи, що підтверджується підписаними представниками сторін актами приймання виконаних робіт.

Відповідні акти підписані сторонами та скріплені печатками, жодних зауважень щодо обсягу та вартості робіт не містять.

Підписання відповідачем 1 актів приймання виконаних робіт, які у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарської операції, а отже підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконані підрядні роботи.

Доказів оплати означених у актах робіт матеріали справи не містять. Натомість в матеріалах справи наявна додаткова угода якою сторони зафіксували суму боргу у розмірі 33 178 320 грн, що в еквіваленті по комерційному курс продажу долара США за гривню станом на момент укладення додаткової угоди становило 1 200 000 дол. США. Також означеною угодою сторони погодили порядок та строки оплати заборгованості, натомість відповідні зобов`язання з оплати Замовником виконано не було, доказів зворотного матеріали справи не містять.

Згідно ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи факт неналежного виконання ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" зобов`язань щодо оплати виконаних ПП "БАУТЕХ" робіт, з огляду також на погоджений сторонами у додатковій угоді порядок проведення розрахунків у гривнях на дату здійснення платежу, суд вважає правомірними, обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" 45 840 000 грн заборгованості за виконані роботи за договором генерального підряду (сума заборгованості розрахована виходячи із погодженої суми заборгованості в доларах США по курсу гривні станом на дату звернення до суду з відповідним позовом).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних, доданого позивачем за первісним позовом до позовної заяви, суд встановив методологічні помилки при здійсненні розрахунку з огляду на неврахування положень п.5 ст.254 ЦК України, яким встановлено, що у разі, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням наведеного, суд за допомогою системи "Прецедент" було зроблено власний розрахунок 3% річних.

[Період прострочення №1]: 02.06.2021 - 24.10.2023.

[Сума санкції] = 50000.00*3/100/365*213 + 50000.00*3/100/365*365 + 50000.00*3/100/365*296 = 3591.78

[Період прострочення №2]: 02.07.2021 - 24.10.2023.

[Сума санкції] = 150000.00*3/100/365*183 + 150000.00*3/100/365*365 + 150000.00*3/100/365*296 = 10405.48

[Період прострочення №3]: 03.08.2021 - 24.10.2023.

[Сума санкції] = 200000.00*3/100/365*151 + 200000.00*3/100/365*365 + 200000.00*3/100/365*296 = 13347.95

Період прострочення №4]: 02.09.2021 - 24.10.2023.

[Сума санкції] = 160000.00*3/100/365*121 + 160000.00*3/100/365*365 + 160000.00*3/100/365*296 = 10283.84

[Період прострочення №5]: 02.10.2021 - 24.10.2023.

[Сума санкції] = 120000.00*3/100/365*91 + 120000.00*3/100/365*365 + 120000.00*3/100/365*296 = 7416.99

[Період прострочення №6]: 02.11.2021 - 24.10.2023.

[Сума санкції] = 120000.00*3/100/365*60 + 120000.00*3/100/365*365 + 120000.00*3/100/365*296 = 7111.23

[Період прострочення №7]: 02.12.2021 - 24.10.2023.

[Сума санкції] = 200000.00*3/100/365*30 + 200000.00*3/100/365*365 + 200000.00*3/100/365*296 = 11358.90

Таким чином загальний розмір відсотків річних становить 63516.17 дол. США, що в перерахунку на гривню відповідно до комерційного курсу продажу валюти становить 2 426 317,69 грн.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Частиною 1 ст. 548 ЦК України, якою визначені загальні умови забезпечення виконання зобов`язання, передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Так, в силу приписів ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виконання зобов`язань за договором генерального підряду забезпечено порукою ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО", згідно договору поруки 10/08/20-01 від 10.08.2020, дійсність якого не спростована з урахуванням наведених судом висновків при розгляді зустрічного позову.

Враховуючи неналежне виконання ТОВ "ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТАМЕНТИ" взятих на себе обов`язків за договором генерального підряду, суд вважає обґрунтованими вимоги ПП "БАУТЕХ" про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором підряду у сумі 45 840 000 грн та 3% річних у сумі 2 426 317,69 грн, а отже такими, що підлягають задоволенню в цій частині, в іншій частині первісного позову слід відмовити.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Інші посилання та заперечення сторін не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

Суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи часткове задоволення первісного позову, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно. Судовий збір, що покладається на відповідачів за первісним позовом, слід розподілити порівну.

Враховуючи відмову у задоволенні зустрічного позову, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Приватного підприємства БАУТЕХ (65085, м. Одеса, вул. Моторна, 8/61, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ) та до Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ) задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ) на користь Приватного підприємства БАУТЕХ (65085, м. Одеса, вул. Моторна, 8/61, ) основний борг в сумі 45 840 000 (сорок п`ять мільйонів вісімсот сорок тисяч)грн., 3% річних в сумі 2 426 317 (два мільйони чотириста двадцять шість тисяч триста сімнадцять)грн. 69коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ) користь Приватного підприємства БАУТЕХ (65085, м. Одеса, вул. Моторна, 8/61, ) судовий збір в сумі 361 997 (триста шістдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто сім)грн.38коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ) користь Приватного підприємства БАУТЕХ (65085, м. Одеса, вул. Моторна, 8/61, ) судовий збір в сумі 361 997 (триста шістдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто сім)грн.38коп.

5. В задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовити.

6. В задоволені зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ) до Приватного підприємства БАУТЕХ (65085, м. Одеса, вул. Моторна, 8/61, ) та до Товариства з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО АПАРТМЕНТ (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ) відмовити повністю.

5. Судові витрати по зустрічному позову покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю ГОТЕЛЬ МІЛАНО (65026, м. Одеса, пров. Красний, 1, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2025 р.

Суддя К.Ф. Погребна