ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р.м. ХарківСправа № 922/4366/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛИМП А.С.", м. Одеса
до Товариства з обмеженою відповідальністю ФУ РА, с. Безлюдівка, Харківський район, Харківська область
про стягнення 247637,19 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛИМП А.С." (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ФУ РА (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача основної суми заборгованості 149929,93 грн. за Договором № 290519-Д на транспортно-експедиторське обслуговування від 29.05.2019, 3% річних у розмірі 6912,68 грн., інфляційних у розмірі 15033,08 грн. та пені у розмірі 75761,50 грн. Також, позивач просить суд судові витрати (судовий збір) покласти на відповідача

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.12.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву до суду не надав.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для їх надання до суду. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

При цьому судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛИМП А.С." (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРУЛЕНД УКРАЇНА", , (на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю ФУ РА, ) (замовник) було укладено Договір № 290519-Д на транспортно-експедиторське обслуговування (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, замовник доручає, а експедитор зобов`язується організувати за рахунок замовника транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних вантажів по території України та у міжнародному сполученні, а також надання інших послуг замовнику згідно ст. 8 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за згодою сторін.

Згідно п. 4.2. Договору, експедитор виставляє рахунки замовнику. Замовник проводить їх оплату протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати їх отримання. По факту надання послуг експедитор направляє до замовника рахунок-фактуру та акт про надані послуги. Акт виконаних робіт складається і підписується уповноваженими особами сторін у 2 (двох) оригінальних примірниках, один із яких передається замовнику, інший експедитору.

У відповідності до п. 4.3. Договору, додаткові витрати, які були понесені експедитором під час надання (виконання) послуг, відшкодовуються замовником на підставі копій платіжних та інших документів, що підтверджують здійснення експедитором зазначених витрат, а також інших витрат, узгоджених з замовником.

Згідно позову позивач вказує, що у період дії договору підприємство позивача виконало роботи з надання транспортно-експедиторських послуг на користь замовника, в результаті чого були виставлені та частково не сплачені такі рахунки:

1. Рахунок-фактура № СФ-0000780 від 30.05.2023 на суму 1016909,88 грн.; залишок боргу по рахунку становить 70729,93 грн.

2. Рахунок-фактура № СФ-0000836 від 08.06.2023 на суму 28800,00 грн.

3. Рахунок-фактура № СФ-0000791 від 02.06.2023 на суму 43200,00 грн.

4. Рахунок-фактура № СФ-0000792 від 02.06.2023 на суму 7200,00 грн.

Відповідно до п. 4.4. Договору, замовник, у випадку відсутності в нього будь-яких зауважень щодо наданих послуг експедитором, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання, підписує запропонований експедитором Акт виконаних робіт або протягом того ж строку надає експедитору в письмовій формі обґрунтовані зауваження щодо змісту (обсягу) та якості наданих експедитором послуг.

Позивач зазначає, що частину вищезазначених рахунків було сплачено лише частково, а деякі залишилися повністю неоплаченими. Цей факт підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по контрагенту Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРУЛЕНД УКРАЇНА" (наразі - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФУ РА") за договором за 4 квартал 2024 року, а також довідкою з банку № 01/397-01/02-Д від 02.12.2024, у якій наведена виписка, що містить інформацію про платежі, здійснені відповідачем. Зазначена довідка підтверджує надходження окремих сум від відповідача, однак у деяких випадках не вказано конкретного призначення платежу (тобто за який саме рахунок здійснена сплата). Зокрема, у виписці з банку не зазначено призначення платежів під номерами 9, 10, 11, 12. У зв`язку з тим, що у відповідача залишалися непогашеними рахунки, позивач здійснив розподіл отриманих сум відповідно до рахунків-фактур наступним чином: 1) за платежем № 9 сплата була зарахована частково на рахунок № 476; 2) за платежем № 10 сплата була зарахована частково на рахунки № 476 та № 525; 3) за платежем № 11 сплата була зарахована частково на рахунки № 525, № 552, № 554, № 600, № 610, № 736, а також на рахунок № 735; 4) за платежем № 12 сплата була зарахована частково на рахунки № 660, № 735 та № 780. Таким чином, позивач зазначає, що даний розподіл платежів свідчить про те, що відповідач виконав свої зобов`язання лише частково, що є підставою для стягнення залишкової суми заборгованості. Зазначені документи підтверджують факт ненадходження повної суми заборгованості на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛИМП А.С.". Станом на 05.12.2024 загальна сума заборгованості складає 149929,93 грн.

З матеріалів справи вбачається, що експедитор відповідно до умов Договору надав транспортно-експедиторські послуги замовнику (відповідачу), що підтверджуються підписаними останнім актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) до вищевказаних рахунків, а саме:

1) Акт № ОУ-0780 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.05.2023;

2) Акт № ОУ-0836 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 08.06.2023;

3) Акт № ОУ-0791 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.06.2023;

4) Акт № ОУ-0792 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.06.2023.

Дані акти підписані замовником без зауважень. За таких обставин суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується надання послуг позивачем відповідачу за Договором на суму 149929,93 грн.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем позивачу суми заборгованості за Договором у розмірі 149929,93 грн.

Також, дослідивши: рахунку-фактури: № СФ-0000735 від 23.05.2023, № СФ-0000660 від 08.05.2023, № СФ-0000476 від 05.04.2023, № СФ-0000552 від 19.04.2023, № СФ-0000554 від 19.04.2023, № СФ-0000610 від 27.04.2023, СФ-0000525 від 13.04.2023, № СФ-0000600 від 26.04.2023, СФ-0000736 від 23.05.2023, та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № ОУ-0735 від 23.05.2023; № ОУ-0660 від 08.05.2023; № ОУ-0476 від 05.04.2023; № ОУ-0552 від 19.04.2023; Акту № ОУ-0554 від19.04.2023; № ОУ-0610 від 27.04.2023; № ОУ-0525 від 13.04.2023; № ОУ-0600 від 26.04.2023; № ОУ-0736 від 23.05.2023, суд дійшов висновку, що даними доказами не спростовується наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором у розмірі 149929,93 грн. станом на 05.12.2024.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Аналогічні положення передбаченні ст. 316 Господарського кодексу України та ст. 929 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Враховуючи вищевикладене, та те, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором у повному обсязі, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення основної суми заборгованості за Договором у розмірі 149929,93 грн. є обґрунтованою, вона підтверджена доданими до матеріалів справи доказами, вона не спростована відповідачем та є такою, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення 3% річних у розмірі 6912,68 грн., інфляційних у розмірі 15033,08 грн. та пені у розмірі 75761,50 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційних та 3% річних загальна сума інфляційних та 3% річних становить 21945,76 грн. Перевіривши дані розрахунки позивача судом встановлено, що дані розрахунки не є вірними, оскільки Рахунок-фактура № СФ-0000780 на суму 1016909,88 грн. було виставлено 30.05.2023 та 30.05.2023 між сторонами було складено Акт № ОУ-0780 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.05.2023, у зв`язку з чим на залишок боргу за Рахунком-фактурою № СФ-0000780 від 30.05.2023 у розмірі 70729,93 грн. підлягають нарахуванню інфляційні та 3% річних за період 05.06.2023 - 05.12.2024.

З огляду на викладене, судом встановлено, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3% річних у загальному розмірі 6732,46 грн. та інфляційні у загальному розмірі 15033,08 грн.

Відповідно до п. 5.3.3. Договору, у разі невиконання замовником умов оплати за цим договором, експедитор має право вимагати від замовника сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ) за кожний день прострочки протягом загального строку позовної давності.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, умови п. 5.3.3. Договору, те, що Рахунок-фактура № СФ-0000780 на суму 1016909,88 грн. було виставлено 30.05.2023 та 30.05.2023 між сторонами було складено Акт № ОУ-0780 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.05.2023, господарським судом була перерахована сума пені, та встановлено, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня у розмірі 72757,90 грн.

Таким чином, позовні вимоги у справі підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 120, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ФУ РА (62489, Харківська область, Харківський район, селище Безлюдівка, вул. Левицького Р., буд. 28В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛИМП А.С." (65003, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 19, ) основну суму заборгованості 149929,93 грн.; 3% річних у розмірі 6732,46 грн., інфляційні у розмірі 15033,08 грн.; пеню у розмірі 72757,90 грн. та 3666,80 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛИМП А.С." (65003, м. Одеса, вул. Церковна, буд. 19, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ФУ РА (62489, Харківська область, Харківський район, селище Безлюдівка, вул. Левицького Р., буд. 28В, ).

Повне рішення складено "11" лютого 2025 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/4366/24