РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2025Справа № 910/18371/23 (910/479/24)
за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "МОСТ ПЛАСТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БЕЛФЕРТ УКРАЇНА"

про стягнення 2677937,80 грн

в межах справи № 910/18371/23

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МОСТ ПЛАСТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БЕЛФЕРТ УКРАЇНА" про стягнення 2677937,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови Договору поставки №65/21/17 від 05.05.2017 в частині повної та своєчасної поставки попередньо оплаченого позивачем товару, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 2000000 грн, 567308,11 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 110629,69 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2024 відкрито провадження у справі №910/479/24 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 22.03.2024.

В судовому засіданні 22.03.2024 представником позивача заявлено клопотання про передачу справи для розгляду в рамках справи про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2024 справу № 910/479/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОСТ ПЛАСТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БЕЛФЕРТ УКРАЇНА" про стягнення 2677937,80 грн. передано для розгляду у межах справи № 910/18371/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БЕЛФЕРТ УКРАЇНА" до Господарського суду міста Києва на підставі Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.04.2024 справу № 910/18371/23(910/479/24) передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 справу № 910/18371/23(910/479/24) передано уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду.

Ухвалою суду від 01.05.2024 виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 30.04.2024.

За наслідками автоматизованого розподілу матеріали справи № 910/18371/23(910/479/24) передано на розгляд судді Кирилюк Т. Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/18371/23(910/479/24), вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 25.06.2024.

25.06.2024 підготовче судове засідання відкладено на 06.08.2024.

06.08.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому останній наголошує увагу про наявність форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання ним своїх господарських зобов`язань. Зокрема відповідач зазначає, що з 24.02.2022 товариством було зупинена господарська діяльність з метою збереження життя членів трудового колективу відповідача. Також відповідач вказує що єдиним засновником та учасником товариства є юридична особа яка створена та діє за законодавством республіки білорусь, та на яку накладено санкції встановлені Національним Банком України.

Крім того відповідач зазначає, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/14848/22-к від 22.06.2022 накладено арешт та грошові кошти товариства, що унеможливлює виконання останнім грошових зобов`язань перед кредиторами.

06.08.2024 протокольною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 20.08.2024.

20.08.2024 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 24.09.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 матеріали справи № 910/18371/23(910/479/24) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МОСТ ПЛАСТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БЕЛФЕРТ УКРАЇНА" про стягнення 2 677 937,80 грн передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/18371/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛФЕРТ УКРАЇНА" (ідентифікаційний ).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.09.2024, справу передано судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження надати суду: - відзив на позов, складений з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем;- докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ УКРАЇНА" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МОСТ ПЛАСТ" (далі - покупець) укладено договір поставки №65/21/17 (далі - договір) відповідно до умов якого предметом договору є правовідносини сторін з поставки продукції виробництва підприємств Республіки Білорусь, надалі - "товар", в асортименті (за найменуванням), у кількості та за цінами, які узгоджуються сторонами в специфікаціях до договору, які є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець прийняти у свою власність та оплатити товар в строк, встановлений цим договором. Найменування, кількість, одиниця виміру, упаковка, ціна, загальна вартість, умови оплати та строк поставки кожної партії товару визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.1. договору визначено, що підставою для оплати товару (партії товару) є цей договір з відповідною специфікацією (або іншими документами, у т. ч. рахунок-фактура, у яких сторонами узгоджені найменування (асортименти), кількість, ціна, умови, строки поставки та оплати товару, який включений до партії).

Згідно п. 4.2. договору оплата здійснюється покупцем шляхом 100% передоплати за партію товару на поточний рахунок постачальника, якщо інше не зазначено в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

У п. 6.2. договору визначено, що товар поставляється покупцеві на умовах: FCA - склад постачальника: Київська область, м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 134, коли товар завантажений у транспорт, наданий покупцем або на умовах CPT - на склад покупця (м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 8), якщо інше не зазначено в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 6.3. договору визначено, що поставка здійснюється протягом 10 календарних днів від дати одержання оплати за товар на поточному рахунку постачальника, якщо інше не зазначено в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 6.5. договору датою (моментом) поставки товару та переходу права власності на товар до покупця вважається дата, зазначена у видатковій накладній при прийманні товару до перевезення.

Згідно з п. 8.5. договору у випадку недотримання строків поставки товару, постачальник виплачує покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості не відвантаженого в строк товару, за кожний день прострочення, але не більше 5% вартості не відвантаженого товару.

Пунктом 9.1. договору визначено, що при настанні обставин неможливості повного чи часткового виконання будь-якої сторони зобов`язань за цим договором, а саме: пожежі, стихійного лиха, війни, воєнних дій будь-якого характеру, блокади, страйків, заборони імпорту чи експорту, або інших обставин, незалежних від сторін, термін виконання зобов`язань продовжується на період, протягом якого діють такі обставини. Якщо ці обставини триватимуть понад 3 місяці, кожна сторона має право відмовитися від подальшого виконання зобов`язань за цим договором, і в такому випадку жодна сторона не має права вимагати від іншої сторони відшкодування збитків, завданих внаслідок розірвання договору.

У п. 9.2. договору визначено, що сторона, щодо якої виникла неможливість виконання зобов`язання, повинна негайно, але не більше ніж протягом 10 календарних днів, повідомити іншу сторону про настання або припинення форс-мажорних обставин, при цьому таке повідомлення повинно бути засвідчено документом Торгово-промислової Палати України.

Додатковою угодою до договору від 17.11.2021 у зв`язку із зміною найменування постачальника, сторони погодили від 17.11.2021 змінити найменування постачальника в договорі та його невід`ємних частинах і читати найменування постачальника замість Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ УКРАЇНА", наступним чином: Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БЕЛФЕРТ УКРАЇНА".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виставив рахунок-фактуру №929 від 17.02.2022 на загальну суму 2041347,60 грн.

На виконання умов договору позивачем оплачений виставлений рахунок, що підтверджується платіжною інструкцією №257 від 17.02.2022 на загальну суму 2000000 грн.

15.09.2023 засобами поштового зв`язку позивачем на адресу відповідача було направлено претензію в якій зазначалось, що останнім не поставлено товар позивачу на загальну суму 2000000 грн, яка була сплачена за визначений сторонами товар на умовах 100% передоплати в порядку визначеному договором, проте відповідач поставлений товар в порушенням умов п. 6 договору не поставив, у зв`язку з чим позивач просив повернути сплачені кошти в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України у строк протягом одного місяця з дати отримання даної претензії.

Факт направлення вищевказаної претензії позивачем засобами поштового зв`язку (АТ "Укрпошта") підтверджується долученою до позовної заяви копією накладної №572 від 15.09.2023, фіскального чека та опису вкладення.

Як зазначає позивача, претензія від 15.09.2023 залишилась відповідачем без виконання, будь яких відповідей чи заперечень матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 6 ст.265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу положень ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Умовами укладеного договору між сторонами було погоджено 100% передоплату за товар - п. 4.2. договору.

Оскільки відповідачем було виставлено рахунок на оплату, який був оплачений позивачем у повному обсязі, то у відповідача виник обов`язок поставити товар.

Відповідно до ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 6.3. договору визначено, що поставка здійснюється протягом 10 календарних днів від дати одержання оплати за товар на поточному рахунку постачальника, якщо інше не зазначено в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Виставлений відповідачем рахунок-фактура №929 від 17.02.2022 був оплачений позивачем 17.02.2022, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією №257 від 17.02.2022 на суму 2000000 грн.

Таким чином, попередньо оплачений товар 17.02.2022 мав бути поставлений не пізніше 27.02.2022, проте як вказує позивач, у вказаний строк відповідач не виконав зобов`язані визначені п. 6.3. договору.

Також суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує факт отримання коштів від позивача, як і не заперечує відсутності поставки попередньо оплаченого товару, а лише зводить свої заперечення до відсутності настання обов`язку виконання договірного зобов`язання, оскільки не має об`єктивної можливості для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Предметом позову є стягнення заборгованості, внаслідок порушення відповідачем зобов`язання з повернення попередньої оплати, відтак підстави для звільнення згідно зі ст. 617 ЦК України відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відсутні.

Посилання відповідача у відзиві на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р., яким засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), носить загальний інформаційний характер, оскільки констатує абстрактний факт без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлюють виконання на підставі вимог законодавства.

Матеріали справи не містять сертифікату, виданого Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на реальну можливість виконання зобов`язань відповідача саме за договором поставки № 65/21/17 від 05.05.2017.

Також судом не беруться до уваги посилання відповідача на постанову Правління Національного банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 № 18 (зі змінами, внесеними постановою Правління Національного банку України від 04.03.2022 № 36), як підставу, що зумовлює неможливість перерахування позивачу суми попередньої оплати за договором, оскільки, обмеження у вигляді зупинки здійснення обслуговування банками видаткових операцій за рахунками осіб, кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти республіки білорусь, не є тією обставиною, що зумовлює неможливість виконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми попередньої оплати за непоставлений товар, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання щодо своєчасної поставки товару.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 567308,11 грн та 3% річних в розмірі 110629,69 грн, суд зазначає наступне.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними, у зв`язку з чим, суд зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БЕЛФЕРТ УКРАЇНА" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 1-а; ідентифікаційний код 32305906) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "МОСТ ПЛАСТ" (01103, м. Київ, бульвар Миколи Міхновського, буд. 10; ідентифікаційний код 37192558) 200000 (два мільйона) грн заборгованості, 567308 (п`ятсот шістдесят сім тисяч триста вісім) грн 11 коп. інфляційних втрат, 110629 (сто десять тисяч шістсот двадцять дев`ять) грн 69 коп. 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 40169 (сорок тисяч сто шістдесят дев`ять) грн 07 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 12.02.2025

Суддя А.М. Івченко