ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 915/530/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Колоколова С.І.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на її подання Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області

від 06 грудня 2024 року про повернення зустрічної позовної заяви (повний текст складено 06.12.2024)

у справі № 915/530/23

за зустрічним позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України

про визнання недійсним пункту договору з моменту укладення,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.12.2024 у справі №915/530/23 (суддя Мавродієва М.В.) зустрічну позовну заяву б/н від 04.12.2024 (вхід.№15320/24 від 04.12.2024) повернуто Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз звернулось 23.12.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 06.12.2024 у справі №915/530/23. Постановити нову ухвалу, якою прийняти до спільного розгляду зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз про визнання недійсним пункту 13.5 Договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 з моменту укладення.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, яке обумовлено тим, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено дату її підписання, що унеможливлює правильно встановити початок перебігу строків на апеляційне оскарження. Зазначене, за твердженням скаржника, є підставою стверджувати, що причини пропуску строків є поважними.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 13.01.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Миколаївської області матеріалів справи №915/530/23 до суду апеляційної інстанції.

24.01.2025 матеріали справи №915/530/23 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ознайомившись з поданими матеріалами апеляційної скарги та розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Також, відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Положенням ч. 2 п. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що документи, які підтверджують сплату судового збору надаються до суду у встановленому порядку та розмірі.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України "Про судовий збір".

За положеннями п. 7 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 становить 3028,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуючи ухвалу місцевого господарського суду, апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Колегія суддів враховує, що апеляційна скарга подана представником Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз через систему Електронний суд, а відтак слід застосувати коефіцієнт 0,8.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 06.12.2024 у справі № 915/530/23 сплаті підлягає судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (3 028,00 грн. * 0,8).

Проте, апелянтом не надано до суду жодного доказу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Згідно із ч. 3 ст. 2 ГПК України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є одним із принципів господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, останній має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, за умови подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту судового рішення (положення ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Останнім днем для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 06.12.2024 був 16.12.2024. Після цієї дати процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Однак, апеляційна скарга направлена апелянтом безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду лише 23.12.2024, тобто з пропуском, передбаченого чинним процесуальним кодексом України строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

За змістом положень ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків урегульовано нормами ст. 119 ГПК України, згідно із ч. 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку у розумінні положень ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є по суті пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Можливість поновлення судом пропущеного строку на оскарження судового рішення не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку і має здійснюватися лише за умови наведення відповідних причин, які дають правові підстави вважати, що пропуск строку мав місце з об`єктивних, незалежних від волі заявника причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення заявником, і такі причини мають зазначатися судом у відповідному процесуальному документі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2023 у справі № 40/223-05.

Як вже зазначалось, разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначено, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено дату її підписання, що унеможливлює правильно встановити початок перебігу строків на апеляційне оскарження.

Дослідивши обставини, зазначені апелянтом в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 06.12.2024 у справі №915/530/23, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної ухвали суду від 06.12.2024 надіслана та доставлена Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз та отримано одержувачем 06.12.2024 о 19:10, про що свідчить відповідна довідка від 09.12.2024 про доставку документа в кабінет електронного суду, яка наявна у матеріалах справи (том 3, а.с. 180).

Положеннями пункту 2. ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

При цьому, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз щонайменше з 09.12.2024 було відомо про ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали суду.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що несвоєчасне подання апеляційної скарги залежало виключно від волевиявлення та суб`єктивної поведінки самого скаржника, який несе ризик вчинення або не вчинення певної процесуальної дії, а причини, викладені в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, не являються поважними.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 260 ГПК України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків шляхом подання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, в якій необхідно вказати інші підстави для поновлення цього строку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 06.12.2024 у справі №915/530/23 залишити без руху.

2. Встановити Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, шляхом подання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі та заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду (в якій вказати інші підстави для поновлення строку) - протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

3. Попередити Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз, що якщо заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або якщо вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.02.2025 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-учасника колегії Колоколова С.І.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Г.І. Діброва

Суддя С.І. Колоколов