ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м.Харків Справа № 913/502/24

Суддя господарського суду Луганської області Злепко Н.І., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Самохвала Володимира Васильовича , м. Старобільськ, Старобільський район Луганської області

про стягнення 66760 грн 28 коп.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

06.12.2024 Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Самохвала Володимира Васильовича , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 66760 грн 28 коп., що складається з заборгованості за наданим кредитом (тiлом кредиту) у розмірі 55269 грн 92 коп. та заборгованості за відсотками 11490 грн 36 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем існують кредитні правовідносини, що підтверджується копіями Заявки про надання кредиту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» від 01.08.2018, протоколу перевірки кваліфікованих електронних підписів, Витягом з Умов та правил надання банківських послуг.

Позивач зазначає про неналежне виконанням ФОП Самохвалом С.В. зобов`язань з повернення сум кредиту, у зв`язку з чим Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ФОП Самохвала С.В. про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 66760 грн 28 коп., що складається з заборгованості за наданим кредитом у розмірі 55269 грн 92 коп. та заборгованості за відсотками 11490 грн 36 коп.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024 справа передана на розгляд судді Злепко Н.І.

Ухвалою від 11.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.01.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначив, що з тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що 01.08.2018 Фізична особа-підприємець Самохвал Володимир Васильович підписав заяву про надання Кредиту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 .

Договором передбачено, що строк користування Кредитом становить 12 місяців. Сторони узгодили, що Банк має право пролонгувати строк користування Кредитом на аналогічний строк за умови наявності дня, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено відсотки і комісія.

Зазначив, що Договір набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань Сторонами за цим Договором.

Вказав на те, що як вбачається з розрахунку заборгованості та наданих виписок по рахунку відповідача, ФОП Самохвал В.В. неодноразово користувався коштами кредитного ліміту та повністю обнуляв його (сплачував заборгованість в повному обсязі).

Зазначив, що останній раз відповідач повністю погасив заборгованість за кредитом а відсотками 02.02.2021 року. Операції щодо використання коштів кредитного ліміту та його погашення відображені у обліку наступним чином. На початок робочого дня 02.02.2021 року на розрахунковому рахунку відповідача № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) був мінусовий вхідний залишок (використані кредитні кошти) в сумі -52665.52 грн. За вказаний день Відповідач здійснив платежів на суму 37.30 грн. (обороти за дебетом). Натомість надходження коштів за цей же період склало 125290.53 грн. (обороти за кредитом). Таким чином, станом на кінець банківського дня 02.02.2021 на поточному рахунку Відповідача мало місце кредитове (позитивне) сальдо у розмірі 72587.71 грн. (вихідний залишок). Послався на виписку за 02.02.2021. Вказав, що дані операції також відображені у виписці по рахунку № НОМЕР_1 , що надана разом за позовною заявою.

Зазначив, що в подальшому заборгованість за використаним кредитом сплачувалась лише частково, а отже період безперервного користування Кредитом розпочався 03.02.2021 і закінчився 12-місячним строком користування кредитним лімітом (закінченням строку дії договору) - 02.02.2022.

Щодо рахунків, за якими обліковується заборгованість за тілом кредиту та відсотками повідомив, що Постановою ПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОГО БАНКУ УКРАЇНИ від 11.09.2017 № 89 "Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку" було затверджено План рахунків бухгалтерського обліку банків України, згідно якого на рахунках класу 2063 ведеться облік "кредитів в поточну діяльність, що надані суб`єктам господарювання, які обліковуються за амортизованою собівартістю" (облік фактично наданих кредитних коштів, тіло кредиту), по рахунках класу 2068 обліковуються "нараховані доходи за кредитами в поточну діяльність, що надані суб`єктам господарювання, які обліковуються за амортизованою собівартістю (по суті нараховані відсотки за користування кредитом), а рахунок 2600 ( клас 26) - "Кошти клієнтів банку" (кошти на поточному рахунку). З виписки по рахунку ФОП Самохвал В.В. вбачається, що заборгованість за тілом кредиту з`являється 01.12.20 (Винесення кред. на прострочення). Згідно з п.3.2.10.3.2.1. Умов період безперервного користування Кредитом, під час якого не нараховуються проценти(пільговий період), становить до 55 днів та діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості.

Зазначив, що, оскільки, погашення до 25.12.2020 не відбулося, з 01.12.2020 заборгованість за кредитом в сумі 27614.88 грн було винесено на прострочення. В подальшому, після часткового погашення заборгованості (внесення мінімального щомісячного платежу) кредит було повернуто з прострочки.

З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку № НОМЕР_3 вбачається, що відсотки почали нараховуватись з дати винесення заборгованості за кредитом на прострочення, тобто з 01.12.2020 року і нараховувались по 13.12.2022. Після 01.02.2022 (закінчення терміну дії договору) відсотки нараховувались згідно ст. 625 Цивільного Кодексу України (Відсотки за користування кредитом в разі виникнення прострочених зобов`язань по кредитному договору).

Також зазначив, що п. 2.ст. 625 ЦК України встановлено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як договором було передбачено сплату відсотків разі виникнення прострочених зобов`язань, їх нарахування не суперечить п.2 ст.625 ЦК України.

Вказав на те, що на виконання пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, відповідно до якого " ... у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), з 24 лютого 2022 року підвищена відсоткова ставка для нарахування відсотків не застосовувалась, а нарахування було проведено за основною відсотковою ставкою.

Зазначені пояснення судом долучаються до матеріалів справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом розміщення повідомлення про розгляд справи на сайті судової влади, що підтверджується відповідною роздруківкою. Також за змістом довідки про доставку електронного листа, ухвала від 11.12.2024 у справі №913/502/24 була надіслана відповідачу на електронну пошту ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зазначену у анкеті-заяві «про приєднання фізичної особи-підприємця або особи як провадить незалежну професійну діяльність про приєднання до умов і правил надання банківських послуг».

Відповідно до ч.2 ст.121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному вебпорталі судової влади з посиланням на вебадресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному вебпорталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Суд зауважує, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 .

За інформацією, розміщеною на офіційному вебсайті Акціонерного товариства «Укрпошта» за посиланням https://index.ukrposhta.ua відділення пошти у м. Старобільськ Луганської області тимчасово не функціонують.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 8 ст.252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив.

01.08.2018 ФОП Самохвал В.В. із використанням електронного цифрового підпису було підписано заявку на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», у якій просив надати кредит за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_4 на наступних умовах: мета кредиту - поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта; вид кредиту - овердрафтів кредит; мінімальний розмір ліміту - 10 000 грн 00 коп.; максимальний розмір ліміту - 75 000 грн 00 коп.; розмір відсоткової ставки - 30% річних; розмір щомісячної комісії (в т.ч. в пільговий період) - 0,5% від суми максимального дебетового сальдо, що виникло на поточному рахунку клієнта за звітний місяць; пільговий період - до 55 днів від дати поточного використання кредитних коштів та діє до 25 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо; строк користування кредитом - 12 місяців.

Підписанням цієї заявки клієнт на підставі ст.634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» у мережі Інтернет» за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), цією заявкою становлять кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування. Підписанням цієї заявки клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький». Розмір ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.

26.08.2021 ФОП Самохвал В.В. підписано анкету-заяву клієнта фізичної особи-підприємця, яка провадить незалежну професійну діяльність про приєднання до умов і правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.3.2.10.1 кредитного договору банк за наявності вільних кредитних коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта (далі - кредит) в порядку та на умовах, визначених даними умовами та правилами. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності фізичної особи-підприємця. Розмір кредиту від 10 000 грн до 100 000 грн.

Кредит надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах ліміту. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, за наявності вільних грошових ресурсів за рахунок кредитних коштів в межах ліміту шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та інших платежів за цим договором (п.3.2.10.1.2. кредитного договору).

У відповідності до п.3.2.10.1.3 кредитного договору клієнт приєднується до послуги шляхом підписання заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Заявки на отримання Кредиту в Приват24 для бізнесу із використанням ЕЦП, що разом з цими Умовами та Правилами становлять кредитний договір. Клієнт банку, який приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в повному обсязі шляхом підписання заявки на отримання кредиту в Приват24 для бізнесу із використанням ЕЦП. Приєднання до цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту.

Положеннями пункту 3.2.10.2.2.2. встановлено, що клієнт зобов`язується сплатити банку відсотки та за весь час фактичного користування кредитом, комісії ті інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п.3.2.10.3.1 кредитного договору за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта, при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки від розміру усієї заборгованості за договором. Розмір відсотків визначено тарифами банку, що є невід`ємною частиною договору.

В разі непогашення Клієнтом до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, суми заборгованості минулого місяця та заборгованості за комісією згідно з п.3.2.10.3.6. повністю, пільговий період не діє, і на всю суму заборгованості нараховуються відсотки від дати початку використання кредитних коштів. На нові витрати період поширюватися не буде до моменту повного погашення всієї заборгованості (п. 3.2.10.3.2.2. договору).

Відповідно до п. 3.2.10.3.2 Договору періодом безперервного користування Кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування Кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за Кредитом в цей період не впливає на зміну дати закінчення періоду безперервного користування Кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування Кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено відсотки та комісія п.3.2.10.3.6.

За змістом п. 3.2.10.3.2.1. Договору період безперервного користування Кредитом, під час якого не нараховуються проценти (пільговий період), становить до 55 днів та діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості.

Згідно з п. 3.2.10.3.2.3. договору в разі непогашення Клієнтом до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, суми заборгованості минулого місяця та заборгованість за комісією згідно п.3.2.10.3.6. повністю, пільговий період не діє та Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення Кредиту шляхом сплати мінімального щомісячного платежу, який розраховується як 10% від дебетового сальдо , що існувало на останнє число звітного місяця(минулого місяця), та заборгованості за комісією згідно п.3.2.10.3.6. Погашення мінімального щомісячного платежу за звітний місяць здійснюється з 1 по останнє число місяця, що слідує за звітним.

Відповідно до п.3.2.10.2.4 кредитного договору розрахунок відсотків за кредитом проводиться за кожний календарний день окремо по кожній транзакції клієнта, які призводить до зміни суми заборгованості. Виставлення до сплати нарахованих відсотків у звітному періоді відбувається щомісячно 1 числа, за умови, що клієнт не погасив заборгованість у пільговому періоді, зі строком оплати до останнього числа поточного місяця.

Пунктом 3.2.10.3.5. договору сторонами урегульовано, що Сплата відсотків за користування Кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.2.10.3.1., 3.2.10.3.4., проводиться в порядку, зазначеному в п.3.2.10.2.1.5., 3.2.10.3.14.. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування Кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.10.2.3.12.). Сплата відсотків може бути проведена Клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.

За управління фінансовим інструментом за звітний період Клієнт сплачує Банку комісію, яка розраховується в розмірі 0,5% від суми максимального сальдо Кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може на свій розсуд не стягувати зазначені відсотки в разі, якщо максимальне сальдо Кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень (п. 3.2.10.3.6. договору).

У п.3.2.1.5.1 кредитного договору сторони передбачили, що строк користування кредитом становить 12 місяців. Сторони узгодили, що Банк має право пролонгувати строк користування Кредитом на аналогічний строк за умови наявності дня, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено відсотки та комісія.

На виконання умов кредитного договору банком надавались позичальнику кредитні кошти у сумі 517230 грн 77 коп., які відповідач, своєчасно та у повному обсязі не повернув, сплативши тільки частково 461960 грн 85 коп.

Указані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

01.08.2018 ФОП Самохвалом В.В. із використанням електронного цифрового підпису було підписано заявку на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», у якій просив надати кредит за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький».

Як було встановлено вище, підписанням цієї заявки клієнт на підставі ст.634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується Умов та правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» у мережі Інтернет» за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), цією заявкою становлять кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування. Підписанням цієї заявки клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький». Розмір ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.

26.08.2021 ФОП Самохвалом В.В. підписано анкету-заяву клієнта фізичної особи-підприємця, яка провадить незалежну професійну діяльність про приєднання до умов і правил надання банківських послуг.

Отже, відповідні анкета-заява та заявка на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» становлять договір про надання кредиту.

Суд зауважує, що овердрафт - це короткостроковий кредит, що надається банком клієнту в межах обумовленої суми шляхом оплати розрахункових документів клієнта на суму, що перевищує фактичний залишок на цьому рахунку. Овердрафт починає діяти на підставі договору з банком, в якому мають бути вказані ліміти суми, умови використання, відсотки та відповідальність за повернення боргу не у передбачений договором термін. Відсотки за овердрафтом нараховуються на дебетовий залишок за рахунком за заздалегідь визначеною процентною ставкою.

Згідно з ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

За своєю правовою природою договір овердрафту є кредитним договором, оскільки при наданні овердрафту кредитується рахунок позичальника.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.3 т.346 ГК України кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.3.2.10.1 кредитного договору банк за наявності вільних кредитних коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта (далі - кредит) в порядку та на умовах, визначених даними умовами та правилами. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності фізичної особи-підприємця.

На виконання умов кредитного договору від 01.08.2018 банком надавались ФОП Самохвалу В.В. кредитні кошти в загальній сумі 517230 грн 77 коп., однак відповідачем погашено тільки частину заборгованості у сумі 461960 грн 85 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_5 за період з 01.08.2018 по 22.11.2024. Отже непогашеними залишаються 55269 грн 92 коп.

З урахуванням вимог ст.41 Закону України «Про Національний банк України», Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій.

Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості.

Отже, позивачем доведений факт видачі ФОП Самохвалу В.В. кредиту та наявності заборгованості у сумі 55269 грн 92 коп.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 3.2.10.1.8. Договору унормовано, що проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування Ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту приєднання Клієнта до Договору.

Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису підтверджується підписання договору сторонами 01.08.2018.

Як уже зазначалось, у п.3.2.1.5.1 кредитного договору сторони передбачили, що строк користування кредитом становить 12 місяців. Сторони узгодили, що Банк має право пролонгувати строк користування Кредитом на аналогічний строк за умови наявності дня, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено відсотки та комісія.

Як убачається із наданої банком виписки по рахунку з 01.08.2018 по 22.11.2024, відповідач почав користуватися кредитними коштами 31.08.2018 зі строком користування 12 місяців. Також протягом 2019-2020 років, після спливу 12 місяців з дати укладання договору, відповідач продовжував отримувати, а позивач надавати кошти у кредит, що свідчить про згоду сторін на продовження правовідносин на тих самих умовах. Отже сторони фактично продовжили дію договору на тих самих умовах.

Також з врахуванням укладання договору 01.08.2018, оскільки, станом на 02.02.2021 за даними виписки, у відповідача по рахунку було зафіксовано нульове дебетове сальдо та погашені проценти і комісія, у відповідності до умов п. 3.2.1.5.1 кредитного договору він продовжив свою дію на наступні 12 місяців, тобто з 01.08.2021 до 01.08.2022.

У період з 01.08.2021 по 01.08.2022 у відповідача існувала заборгованість за тілом кредиту, за процентами за користування ним, а отже за цей період нульове сальне не зафіксоване, що підтверджується наданими позивачем банківською випискою та відповідним розрахунком, що унеможливило подальшу пролонгацію кредитного договору.

Отже, станом на 01.08.2022 кредитний договір припинив свою дію, а частина наданих банком коштів ФОП Самохвалу В.В. у сумі 55269 грн 92 коп. позичальником не повернута.

Підсумовуючи наведене суд доходить висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 01.08.2018 за кредитом у сумі 55269 грн 92 коп.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16 вказує що відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором від 01.08.2018 у частині нарахування процентів за користування кредитом, суд вважає його неправильним, оскільки АТ «ПриватБанк» не враховано, що, ураховуючи умови п.3.2.1.5.1 кредитного договору він припинив свою дію 01.08.2022 і нарахування процентів за користування кредитом після цієї дати є неправомірним.

Отже, суд доходить висновку, що обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягненню з Фізичної особи-підприємця Самохвала Володимира Васильовича є проценти за період з 01.08.2018 по 01.08.2022 у сумі 6244 грн 35 коп.

Відповідач позов не оспорив, доказів відсутності заборгованості суду не надав.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі наявних у матеріалах справи доказів дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача боргу за кредитом в розмірі 55269 грн 92 коп. та відсотків за користування кредитом у розмірі 6244 грн 35 коп.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця САМОХВАЛА ВОЛОДИМИРА ВАСИЛЬОВИЧА ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ) заборгованість за наданим кредитом у розмірі 55269 грн 92 коп. та заборгованість за відсотками у сумі 6244 грн 35 коп.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця САМОХВАЛА ВОЛОДИМИРА ВАСИЛЬОВИЧА ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, ) судовий збір у сумі 2232 грн 05 коп.

4. В решті позову відмовити.

5. Видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно з положеннями ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.02.2025.

Суддя Н.І. Злепко