ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" січня 2025 р. Cправа № 902/1216/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.

За участю представників сторін:

позивача Бучок А.О., ордер серії АО №1149380 від 11.11.2024 (в режимі ВКЗ),

відповідача Якименко О.О., ордер серії АВ №1146318 від 03.12.2024,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріалами справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" (вул. Центральна, 252, с. Іза, Хустський р-н, Закарпатська обл., 90436)

до: Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 )

про: стягнення 384100,75 грн збитків

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича про стягнення 384 100,75 грн збитків, завданих розірванням договору підряду №КМ 15375 від 23.05.2016.

Ухвалою суду від 21.11.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1216/24 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 09.12.2024.

22.11.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 25.11.2024 задоволено заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

06.12.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечує.

09.12.2024 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

На визначену судом дату в судове засідання 09.12.2024 з`явились представники сторін, водночас представник позивача приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 13.01.2025. Крім того задовольнив усне клопотання представника позивача про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

23.12.2024 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

24.12.2024, 31.12.2024, 03.01.2025 та 08.01.2025 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення.

09.01.2025 до суду від представника відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

На визначену судом дату в судове засідання 13.01.2025 з`явились представники сторін, водночас представник позивача приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 22.01.2025. Крім того задовольнив усне клопотання представника позивача про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

17.01.2025 до суду від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів.

На визначену судом дату в судове засідання 22.01.2025 з`явились відповідач та представники сторін, водночас представник позивача приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті судом була оголошена перерва до 29.01.2025, про що зазначено в протоколі судового засідання (Протокольна ухвала). Крім того, в судовому засіданні суд задовольнив усне клопотання представника позивача про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

22.01.2025 до суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній додатково виклав свою позицію щодо заявленого позову.

23.01.2025 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення.

29.01.2025 до суду від представника відповідача надійшли заява про застосування строків позовної давності та клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на адвоката.

На визначену судом дату в судове засідання 29.01.2025 з`явились представники сторін, водночас представник позивача приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, при цьому заперечив щодо заяви про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву про застосування строків позовної давності, проти задоволення позовних вимог заперечив та просив у задоволенні позову відмовити, а також подав до суду заключне слово.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 29.01.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 23.05.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Лєхачовим Андрієм Олександровичем (замовник) було укладено договір підряду № КМ 15375, на підставі якого позивач зобов`язався виконати на користь відповідача роботи з монтажу басейну. Найменування, форма, розміри, колір, матеріали, пункт доставки та монтажу басейну сторони визначили у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016. Згідно умов вказаного договору, обладнання басейну поділяється на основне та додаткове, і відповідно поетапно виконуються роботи, які є предметом цього договору: спочатку роботи з монтажу основного обладнання, а потім - з монтажу додаткового обладнання.

За твердженням позивача, останній виконав на користь відповідача роботи з монтажу основного обладнання басейну згідно договору, що підтверджується актом прийому-передачі від 08.09.2016. У вказаному акті відповідач зробив примітку «Сходи в басейн малі, потребують більшого розміру». Згідно Специфікації, сходи належать до додаткового обладнання басейну. Тобто на момент приймання робіт з монтажу основного обладнання у відповідача не було зауважень до якості виконаних позивачем таких робіт. Виконання позивачем робіт з монтажу основного обладнання басейну, на переконання позивача, підтверджуються рішенням господарського суду Вінницької області від 10.12.2020 у справі №902/809/20. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору підготовчі роботи для монтажу додаткового обладнання зобов`язаний виконати замовник. В акті прийому-передачі від 08.09.2016 зазначено, що «монтаж обладнання до басейну буде проведено пізніше, у зв`язку з неготовністю технологічного приміщення». Станом на 14.11.2024 відповідач не повідомив позивача про виконання ним підготовчих робіт для монтажу додаткового обладнання, тому сторони не підписали акт прийому-передачі підготовчих робіт, а отже позивач не приступив до виконання робіт з монтажу додаткового обладнання, так як строк виконання таких робіт ще не розпочався.

30.03.2023 підчас розгляду Господарським судом Вінницької області справи №902/730/21 позивачу стало відомо, що відповідач уклав з ФОП Лукашуком П.П. договір поставки та виконання робіт №3 від 02.11.2020, який виконано останнім 30.11.2020, що підтверджується актом про прийняття-передачу виконаних робіт, а також видаткових накладних і квитанцій щодо такого обладнання.

Тому, на переконання позивача, 02.11.2020 (дата укладення договору з ФОП Лукашуком П.П.) відповідач фактично розірвав укладений з відповідачем договір підряду №КМ 15375 від 23.06.2016, однак до 30.03.2023 відповідач не повідомляв позивача про укладення договору з ФОП Лукашуком П.П., або про його відмову від договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016. З огляду на викладене відповідно до ч.4 ст. 849 ЦК України у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу збитки, завдані розірванням такого договору. В укладеному договорі підряду №КМ15375 від 23.05.2016 сторонами визначено розмір збитків, які замовник зобов`язаний сплатити у випадку його відмови від цього договору (25% від загальної ціни робіт за цим договором).

За твердженням позивача, розмір збитків, який відповідач згідно п. 9.3. договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016, зобов`язаний сплатити позивачу становить 384 100,75 грн, однак станом на 14.11.2024 відповідач не відшкодував позивачу дану суму збитків.

Дані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву зокрема зводяться до того, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016 замовник здійснює на умовах передоплати перший платіж у розмірі 70 % від ціни договору, що складає 1 075 482,00 грн. Остаточний розрахунок за даним договором, що складає 460 931,00 грн., здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту закінчення виконання робіт за даним договором та передачі їх результатів Замовнику. На виконання умов договору Замовник перерахував Підрядчику попередню оплату в розмірі сумі 1 214 553,00 грн. (80%). Натомість Підрядник свої зобов`язання виконав лише частково. Здійснив лише монтаж основного обладнання басейну, проте з недоліками. Прийняття - передача основного обладнання та виконання монтажних робіт основного обладнання оформлено актом прийому - передачі від 08.09.2016 року. В акті прийому - передачі від 08.09.2016 року сторонами зафіксовано недоліки виконаних робіт: «сходи в басейн малі, потребують більшого розміру». Договором визначено десятиденний строк усунення Підрядником недоліків. Однак, Підрядник не усунув зафіксовані у Акті прийому-передачі від 08.09.2016 року недоліки.

У зв`язку з виконанням монтажу основного обладнання басейну, Замовник отримав Паспорт басейну та Гарантійний лист.

Водночас за твердженнями відповідача після виконання підрядних робіт виявлені дефекти чаші басейна : частина дна чаші басейна в двох місцях ( 1х7 м та 1х15 м) видулася в «горбки»; верхня частина чаші деформувалася - подалася в середину на 1.5-2см від басейної стяжки. Згідно Гарантійного листа, - гарантія на чашу басейну становить 10 років та розповсюджується на всі дефекти, які можна виявити на придбаному виробі або які виникають протягом гарантійного періоду через недоліки матеріалу або виробничі дефекти, які усуваються Підрядником безкоштовно ( вихід з ладу окремих частин, тріщини профілю, зміщення направляючих і т.п.). 20 серпня 2020 року направлено Підряднику лист «Про усунення дефектів(недоліків) чаші басейна на виконання гарантійних умов». Вказаний лист Підрядником отримано 25 серпня 2020 року. Однак до цих пір Підрядник не усунув дефектів (недоліків) чаші басейна.

На переконання відповідача Підрядник здійснив лише перший етап підрядних робіт : монтаж основного обладнання басейну, проте з недоліками, вказаними в акті прийому - передачі від 08.09.2016 року, які в порушення п.3.11.1. Договору не усунув, починаючи з 18 вересня 2016 року і до цих пір та з дефектами (недоліками) чаші басейна, які вказані в листі «Про усунення дефектів(недоліків) чаші басейна на виконання гарантійних умов» від 20.08.2020 року, які в порушення п.5.1, 5.4 Договору не усунуті, починаючи з 25 серпня 2020 року по даний час. Рішенням господарського суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року у справі №902/809/20, встановлено обставину, що саме з вини позивача стало неможливо, у відповідності до умов Договору, виконання робіт наступного етапу - монтаж додаткового обладнання. Відповідно до п. 3.7 Договору, - підрядник зобов`язаний виконати монтажні роботи (роботи з монтажу основного та додаткового обладнання Басейну) протягом 30 календарних днів від дня початку виконання монтажних робіт. Проте в подальшому в односторонньому порядку відмовився від його виконання. У зв`язку з цим відповідач неодноразово звертався до позивача з вимогами та проханнями виконати у відповідності до Договору підрядні роботи та встановити належне та справне додаткове обладнання. У відповідь позивач не виконав жодних робіт та не надав відповідей.

Крім того, позивач намагався стягнути з відповідача 20% остаточної оплати за повністю виконані за договором підряду роботи, в зв`язку з чим подав до Господарського суду Вінницької області позовну заяву про стягнення 321850,00 грн, водночас рішенням Господарського суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року у справі №902/809/20, яке залишено в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23 березня 2021 року, в позові позивачу відмовлено, зокрема зазначено, що суду не доведено фактичне виконання ТОВ «Аллбаутех» робіт з монтажу додаткового обладнання.

В подальшому 11 лютого 2021 року відповідач знову отримав від позивача два примірники Акту прийому - передачі робіт з монтажу додаткового обладнання за договором підряду № КМ 15375 від 23 травня 2016 року, місце складання та дата : м. Хмільник, 29 січня 2021 року. Відповідач не підписав цей акт, про що направив у відповідь Протокол зауважень, в якому вказав на факт фальшування акту. Проте позивач звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з відповідача 632145,87 грн (321850,00 грн - основної заборгованості, 138364,28 грн - пені, 143176,72 грн - інфляційних втрат та 28754,87 грн - 3% річних). Рішенням господарського суду Вінницької області від 09 липня 2024 року - в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" у справі №902/148/24 відмовлено в повному обсязі.

Відповідач стверджує, що жодних збитків позивачу не спричинив, навпаки, такі збитки поніс відповідач - сплативши кошти за підрядні роботи ФОП Лукашуку П.П., в т.ч. 39 875,00 грн за роботи, решта коштів 451 319,00 грн - плата за матеріали. Водночас, позивач отримав в порядку переплати кошти в розмірі 352 668,9 грн за підрядні роботи, які не виконав (1 214553 грн. (передоплата по договору 80%) - 861884,1 грн (вартість основного обладнання Басейну та вартість робіт з монтажу основного обладнання Басейна).

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач спростовує твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначає, що Господарський суд Вінницької області у справі № 902/730/21 вже надав правову оцінку Акту прийому-передачі від 08.09.2016р. та претензіям відповідача від 20.08.2020р., 06.07.2020р. і 27.10.2020р, і дійшов висновку, що ТОВ «Аллбаутех» «не порушував умови Договору підряду № КМ 15375 від 23.05.2016р., що мало б наслідком розірвання Договору в порядку ч. 2 ст. 852 ЦК України (за наявності істотних відступів у роботі підрядника)». Положеннями ч. 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, факт належного виконання умови Договору підряду № КМ 15375 від 23.05.2016 р. з боку ТОВ «Аллбаутех», як і відсутність підстав у ФОП Лєхачова А. О. для розірвання вищевказаного договору підряду згідно ч. 2 ст. 852 ЦК України встановлено рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023р. в справі № 902/730/21 та не потребує доказування у даній справі.

В запереченнях на відповідь на відзив відповідач посилаючись на факти встановлені рішеннями Господарського суду Вінницької області у справах № 902/809/20, № 902/730/21 та №902/148/24 спростовує твердження позивача викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив.

У додаткових поясненнях позивач повторно посилається на рішення Господарського суду Вінницької області у справах № 902/809/20, № 902/730/21 та №902/148/24, де на його думку, встановлено факти виконання позивачем робіт по договору підряду та відсутність підстав для розірвання вищевказаного договору.

З наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів слідує, що 23.05.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" (позивач, в договорі Підрядник) та Фізичною особою-підприємцем Лєхачовим Андрієм Олександровичем (відповідач, в договорі Замовник) укладено договір підряду № КМ 15375 (далі Договір).

Відповідно п. 1.1 Договору Підрядник зобов`язується виконати роботи з монтажу, підключення електрообладнання та запуску в експлуатацію басейну за найменуванням, формою, розмірами, кольором та за адресою, які визначені у Специфікації № КМ 15375 від 23.05.2016 року (Специфікація), що є невід`ємним Додатком до цього Договору ("басейн"), з використанням своїх матеріалів (обладнання), а Замовник зобов`язується прийняти Басейн і виконані роботи та оплатити їх ціну на умовах цього Договору.

Якість басейну повинна відповідати стандартам та технічним умовам виробника, що встановлюють вимоги до якості басейну даного виду (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 1.3 Договору Підрядник зобов`язаний передати Замовнику документацію, а саме: порядок будівельної підготовки; схему будівельної підготовки; інструкцію з обслуговування басейну і обладнання; гарантійний лист на басейн.

Загальна ціна робіт (ціна робіт) за цим договором визначається сумарною вартістю матеріалів (основного та додаткового обладнання), які вказані у Специфікації, монтажних робіт (робіт з монтажу основного та додаткового обладнання) й пусконалагоджувальних робіт (робіт з підключення електрообладнання та запуску Басейну в експлуатацію), а також доставки матеріалів та/або проїзду монтажної бригади (транспортних витрат) і зазначається у Специфікації до цього договору та становить 1 536 403 грн. в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 52 616,55 євро, з них: - 790 568,10 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 27 074,25 євро, становить загальна вартість основного обладнання басейну, вказаного в Специфікації (п. 2.1.2 Договору); - 596 789,60 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 20 438,00 євро, становить загальна вартість додаткового обладнання басейну, вказаного в Специфікації (п. 2.1.3 Договору); - 14 600,00 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 500,00 євро, становить вартість доставки матеріалів та/або проїзду монтажної бригади (транспортні витрати) (п. 2.1.4 Договору); - 71 316,00 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 2 520,00 євро, становить загальна вартість робіт з монтажу основного обладнання Басейна (п. 2.1.5 Договору); - 57 941,56 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 1 984,30 євро, становить загальна вартість робіт з монтажу додаткового обладнання Басейна (п. 2.1.6 Договору); - 2 920,00 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 100,00 євро, становить загальна вартість пусконалагоджувальних робіт (підключення електрообладнання та запуск Басейну) (п. 2.1.7 Договору).

Замовник здійснює на умовах передоплати перший платіж у розмірі 70 % від ціни договору, що складає 1 075 4820,00 грн та еквівалентно 36 831,57 євро, протягом 30 банківських днів з моменту укладення цього договору та передачі документації згідно п. 1.3 Договору (п. 2.2 Договору).

Остаточний розрахунок за даним договором, що складає 460 931,00 грн та еквівалентно 15 784,96 євро, здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту закінчення виконання робіт за даним договором та передачі їх результатів Замовнику (п. 2.3 Договору).

Розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підрядника (п. 2.4 Договору).

Згідно п. 3.5 договору Підрядник зобов`язаний розпочати роботи з монтажу основного обладнання басейну в день підписання ним акту огляду будівельного майданчику.

Перед початком робіт з монтажу основного обладнання басейну Замовник зобов`язаний забезпечити розвантаження матеріалів, установити чашу Басейну в котлован, забезпечити Підряднику вільний доступ до електромережі з напругою і потужністю згідно технічних вимог по забезпеченню установки електрообладнання, зазначених у додатках до цього Договору, сприяти Підрядникові у забезпеченні робіт водопостачанням, на вимогу Підрядника забезпечити його будівельну бригаду житлом (чи оплатити проживання в готелі) (п. 3.6 Договору).

Підрядник зобов`язується виконати монтажні роботи (роботи з монтажу основного та додаткового обладнання Басейну) протягом 30 календарних днів від дня початку виконання монтажних робіт, вказаного в п. 3.5 Договору. Підрядник має право зупинити (чи відкласти початок) проведення робіт у випадках, якщо температура повітря буде нижчою за +10° С, чи вищою за + 35° С, або випадання атмосферних опадів, або порушення Замовником вимог п. 3.6 Договору, і відповідно продовжити строк виконання (чи початку) робіт на кількість днів, протягом яких було таке зупинення (п. 3.7 Договору).

Обов`язок Підрядника з виконання монтажних робіт вважається виконаним з моменту прийняття таких робіт Замовником (п. 3.9 Договору).

Передання монтажних робіт Підрядником і прийняття їх Замовником оформляється актом прийому-передачі виконаних робіт, підписаним обома сторонами (п. 3.10 Договору).

У випадку невиконання, чи неналежного виконання Замовником підготовчих робіт, необхідних для виконання Підрядником робіт з монтажу додаткового обладнання Басейну (підготовчі роботи для монтажу додаткового обладнання), після виконання останнім робіт з монтажу основного обладнання басейну, Замовник зобов`язаний прийняти фактично виконану Підрядником роботу шляхом оформлення акту прийому передачі робіт з монтажу основного обладнання у строки і порядку, визначеному в п. 3.11 Договору (п. п. 3.11.1.-3.11.2), та в день підписання акту прийому-передачі робіт з монтажу основного обладнання розпочати виправлення вказаних в ньому недоліків підготовчих робіт для монтажу додаткового обладнання (п. 3.12 Договору).

Приймання Підрядником від Замовника підготовчих робіт для монтажу додаткового обладнання після виправлення останнім недоліків згідно п. 3.12 Договору здійснюється шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі підготовчих робіт (п. 3.12.1 Договору).

Уразі підписання сторонами акту прийому-передачі підготовчих робіт, Підрядник зобов`язується розпочати роботи з монтажу додаткового обладнання Басейну в момент підписання такого акту та виконати їх в строки і в порядку, передбаченому в п.п. 3.2. - 3.8.Договору (п. 3.12.2 Договору).

За змістом п. 4.5 Договору Підрядник зобов`язаний розпочати пусконалагоджувальні роботи (підключення електрообладнання та запуск басейну) в день підписання ним акту завершення будівельних робіт.

Підрядник зобов`язується виконати пусконалагоджувальні роботи (підключення електрообладнання та запуск басейну) протягом 20 календарних днів від дня початку їх виконання, вказаного в п. 4.5. цього Договору (п. 4.6 Договору).

Обов`язок Підрядника з виконання пусконалагоджувальних робіт (підключення електрообладнання та запуск басейну) вважається виконаним з моменту прийняття таких робіт Замовником (п. 4.7 Договору).

Передання пусконалагоджувальних робіт Підрядником і прийняття їх Замовником оформляється актом прийому-передачі пусконалагоджувальних робіт в порядку, визначеному в п. 3.11 Договору (п. п. 3.11.1 .-3.11.2.) для підписання акту прийому-передачі виконаних робіт (п. 4.8 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного його виконання сторонами (п. 9.1 Договору).

Замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від цього Договору, сплативши Підряднику частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від Договору, а також сплативши Підряднику збитки у розмірі 25% від загальної ціни робіт за цим Договором (п. 9.3. Договору).

08.09.2016 року сторонами складено та підписано Акт прийому передачі про те, що відповідно до Договору №КМ 15375 від 23.08.2016 року Виконавець передав, а Замовник прийняв виконані роботи, а саме: виготовлення, доставка та монтаж басейну на вказаному замовником місці. Роботи виконані з дотриманням усіх домовленостей між сторонами в обумовлений термін, якісно і в повному обсязі. Всю необхідну документацію, попередньо обумовлену сторонами (гарантійний лист, акт прийому передачі, паспорт до басейну) Покупець отримав у повному обсязі). Монтаж обладнання до басейну буде проведено пізніше у зв`язку з неготовністю технологічного приміщення.

Сторонами також зафіксовано недоліки виконаних робіт: «сходи в басейн малі, потребують більшого розміру».

20.10.2016 року сторонами підписано Специфікацію № КМ 15375, у якій погоджено перелік основного та додаткового обладнання, а також зафіксовано ціну Договору в сумі 1 536 403,00 грн, що складає еквівалент 52 616,55 Євро; оплату в сумі 1 200 000,00 грн, що складає еквівалент 41 970,00 Євро; загальний борг 10 646,00 Євро.

Судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/809/20 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллбаутех» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича заборгованості в сумі 321 850 грн згідно укладеного договору підряду №КМ 15375 від 23.05.2016 та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллбаутех» про стягнення 262 423 грн пені за невиконання умов договору підряду.

За наслідками розгляду справи господарський суд Вінницької області рішенням від 10.12. 2020 у справі №902/809/20 відмовлено у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів.

Суд вмотивував своє рішення тим, що підтверджено обставини своєчасного висловлення заперечень про прийняття завершених робіт та відсутності обов`язку з проведення розрахунку у заявленому Позивачем розмірі. Таким чином, вимоги первісного позову є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Крім того, при нарахуванні пені ФОП Лєхачовим А.О. не доведено моменту початку виконання робіт та дати прострочення виконання зобов`язання, що унеможливлює визначення строків підставного нарахування пені та обчислення її суми. При цьому, всупереч нормам матеріального права і вимогам закону ФОП Лєхачовим А.О. нараховано пеню за 365 днів, тому враховуючи викладене у зустрічному позові також відмовлено.

Рішення від 10.12.2020 у справі №902/809/20 залишено без змін постаново Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2021.

Також в провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/730/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" про розірвання договору та стягнення 352 668,9 грн.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 у справі №902/730/21 у задоволенні позову відмовлено повністю. Дане рішення залишено без змін постаново Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2023.

Даним рішенням зокрема встановлено наступні обставини «З годом (після підписання між сторонами специфікації від 20.10.2016) відповідач направив позивачу лист №юр-1/20 від 17.06.2020 з додатком 2-х примірників акту прийому-передачі виконаних робіт від 10.06.2020 на підтвердження виконання робіт з монтажу басейну та його підписання.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" звернулося до Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича із претензією на суму 321850 грн заборгованості за Договором, а згодом до Господарського суду Вінницької області із позовною заявою від 07.08.2020 про стягнення такої заборгованості в судовому порядку.

Фізична особа - підприємець Лєхачов Андрій Олександрович, в свою чергу, подав зустрічний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" 262423 грн пені за невиконання умов Договору.

За результатами розгляду таких спорів 10.12.2020 постановлено рішення у справі №902/809/20, відповідно до якого у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

20.08.2020 ФОП Лєхачов Андрій Олександрович скерував лист Товариству з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" "Про усунення дефектів (недоліків) чаші басейна на виконання гарантійних умов" (а.с.38-39, т.1), у відповідь на який відповідач повідомив позивача про виконання робіт з монтажу басейну відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 10.06.2020. Стверджував, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" не підписувало акту-прийому передачі виконаних робіт за Договором від 08.09.2016 та просив надіслати відповідача вказаний акт і копію гарантійного листа для ознайомлення (а.с.40-41, т.1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" направило позивачу лист №юр-2/21 від 03.02.2021 з додатком 2-х примірників акту прийому-передачі виконаних робіт від 29.01.2021 на підтвердження виконання робіт з монтажу додаткового обладнання басейну та його підписання (а.с.59-61, т.1).

15.02.2021 позивач скерував відповідачу протокол зауважень про відмову від підписання акту (вих.№б/н від 15.02.2021; а.с.62-63, т.1), стверджуючи, що монтаж додаткового обладнання басейну не завершився, а також те, що в дійсності на розрахунковий рахунок ТОВ "Аллбаутех" було перераховано 1314553 грн за Договором, а не 1214553 грн як стверджує відповідач.

У свою чергу, листом від 22.02.2021 вих.№юр-3/21 відповідач просив письмово повідомити позивача про дату прийому представників ТОВ "Аллбаутех" для огляду басейну з метою фіксації недоліків робіт по його встановленню та їх усунення у разі виявлення таких

За відсутності реагування позивача на такий лист, листом від 24.06.2021 вих.№юр-4/21 відповідач повідомив позивача, що 22.07.2021 представники ТОВ "Аллбаутех" прибудуть для огляду басейну, що знаходиться за адресою: м.Хмільник, вул.Курортна, 2Ж. Просив забезпечити доступ для огляду басейну, а також уповноваженого представника для підписання відповідних актів, складених за результатами такого огляду.

Про факт недопущення представників відповідача для огляду басейну, ТОВ "Аллбаутех" подало звернення на ім`я начальника Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" (журналі єдиного обліку за №3776).

Оскільки спір виник щодо монтажу додаткового обладнання басейну, факт здійснення якого позивачем заперечується, ухвалою суду від 16.09.2021 у справі 902/730/21 призначено комплексну судову будівельно-технічну та товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-юридична фірма Соломон".

... За результатами проведеної експертизи надано висновок експертів №041/21 від 15.02.2023 (а.с.155-182, т. 2), за змістом якого загалом підтверджено виконання обумовленого у Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 додаткового обладнання басейну. У відповідь на двадцять перше питання судової експертизи встановлено, що результати робіт з монтажу додаткового обладнання, зазначеного у питаннях №1-2, №4-6 та №9-20 ухвали суду від 16.09.2021 прямо вплинули на можливість нормальної експлуатації басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж).

Поряд з цим у відповідь на третє питання судової експертизи зазначено, що не вбачається за можливе встановити, чи змонтовані вказані як "пилососна форсунка для переливної ємності", оскільки ємність заповнена водою, а її спустошення призведе до зупинення процесу нормального функціонування басейну.

Окрім того, зазначено, що не вбачається за можливе надати відповідь на двадцять друге питання судової експертизи - чи підтверджується документально, що такі роботи виконано саме відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех"?

Тобто, за змістом експертного висновку підтверджується факт монтажу додаткового обладнання басейну, без чого не була б можливою нормальна експлуатація басейну (про зазначено у висновку експертів у відповідь на двадцять перше питання судової експертизи).»

В постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 у справі №902/730/21 суд апеляційної інстанції зокрема дійшов наступного висновку, що «сукупність доказів наявних у матеріалах справи свідчить про перевагу доводів відповідача над доводами позивача. З огляду на висновок експертів №041/21 від 15.02.2023, на відсутність належно поданих доказів виконання спірних робіт іншою, ніж відповідач особою, а також на усі інші наявні у справі докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт монтажу відповідачем додаткового обладнання басейну мав місце.

Поряд з цим, твердження позивача про невиконання відповідачем пусконалагоджувальних робіт, колегія суддів вважає передчасним, враховуючи наступне.

Згідно п.4.5. Договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016 року, підрядник зобов`язується розпочати пусконалагоджувальні роботи в день підписання ним акту завершення будівельних робіт, яким, згідно п. 4.4. вказаного Договору, оформляються завершальні підготовчі роботи замовника. А відповідно до п. 4.3. Договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016 року, підрядник зобов`язаний прийняти завершальні підготовчі роботи від замовника не раніше, ніж через три робочих дні після оплати замовником загальної ціни робіт. Таким чином, оскільки такі докази в матеріалах справи відсутні, то обов`язок відповідача з виконання пусконалагоджувальних робіт станом дату подання позову у даній справі не настав з урахуванням вищенаведеного.

Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ФОП Лєхачовим А.О. не доведено істотного порушення ТОВ "Аллбаутех" зобов`язань за договором підряду №КМ15375 від 23.05.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині розірвання договору підряду №КМ15375 від 23 травня 2016 року, укладеного між ТОВ «Аллбаутех» та ФОП Лєхачовим А.О.»

Крім того в провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/148/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" до Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича про стягнення 632 145,87 грн заборгованості за договором підряду.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 09 липня 2024 у справі №902/148/24 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Дане рішення залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2024.

Підставами позову в справі №902/148/24 позивач визначив неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підряду №КМ15375 від 23.05.2016 щодо оплати за виконані роботи з монтажу додаткового обладнання басейну за період "після винесення Господарським судом Вінницької обл. рішення у справі №902/809/20", про що складено акт прийому-передачі виконаних робіт від 29.01.2021.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Господарські відносини між сторонами виникли на підставі укладеного договору підряду, положення якого врегульовано главою 61 ЦК України.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

За правилами ч.1 ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст.882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Згідно з висновками щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 13.03.2024 у справі №725/3821/23: "...кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів."

Як вбачається з матеріалів даної справи фактичними підставами позову є стягнення підрядником з замовника збитків передбачених п. 9.3. Договору в зв`язку з відмовою замовника від договору.

Так за твердженнями позивача (підрядника), відповідач (замовник) розірвав спірний договір підряду на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України де зазначено, що Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Фактом розірвання даного договору, на переконання позивача, є укладення між відповідачем та ФОП Лукашуком П.П. договору поставки та виконання робіт № 3 від 02.11.2020р., акту про прийняття-передачі виконаних робіт від 30.11.2020р., а також видаткових накладних і квитанцій щодо такого обладнання. Копії даних доказів ФОП Лєхачов А.О. 30.03.2023р., надіслав на адресу ТОВ «Аллбаутех». До 30.03.2023р. відповідач не повідомляв позивача про укладення вищевказаного договору з ФОП Лукашуком П.П., або про його відмову від договору підряду № КМ 15375 від 23.05.2016р.

Тобто позивач стверджує, що 02.11.2020 відповідач розірвав спірний договір підряду на підставі ч.4 ст. 849 ЦК України, а тому у нього виник обов`язок відшкодувати позивачу збитки, завдані розірванням такого договору.

Сторони у спірному договорі підряду визначили розмір збитків, які замовник зобов`язаний сплатити у випадку його відмови від цього договору. Згідно п. 9.3. спірного договору, розмір таких збитків становить 25% від загальної ціни робіт за цим договором.

Відповідно до п. 2.1. спірного договору, загальна ціна робіт становить 1536403,00 грн.

Крім того, в п. 9.3. спірного договору зазначено, що у випадку відмови замовника від договору, він зобов`язаний сплатити підряднику частину встановленої ціни роботи пропорційно виконаній до повідомлення про відмову від договору. А згідно п.п. 2.1.2., 2.1.3. спірного договору, вартість матеріалів (обладнання), які, відповідно до п. 1.1. договору підряду, надаються підрядником, входить в загальну ціну за цим договором.

Отже, на переконання позивача розмір збитків, який відповідач, згідно п. 9.3. спірного договору, зобов`язаний сплатити позивачу, у зв`язку з одностороннім розірванням такого договору, становить 384100,75 грн.

Водночас суд не може погодитись з даними твердженнями позивача, оскільки.

В рішенні Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 у справі №902/730/21 суд, оцінивши наявне у справі між сторонами листування, дійшов висновку: "...що його змістом достеменно не спростовано факту відсутності додаткового обладнання. У листуванні позивачем не заперечується факт, що роботи розпочаті та виконані з певними недоліками. Проте зі змісту самого листування не вбачається за можливе встановити в якому об`ємі ці роботи виконані і які конкретні недоліки вони містять. При цьому наявність та надсилання відповідачем декількох актів з різними датами щодо виконання відповідачем зобов`язань з монтажу додаткового обладнання, датованих січнем 2021, з огляду на Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, згідно із якою його було введено в експлуатацію 21.07.2020, спростовується факт можливого виконання спірних робіт у січні 2021."».

В пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 в справі №917/1345/17 сформульовано такий правовий висновок щодо застосування положень ч.4, 7 ст.75 ГПК України: "Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи".

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово звертала увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків, такі, як вчинення чи невчинення певної дії певною особою; настання чи ненастання певних подій; час, місце вчинення дій чи настання подій тощо. Обставини встановлюються судом шляхом оцінки доказів, які були досліджені в судовому засіданні. За наслідками такої оцінки доказів, зокрема щодо їх належності, допустимості, достовірності, достатності суд робить висновок про доведеність чи недоведеність певних обставин. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо (п.7.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/19, п.136 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).

Тобто в рішенні Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 в справі №902/730/21 встановлено саме юридичний факт про введення об`єкту в експлуатацію, що підтверджується Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, згідно із якою його було введено в експлуатацію 21.07.2020, а тому посилання позивача стосовно того, що 02.11.2020 відповідач розірвав спірний договір в зв`язку з укладення між відповідачем та ФОП Лукашуком П.П. договору поставки та виконання робіт № 3 від 02.11.2020 судом оцінюються критично, оскільки Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, згідно із якою його було введено в експлуатацію 21.07.2020, спростовує факт можливого виконання спірних робіт ФОП Лукашуком П.П. у листопаді 2020 року.

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 849 ЦК України якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що підрядник не належно виконував взяті на себе зобов`язання за договором підряду № КМ 15375 від 23.05.2016р, оскільки відповідно до п. 3.7. Договору Підрядник зобов`язується виконати монтажні роботи (роботи з монтажу основного та додаткового обладнання Басейну) протягом 30 календарних днів від дня початку виконання монтажних робіт, вказаного в п. 3.5. цього Договору.

А п. 3.5. Договору визначено, що Підрядник зобов`язаний розпочати роботи з монтажу основного обладнання басейну в день підписання ним акту огляду будівельного майданчику.

Відповідно до п. 9.3. Договору Замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від цього Договору, сплативши Підряднику частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від Договору, а також сплативши Підряднику збитки у розмірі 25% від загальної ціни робіт за цим Договором.

Водночас повідомлення замовника про відмову від Договору матеріали справи не містять, тому на переконання суду відповідач не здійснив односторонньої відмови від договору на підставі п. 4 ст. 849 ЦК України, а укладення між відповідачем та ФОП Лукашуком П.П. договору поставки та виконання робіт № 3 від 02.11.2020 стало наслідком неналежного виконання позивачем як підрядником зобов`язань за договором підряду і дане право замовника випливає з ч. 3 ст. 849 ЦК України і не є односторонньою відмовою від договору розмір збитків за що визначено сторонами в п. 9.3. Договору.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.1 та ч. 2 ст 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Слід зазначити, що саме згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

При цьому, відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи;

- шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру;

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками;

- вини особи, яка заподіяла шкоду.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Ч.2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Підсумовуючи викладені вище обставини суд відзначає, що позивачем не доведено існування конкретних обставин, які підтверджують вину відповідача, а саме одностороннє розірвання договору підряду, за що договором передбачена сплата збитків, що виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з їх відшкодування, відтак позовна вимога про стягнення з відповідача збитків у розмірі 384 100,75 грн задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позивач не надав достовірних та достатніх доказів, які б надавали правові підстави стягнути з відповідача збитки, тому суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити.

Як зазначалось вище 29.01.2025 до суду від представника відповідача надійшли заява про застосування строків позовної давності та клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на адвоката.

Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає, що згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові, крім випадків, коли суд визнає поважними причини пропущеного строку та захистить порушене право.

Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст. 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право).

Таким чином, за змістом названих норм, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №372/266/15-ц (провадження №14-396цс-19, пункт 51), від 07.07.2020 у справі №712/8916/17-ц (провадження №14-448цс19, пункт 28).

Враховуючи, що позовні вимоги у даній справі є необґрунтованими, а в задоволенні позову відмовлено, суд не застосовує позовну давність.

Судові витрати зі сплати судового збору та витрат на послуги адвоката понесених позивачем, у зв`язку із відмовою в позові, відповідно до ст. 129 ГПК України залишити за позивачем.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат на послуги адвоката суд зазначає наступне.

Згідно з п.5 ч.6 ст.238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

З огляду на зазначене клопотання представника відповідача, для надання позивачу можливості подати заперечення щодо розміру судових витрат відповідача, суд вважає за доцільне призначити окреме судове засідання для вирішення питання стосовно розподілу понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13-15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

3. Понесені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

4. Призначити судове засідання щодо розгляду заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на 10.02.2025 року о 11:30 год. у приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул. Пирогова, буд.29, м. Вінниця, 4-й поверх, зал №9).

5. Примірник рішення направити позивачу та представнику відповідача в зареєстровані електронні кабінети в підситемі ЄСІТС "Електронний суд".

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 10 лютого 2025 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи