ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"30" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3894/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,
секретар судового засідання Борисова Н.В.,
розглянувши зареєстровану 09.01.2025 за вх. № 2-27/25
заяву Обслуговуючого кооперативу МЖСТ ДОМ
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 916/3894/24
за участю представників сторін:
від позивача: Пахомова О.А.,
від відповідача (заявника): Клачок Б.О.,
Фактичними підставами звернення із позовом визначено те, що Обслуговуючим кооперативом МЖСТ ДОМ без поданих постачальником газу номінацій у березні 2018 здійснено відбір природного газу обсягом 21,199 тис.куб.м, на які в нього відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником. При цьому Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" до 01.01.2020 виконувало функції оператора газотранспортної системи, повноваження його передбачають відповідальність за надійну та безпечну експлуатацію газотранспортної системи, в тому числі її фізичне балансування, та надають право вимагати від осіб, які відібрали газ без наявної номінації, сплати його вартості.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 05.09.2024 позовній заяві Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/3894/24 та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3894/24, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
29 жовтня 2024 року Обслуговуючим кооперативом МЖСТ ДОМ представлено відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Просить стягнути з Позивача судові витрати, докази понесення яких та розрахунок будуть надані пізніше.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.01.2025 у задоволенні заявлених Акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" позовних вимог відмовлено.

09 січня 2025 року Обслуговуючий кооператив МЖСТ ДОМ звернувся до господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" 40000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на укладений 01.03.2023 із адвокатом Клачок Б.О. договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 4 та погоджений додатковою угодою розмір гонорару адвоката.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.01.2025 призначено розгляд заяви Обслуговуючого кооперативу МЖСТ ДОМ у судовому засіданні на 20 січня 2025 року.

16 січня 2025 року Акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" представлено заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви, а у випадку її задоволення зменшити витрати на професійну правничу допомогу адвоката Відповідача на 99%. Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати для ухвалення додаткового рішення посилається на те, що розмір гонорару адвоката має бути розумним та враховувати витрачений час; те, що заявлений адвокатом розмір витраченого часу є завищеним, враховуючи, що справа не є складною (розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження); те, що представлений Відповідачем відзив підписано керівником, а не адвокатом; те, що адвокатом Відповідача затягувався розгляд справи шляхом подання клопотань про відкладення розгляду; те, що укладений між адвокатом та Відповідачем договір не містить умов оформлення акту приймання-передачі, а представлений акт не є належним та допустимим доказом; те, що заявлена до відшкодування сума є неспівмірною із ціною заявленого позову;

Призначене на 20.01.2025 судове засідання не відбулось у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у місті Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.01.2025 призначено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення на 30 січня 2025 року.

Господарським судом забезпечено право участі представника Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду після звернення із відповідним клопотанням.

В процесі розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення представник Обслуговуючого кооперативу МЖСТ ДОМ підтримував подану заяву у повному обсязі, представник Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" натомість заперечував проти її задоволення та наполягав на відмові у задоволенні заяви.

30 січня 2025 року судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

01 березня 2023 року між ОК МЖСТ ДОМ (Клієнт) та адвокатом Клачок Б.О. (Адвокат) укладено договір № 4 про надання професійної правничої (правової) допомоги (Договір), умовами пункту 1 якого передбачено, що Адвокат приймає на себе обов`язки (зобов`язання) з надання професійної правничої (правової) допомоги на підставі доручень Клієнта.

Зміст конкретного доручення Клієнта про надання професійної правничої (правової) допомоги Адвокатом та розмір гонорару (винагороди) за його виконання, що підлягає сплаті Клієнтом, визначається Сторонами на підставі цього Договору, зокрема шляхом укладання додаткових угод до нього (пункт 1.1).

Доручення приймається Адвокатом до виконання, в тому числі додаткова угода про це підписується, у випадку з`ясування факту компетентності Адвоката з питань виконання відповідного доручення Клієнта (пункт 1.2).

Доручення Клієнта про надання професійної правничої (правової) допомоги за цим Договором (на його підставі) можуть стосуватися будь-яких питань адвокатської діяльності, в тому числі, але не виключно: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід відносин Клієнта з іншими фізичними та/або юридичними особами; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво Клієнта у правовідносинах з правоохоронними органами, в тому числі, але не виключно: органами досудового розслідування, органами податкового контролю, прокуратурою (прокурором), тощо незалежно від питань, що виникають в таких правовідносинах, в тому числі незалежно від статусу Клієнта в ході руху (протікання) таких відносин; представництво інтересів Клієнта в судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального судочинства, в тому числі у справах про адміністративні правопорушення, і т.п., незалежно від статусу Клієнта в судовій справі; захист прав, свобод і законних інтересів Клієнта у разі його притягнення будь-якими суб`єктами до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; представництво інтересів Клієнта в інших державних органах чи органах місцевого самоврядування, перед будь-якими фізичними та юридичними особами, посадовими або службовими особами тощо (пункт 2).

Правова допомога за цим Договором надається Адвокатом, а у разі потреби іншими адвокатами, залученими Адвокатом. Залучення інших адвокатів здійснюється без окремої додаткової згоди Клієнта. Відповідальність за дії (поведінку) таких адвокатів перед Клієнтом несе Адвокат (пункт 3).

Клієнт надає Адвокату обов`язкові для останнього доручення про надання професійної правничої (правової) допомоги, зокрема шляхом підписання додаткових угод до Договору (пункт 4).

Даний Договір є єдиним достатнім підтвердженням повноважень Адвоката на надання Клієнту професійної правничої (правової) допомоги у взаємовідносинах з будь-якими іншими особами, в тому числі органами державної влади (зокрема, правоохоронними органами та/чи судами) та місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями (пункт 9).

Адвокат має наступний обсяг повноважень (має право): представляти інтереси Клієнта в судових органах України незалежно від спеціалізації та ланки суду із усіма правами, наданими чинним законодавством учаснику судового процесу (незалежно від статусу Клієнта у конкретному процесі), в тому числі, але не виключно: підписувати та подавати (пред`являти) до суду позови, скарги (зокрема апеляційні та касаційні), доповнення, пояснення і уточнення до них, знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання і відводи, давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, висловлювати свою думку з питань, які виникають під час розгляду справи, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, подавати заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з технічним записом та журналом судового засідання і подавати письмові зауваження до них, подавати уточнення до позовних заяв та апеляційних скарг Клієнта, користуватися іншими процесуальними правами, зокрема, наданими Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Цивільним процесуальним кодексом України, чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, тощо, КРІМ ПРАВА (БЕЗ ПРАВА) УКЛАДАННЯ МИРОВОЇ УГОДИ, ВИЗНАННЯ ПОЗОВУ ЧИ ВІДМОВИ ВІД ПОЗОВУ (пункт 11.1); представляти інтереси Клієнта в органах державної виконавчої служби України із усіма правами, які надаються учаснику виконавчого провадження (незалежно від статусу Клієнта у виконавчому проваджені) (пункт 11.2); представляти інтереси Клієнта з будь-яких питань у правовідносинах з правоохоронними органами, в тому числі (але не виключно) органами досудового розслідування, органами податкового контролю, незалежно від обсягу питань, що виникають в таких правовідносинах, в тому числі незалежно від статусу Клієнта в ході руху (протікання) таких відносин (пункт 11.3); представляти інтереси Клієнта в інших органах державної влади та місцевого самоврядування, в усіх установах, підприємствах, організаціях, товариствах незалежно від підпорядкованості та форми власності без обмежень з приводу виконання усіх та будь-яких доручень Клієнта, що виникають в процесі виконання цього Договору (пункт 11.4).

Гонорар є формою винагороди Адвоката за надання професійної правничої (правової) допомоги Клієнту (пункт 15).

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи (доручення), кваліфікація і досвід Адвоката у відповідній категорії справи, та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений Адвокатом час (пункт 16).

Розмір гонорару визначається Сторонами в залежності від вказаних в п. 16 Договору обставин (факторів) при отриманні Адвокатом доручення від Клієнта на ведення конкретної справи / надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги, та вказується у додатковій угоді до цього Договору або в іншій письмовій формі (наприклад, в актах приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги) (пункт 17).

Порядок обчислення гонорару Адвоката та його внесення визначається Сторонами у відповідній додатковій угоді, що виходить з положень п. 1.1. та п. 17 цього Договору, або в іншій письмовій формі (наприклад, в актах приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги) (пункт 18).

Цей Договір вважається таким, що набрав чинності 01 березня 2023 року і діє до 01 березня 2024 року. Якщо жодна зі Сторін не заявить про свій намір припинити дію Договору у зв`язку з закінченням строку, на який цей Договір укладений, не пізніше ніж за один календарний місяць до закінчення такого строку, то Договір вважається автоматично пролонгованим на один календарний рік. Це правило діятиме і в разі вирішення питання про пролонгацію Договору в наступному році (пункт 26).

Договір містить представників сторін та проставлені печатки контрагентів.

10 жовтня 2024 року між ОК МЖСТ ДОМ як Клієнтом та адвокатом Клачок Б.О. як Адвокатом укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, умовами якою передбачено, що Клієнт надає доручення Адвокату на представництво інтересів Клієнта у межах провадження по справі № 916/3894/24 про стягнення заборгованості, зокрема (але не виключно): доручення з питання підготовки, підписання та подання всіх необхідних процесуальних документів по справі та додатків до них, з правом їх підписання, а також представництва інтересів Клієнта в ході здійснення судочинства в судах всіх інстанцій, складання та подання всіх необхідних, на думку Адвоката, документів, усних та письмових пояснень, збирання доказів, виконання інших (без обмежень) дій, що будуть необхідні для належного та якісного представництва інтересів Клієнта, а також доручення щодо участі Адвоката у судових засіданнях по справі з метою представництва інтересів Клієнта (пункт 1).

Сторони погодили, що розмір Гонорару Адвоката за представництво інтересів Клієнта у межах провадження по справі № 916/3894/24 у суді першої інстанції становить 40000 (сорок тисяч) гривень 00 коп. (пункт 2).

Відповідно до складеного 09.01.2025 між ОК МЖСТ ДОМ як Клієнтом та адвокатом Клачок Б.О. як Адвокатом Детальним описом, наданої адвокатом професійної правничої (правової) допомоги на користь ОК МЖСТ ДОМ за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 4 від 01.03.2023 та Додатковою угодою № 1 від 10.04.2024 до Договору, договірна вартість гонорару складає 40000,00 грн, Адвокатом виконано наступну роботу:

Проведення зустрічі з Клієнтом з приводу обговорення правовідносин з Акціонерним товариством «УКРТРАНСГАЗ» () з огляду на звернення останнього до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення заборгованості (справа № 916/3894/24). Попереднє ознайомлення з матеріалами справи, наданої Клієнтом з електронного кабінету ЄСІТС протягом 1 години;

Проведення Адвокатом аналізу судової практики з метою дослідження питання правомірності стягнення заборгованості у схожих спірних правовідносинах. Ознайомлення з актуальними рішеннями та ухвалами судів України, що опубліковані на офіційному веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень та стосуються даних питань протягом 2 годин;

Зустріч з Клієнтом з приводу проведення консультації з питань найбільш ефективної тактики захисту його прав та інтересів. Визначення, обговорення та затвердження обраної тактики захисту оспорюваних прав та інтересів Клієнта. Обговорення та погодження необхідності звернення до Господарського суду Одеської області із заявою про ознайомлення з матеріалами справи № 916/2456/19. Написання та направлення до Господарського суду Одеської області заяви про ознайомлення з матеріалами справи № 916/2456/19 протягом 1 години;

Ознайомлення Адвокатом з матеріалами справи № 916/2456/19 у приміщенні Господарського суду Одеської області (зроблено фотокопії матеріалів) протягом 1 години;

Детальне вивчення матеріалів справи № 916/2456/19 з метою формування правової позиції по справі № 916/3894/24, встановлення преюдиційних фактів та визначення переліку документів, які можуть бути використані як докази по справі № 916/3894/24 протягом 4 годин;

Складання відзиву на позовну заяву АТ «УКРТРАНСГАЗ» по справі № 916/3894/24 для подання до Господарського суду Одеської області. Здійснення попереднього розрахунку суми судових витрат, які Клієнт поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи. Оформлення та направлення відзиву з додатками через електронний кабінет Клієнта у ЄСІТС до електронного кабінету АТ «УКРТРАНСГАЗ» та до Господарського суду Одеської області протягом 10 годин;

Оформлення та подання через електронний кабінет ЄСІТС до Господарського суду Одеської області заяви про вступ у справу № 916/3894/24 представника протягом 0,5 годин;

Оформлення та подання через електронний кабінет ЄСІТС до Господарського суду Одеської області клопотання про відкладення підготовчого засідання у справі № 916/3894/24 - протягом 0,5 годин;

Участь Адвоката у підготовчому судовому засіданні у справі № 916/3894/24 у Господарському суді Одеської області у дату 14.11.2024 р. о 12 год. 00 хв. протягом 1 години;

Ознайомлення зі змістом відповіді на відзив у справі № 916/3894/24. Підготовка та направлення через електронний кабінет ЄСІТС до Господарського суду Одеської області та АТ «УКРТРАНСГАЗ» заперечень на відповідь на відзив у справі № 916/3894/24 протягом 4 годин;

Участь Адвоката у підготовчому судовому засіданні у справі № 916/3894/24 у Господарському суді Одеської області у дату 03.12.2024 р. о 12 год. 45 хв. протягом 1 години;

Участь Адвоката у судовому засіданні (розгляд справи по суті) у справі № 916/3894/24 у Господарському суді Одеської області у дату 09.12.2024 р. о 10 год. 30 хв. протягом 1 години;

Участь Адвоката у судовому засіданні (розгляд справи по суті) у справі № 916/3894/24 у Господарському суді Одеської області у дату 07.01.2025 р. о 10 год. 00 хв. протягом 1 години;

Складання клопотання про розподіл судових витрат у господарській справі № 916/3894/24. Оформлення та направлення визначеного клопотання через електронний кабінет ЄСІТС до Господарського суду Одеської області та АТ «УКРТРАНСГАЗ» протягом 4 години.

10 жовтня 2024 року Адвокатом виставлено ОК МЖСТ ДОМ акт-рахунок № 1 на оплату вартості наданих послуг у розмірі 40000,00 грн.

Відповідно до ордеру від 18.10.2024, серії ВН, № 1419796 Адвокат Клачок Б.О. представляє інтереси ОК МЖСТ ДОМ у Господарському суді Одеської області.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, господарський суд виходить із наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно із статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту частини 3 статті 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому частина 4 статті 129 ГПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Як зазначалось, 29 жовтня 2024 року ОК МЖСТ ДОМ представлено відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Просить стягнути з Позивача судові витрати, докази понесення яких та розрахунок будуть надані пізніше.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.01.2025 у задоволенні заявлених АТ "УКРТРАНСГАЗ" позовних вимог відмовлено.

Вже 09 січня 2025 року ОК МЖСТ ДОМ звернувся до господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з АТ "УКРТРАНСГАЗ" 40000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, тобто заявником дотримано встановлений частиною 8 статті 129 ГПК України строк.

Частиною 2 статті 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до положень частини 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі № 916/1340/18.

Господарським судом встановлено, 01 березня 2023 року між ОК МЖСТ ДОМ (Клієнт) та адвокатом Клачок Б.О. (Адвокат) укладено договір № 4 про надання професійної правничої (правової) допомоги (Договір), умовами пункту 1 якого передбачено, що Адвокат приймає на себе обов`язки (зобов`язання) з надання професійної правничої (правової) допомоги на підставі доручень Клієнта.

При цьому пункт 4 вказаного Договору передбачає, що Клієнт надає Адвокату обов`язкові для останнього доручення про надання професійної правничої (правової) допомоги, зокрема шляхом підписання додаткових угод до Договору.

Так, 10 жовтня 2024 року між ОК МЖСТ ДОМ як Клієнтом та адвокатом Клачок Б.О. як Адвокатом укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, умовами якою передбачено, що Клієнт надає доручення Адвокату на представництво інтересів Клієнта у межах провадження по справі № 916/3894/24 про стягнення заборгованості, зокрема (але не виключно): доручення з питання підготовки, підписання та подання всіх необхідних процесуальних документів по справі та додатків до них, з правом їх підписання, а також представництва інтересів Клієнта в ході здійснення судочинства в судах всіх інстанцій, складання та подання всіх необхідних, на думку Адвоката, документів, усних та письмових пояснень, збирання доказів, виконання інших (без обмежень) дій, що будуть необхідні для належного та якісного представництва інтересів Клієнта, а також доручення щодо участі Адвоката у судових засіданнях по справі з метою представництва інтересів Клієнта (пункт 1).

У той же час, відповідно до ордеру від 18.10.2024, серії ВН, № 1419796 Адвокат Клачок Б.О. представляє інтереси ОК МЖСТ ДОМ у Господарському суді Одеської області.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Дана позиція є усталеною і підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 28.06.2022 у справі № 910/5543/21, від 15.06.022 у справі № 911/2652/17(911/3581/20), від 07.06.2022 у справі № 906/323/21, від 14.06.2022 у справі № 922/2321/20(922/2139/21), від 31.05.2022 у справі № 927/727/21, від 31.05.2022 у справі № 927/728/21, від 23.12.2021 у справі № 923/560/17, від 18.05.2022 у справі № 922/2339/21, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19,від 11.05.2022 у справі № 902/974/21, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18.

Відтак, відсутність оплати вартості фактично наданих послуг не є підставою для відмови в ухваленні додаткового рішення.

Як уже зазначалося, розмір понесених стороною судових витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо вартості наданих послуг (виконаних робіт).

За змістом частини 3 статті 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність).

За змістом частини 3 статті 27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Отже, надання адвокатом правничої допомоги в порядку представництва у суді здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у главі 63 ЦК України. Зокрема, стаття 903 ЦУ України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно із статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: (1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність); (2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; (3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність; (6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, має право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.

Поряд із наведеними, пунктом 1.1 укладеного Договору передбачено, що зміст конкретного доручення Клієнта про надання професійної правничої (правової) допомоги Адвокатом та розмір гонорару (винагороди) за його виконання, що підлягає сплаті Клієнтом, визначається Сторонами на підставі цього Договору, зокрема шляхом укладання додаткових угод до нього.

Пунктом ж 2 Додаткової угоди № 1 до Договору встановлено, що сторони погодили, що розмір Гонорару Адвоката за представництво інтересів Клієнта у межах провадження по справі № 916/3894/24 у суді першої інстанції становить 40000 (сорок тисяч) гривень 00 коп.

Дослідивши та проаналізувавши зазначені умови укладеного між Адвокатом та ОК МЖСТ ДОМ Договору, господарським судом встановлено, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у вигляді фіксованої суми.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як форма винагороди адвоката, але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

З огляду на викладене господарський суд зазначає про те, що у контексті цієї справи, фіксований розмір гонорару, погоджений між ОК МЖСТ ДОМ та Адвокатом у Договорі (Додатковій угоді) про надання правової допомоги, означає те, що у разі настання визначених таким Договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання умов договору та призвели до настання цих умов не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у цих конкретних правовідносинах, що склалися між Відповідачем і його Адвокатом у цій справі, як і не має значення витрачений Адвокатом Відповідача час на надання послуг правничої допомоги та зазначена кількості витрат такого часу в детальному описі робіт адвоката (представленому акті за результатами виконання Договору).

З урахуванням викладеного, вартість послуг з надання правничої допомоги погоджена між ОК МЖСТ ДОМ та Адвокатом в Договорі (Додатковій угоді) про надання правничої допомоги у фіксованому розмірі, який не змінюється в залежності від обсягу наданих послуг та витраченого адвокатом часу, а отже, є чітко визначеним. При цьому відсутність/наявні акту виконаних робіт (детального опису виконаних робіт) не впливає на можливість визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7 та 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.

Статтею 15 ГПК України унормовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У постанові Верховного Суду від 09.02.2023 р. у справі № 921/434/21 зазначено, що принцип пропорційності загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пункт 4 частини 4 статті 129 ГПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Звертаючись із позовною заявою АТ "УКРТРАНСГАЗ" заявлено до стягнення з ОК МЖСТ ДОМ 69766,34 грн заборгованості, втім в процесі розгляду справи судом встановлено відсутність правових підстав для стягнення заявленої суми, зокрема у зв`язку із встановленими під час розгляду справи № 916/2456/19 обставинами, які мали преюдиціальне значення під час розгляду справи № 916/3894/24.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову на позивача, господарський суд доходить до висновку, про наявність правових підстав для стягнення з АТ "УКРТРАНСГАЗ" на користь ОК МЖСТ ДОМ витрат на професійну правничу допомогу в силу приписів статей 123 та 129 ГПК України.

Розглянувши та оцінивши представлені до матеріалів справи докази, представлені ОК МЖСТ ДОМ в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, в контексті встановлених судом обставин, крізь призму принципу пропорційності, господарський суд вважає, що пропорційними до розміру заявлених позовних вимог (69766,34 грн) є витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн, враховуючи те, що справа не містила складних юридичних конструкцій, не містила багато різноманітних доказів. Відтак, господарський суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з АТ "УКРТРАНСГАЗ" на користь ОК МЖСТ ДОМ 14000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Решта витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/3894/24 покладається на заявника.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених (які підлягають понесенню) Відповідачем на правничу допомогу, через призму критеріїв, встановлених частиною 5 статті 129 ГПК України, суд не вбачає інших підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки витрати ОК МЖСТ ДОМ у розмірі 14000,00 грн на професійну правничу допомогу адвоката є пов`язаними з даною справою, обґрунтованими та пропорційними до предмета спору, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру.

При цьому господарський суд також керувався тим, що стягнення витрат на правову допомогу у заявленому Відповідачем розмірі 40000,00 грн не відповідає критеріям пункт 3 частини 4 статті 129 ГПК України, в той же час, відмова у повному обсязі у задоволенні витрат Відповідача на правничу допомогу, про що також клопотав Позивач, не ґрунтується ані на фактичних обставинах, встановлених судом, ані на нормах процесуального закону, а також порушує право Відповідача на правомірне очікування стороною, відшкодування своїх розумних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 238, 240, 244, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Обслуговуючого кооперативу МЖСТ ДОМ про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/3894/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, Код ) на користь Обслуговуючого кооперативу МЖСТ ДОМ (65089, м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 59-Д, Код ) 14000/чотирнадцять тисяч/грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/3894/24.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складено 04 лютого 2025 р.

Суддя С.Ф. Гут