Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянувши
заяву Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни
за позовом Фізичної особи-підприємця Яценко Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про стягнення 362 044,88 грн,
Представники сторін:
від позивача (заявника): Кравченко К.М.;
від відповідача: Костенко С.С.;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фізична особа-підприємець Яценко Олена Олександрівна (далі - ФОП Яценко О.О./позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферм Є» (далі - ТОВ «Ферм Є»/відповідач) стягнення 362 044,88 грн, у тому числі: 359 920,76 грн - основного боргу та 2 124,12 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором на послуги письмового перекладу №21/08-2024 від 21.08.2024.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.11.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
20.11.2024 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Ферм Є» надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.
Господарський суд міста Києва рішенням від 27.01.2025 позовні вимоги ФОП Яценко О.О. задовольнив частково, зокрема, присудив до стягнення із ТОВ «Ферм Є» на користь ФОП Яценко О.О. 359 920,76 грн - основного боргу, 2 011,61 грн - 3% річних та 4 343,20 грн - судового збору; в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовив.
10.02.2025 у судовому засіданні представник ФОП Яценко О.О. заяву про стягнення із ТОВ «Ферм Є» витрат на професійну правничу допомогу підтримав у повному обсязі.
Представник ТОВ «Ферм Є» у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ФОП Яценко О.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із підстав, викладених у письмових запереченнях.
Так, ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч. 2 ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, Господарський суд міста Києва
27.01.2025 Господарський суд міста Києва прийняв рішення, яким позовні вимоги ФОП Яценко О.О. задовольнив частково, зокрема, присудив до стягнення із ТОВ «Ферм Є» на користь ФОП Яценко О.О. 359 920,76 грн - основного боргу, 2 011,61 грн - 3% річних та 4 343,20 грн - судового збору; в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовив.
Так, у позовній заяві позивачем зазначено, що попередня (орієнтовна) сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку понесе позивач у справі становить 30 000,00 грн.
Разом із тим, 04.02.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Ферм Є» надійшло клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно із ч. 1, ч. 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
За змістом п.п. 1-2 ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Отже, на підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду: договір про надання правничої допомоги від 26.09.2024, укладений між ФОП Яценко О.О. та адвокатом Адвокатського об`єднання «Голосіївська колегія адвокатів м. Києва» Кравченко Ксенією Миколаївною; додатковий договір №1 до цього договору; акт приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2025; рахунок-фактуру №29/01-2025 від 29.01.2025 на суму 30 000,00 грн; платіжну інструкцію №1 від 29.01.2025 на суму 30 000,00 грн.
Зокрема, у п. 1 додаткового договору № 1 до договору про надання правничої допомоги від 26.09.2024, сторони домовились про те, що орієнтована вартість наданої правничої допомоги Адвокатського об`єднання договірна і складає 30 000,00 грн та може складатися з наступного переліку: надання усної консультації, ознайомлення та правовий аналіз документів (письмових та електронних) наданих клієнтом, підготовка та узгодження правової позиції по справі, досудова підготовка документів та подання претензії стороні, складання адвокатських запитів, складання позовної заяви та подання доказів (документів)до позовної заяви, подавати заяви, клопотання, надання правової оцінки наданих документів іншою стороною, складання відповіді на відзив на позовну заяву, брати участь у судових засіданнях, надавати пояснення суду та ставити питання іншим учасникам справи, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Згідно із п. 2 додаткового договору № 1 до договору про надання правничої допомоги від 26.09.2024, оплата за надані послуги здійснюється після підписання акту приймання-передачі наданих послуг.
Отже, згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 29.01.2025, замовник прийняв надані виконавцем послуги та взяв зобов`язання по оплаті наданих послуг на загальну суму 30 000,00 грн, зокрема, згідно переліку:
1. Надання усних консультацій - 2 000,00 грн;
2. Правовий аналіз паперових документів та електронний документів наданих клієнтом - 5 000,00 грн;
3. Складання та подання претензії - 1 500,00 грн;
4. Складання позовної заяви та подання доказів - 4 000,00 грн;
5. Надання правової оцінки наданих документів іншої сторони - 3 000,00 грн;
6. Складання відповіді на відзив на позовну заяву та подання доказів - 4 000,00 грн;
7. Складання процесуальних заяв та клопотань - 1 500,00 грн;
8. Опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про витребування доказів - 1 000,00 грн;
9. Опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про залучення третьої особи - 1 000,00 грн;
10. Опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про виклик свідка - 1 000,00 грн;
11. Опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про призначення економічної експертизи - 1 000,00 грн;
12. Визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про зупинення провадження у справі - 1 000,00 грн;
13. Участь у судовому засіданні, надання пояснень суду та надання доводів, міркувань щодо питань, які виникли під час судового розгляду - 4 000,00 грн.
Разом із тим, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначено у частині 4 статті 129 ГПК України.
У частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати із розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, відповідно до статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи.
Ураховуючи наведене вище, а також приймаючи до уваги заяву відповідача про зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, оцінивши подані заявником докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що позивачем необґрунтовано включено до переліку наданих послуг, зокрема, такі послуги: надання усних консультацій (2 000,00 грн), правовий аналіз паперових документів та електронних документів наданих клієнтом (5 000,00 грн), складання та подання претензії (1 500,00 грн), опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого відповідачем клопотання про витребування доказів (1 000,00 грн), опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого відповідачем клопотання про залучення третьої особи (1 000,00 грн), опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого відповідачем клопотання про виклик свідка (1 000,00 грн), опрацювання та визначення правової позиції щодо поданого відповідачем клопотання про призначення економічної експертизи (1 000,00 грн), визначення правової позиції щодо поданого клопотання відповідачем про зупинення провадження у справі (1 000,00 грн), що має наслідком відмову у задоволенні цієї частини вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що даний спір є незначної складності у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, за висновком суду обґрунтованими є понесені позивачем витрати на загальну суму 16 500,00 грн, що має наслідком часткове задоволення вимоги ФОП Яценко О.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів у порядку, передбаченому чинним законодавством України.
Повний текст додаткового рішення складено: 13.02.2025.
Суддя Віта БОНДАРЧУК