ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р. Справа№ 910/13238/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

заяви представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» адвоката Голяра І.С. про відшкодування витрат на правову допомогу та прийняття додаткового рішення

при розгляді апеляційної скарги Приватного підприємства «Соловій-транс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 (повний текст складено 30.09.2024)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024

у справі № 910/13238/23 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Приватного підприємства «Соловій-транс»

до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС»

про стягнення 166 802,57 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

27.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду засобами електронного зв`язку від представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС ІНШУРАНС» (далі - АТ «СК «ББС Іншуранс», Товариство) адвоката Голяра І.С. надійшли тотожні за змістом та вимогами заяви, в яких заявник просить:

- долучити до матеріалів справи докази для відшкодування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які відповідач має понести у зв`язку з розглядом справи №910/13238/23 Північним апеляційним господарським судом;

- вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №910/13238/23 Північним апеляційним господарським судом:

- ухвалити додаткове судове рішення у справі №910/13238/23, яким стягнути з Приватного підприємства «Соловій-транс» (далі - Підприємство) на користь Товариства судові витрати, а саме, 17 600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Як докази понесених витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у розмірі 17 600,00 грн, заявник надав:

1. договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №1201/0121 від 01.12.2021;

2. додаткову угоду від 18.12.2023 договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №1201/0121 від 01.12.2021;

3. заяву про надання професійної правничої (правової) допомоги від 21.08.2023;

4. протокол погодження договірної ціни від 21.08.2023 до договору №1201/0121 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.12.2021;

5. акт прийому наданої професійної правничої допомоги від 24.01.2025 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №1201/0121 від 01.12.2021;

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті.

Згідно з протоколами передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 27.01.2025 заяви передано колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 прийнято до розгляду заяви представника АТ «СК «ББС Іншуранс» адвоката Голяра І.С. про відшкодування витрат на правову допомогу та прийняття додаткового рішення. Розгляд заяв постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

ПП «Соловій-Транс» надало заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення, у якому зазначає що в матеріалах справи відсутні докази понесення відповідачем витрат на професійну правову допомогу, що є підставою відмови в їх задоволенні. В разі підтвердження понесення таких витрат, Підприємство просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн.

Позивач вважає стягнення з нього витрат на правову допомогу в розмірі 17 600,00 грн неспівмірним та таким, що не відповідає засадам розумності та справедливості, адже вбачається той факт, що спектр послуг та кількість витраченого часу є надуманим задля збільшення гонорару адвокатом, також розмір таких витрат не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

У серпні 2023 року ПП «Соловій-Транс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило стягнути з Товариства 166 802,57 грн страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 заяву АТ

«СК «ББС Іншуранс» про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ПП "Соловій-транс" на користь Товариства 21 203,84 грн витрат на проведення експертизи та 20 950 грн 00 коп витрат на правову допомогу адвоката. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2024, ПП «Соловій-транс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (з урахуванням поданої 11.11.2024 уточненої апеляційної скарги), у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Підприємства до Товариства задовольнити повністю; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23.

20.11.2024 Товариство сформувало в системі «Електронний суд» (21.11.2025 зареєстровано у Північному апеляційному господарському суді) заяву про заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23, яка була подана після 31.10.2024.

Товариство надало відзив на апеляційну скаргу Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024, у якому проти доводів та вимог Підприємства заперечує, наводить власні доводи на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

Не погодившись з додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2024, ПП «Соловій-транс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким зменшити розмір витрат на правову допомогу адвоката до 5 000,00 грн.

Товариство надало відзив на апеляційну скаргу Підприємства на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024, у якому проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечує, наводить власні доводи на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У відзиві відповідач також навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 000,00 грн.

Товариство також подало заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо надання доказів судових витрат, які відповідач поніс або має понести, у зв`язку з розглядом апеляційним судом апеляційної скарги Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024, у якому повідомило, що такі докази яких буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2024 апеляційну скаргу ПП «Соловій-транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2024 апеляційну скаргу ПП «Соловій-транс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 у справі №910/13238/23 залишено без задоволення. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 у справі №910/13238/23 залишено без змін.

27.01.2024 до Північного апеляційного господарського суду засобами електронного зв`язку надійшли заяви від представника Товариства адвоката Голяра І.С., в якій представник просить:

- долучити до матеріалів справи докази для відшкодування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), які відповідач має понести у зв`язку з розглядом справи №910/13238/23 Північним апеляційним господарським судом;

- вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №910/13238/23 Північним апеляційним господарським судом:

- ухвалити додаткове судове рішення у справі №910/13238/23, яким стягнути з Приватного підприємства «Соловій-транс» на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» судові витрати, а саме, 17 600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

З наданих Товариством документів встановлено таке.

01.12.2021 Товариство (замовник) уклало з Адвокатським бюро «Голяр і партнери» (далі - Бюро) (виконавець) уклали договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №1201/0121 від 01.12.2021 (далі - договір), за умовами п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець протягом дії даного договору приймає на себе зобов`язання надати замовнику за винагороду професійну правничу (правову) допомогу з питань, що цікавлять замовника (далі за тестом - правнича допомога).

Згідно з п. 1.2 договору правнича допомога, яка надається виконавцем, включає захист, забезпечення реалізації прав, інтересів та представництво замовника у підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, в місцевих судах всіх юрисдикцій, апеляційних судах, Верховному Суді, перед фізичними та юридичними особами всіх форм власності та підпорядкування. Конкретні питання, щодо яких за винагороду надається правнича допомога, погоджуються сторонами письмово та зазначаються в Протоколах (актах) погодження договірної ціни (далі - Протоколи), які є невід`ємною частиною цього договору.

Розмір винагороди (гонорару) виконавця за надання правничої допомоги згідно з даним Договором, підстави і порядок розрахунків визначаються сторонами у Протоколах погодження договірної ціни, які є невід`ємними частинами до даного договору, та може бути розрахований, виходячи із розцінок виконавця (вартість однієї години правничої допомоги, щомісячна фіксована оплата систематичної правничої допомоги, фіксована оплата за окремий замовлений вид правничої допомоги чи інше) та/або кількості витраченого часу (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору підставою для оплати правничої допомоги є підписаний або схвалений сторонами в порядку, передбаченому п. 3.5 цього договору, акт прийому наданої професійної правничої допомоги та рахунок, наданий замовнику виконавцем.

21.08.2023 сторони підписали протокол погодження договірної ціни до договору, у п. 1.1 якого визначили, що правнича допомога надається замовнику щодо представництва і захисту його прав та інтересів у судовій справі за позовом ПП «Соловій-Транс» до Товариства про стягнення 166 802,57 грн.

Згідно з п. 2.1 Протоколу враховуючи складність справи, обсяг матеріалів справи і кількість часу, яка необхідна виконавцю на виконання відповідних робіт (послуг), обсяг цих робіт (послуг), ціну позову та особливе значенням справи для замовника, - сторони домовились, що за надання професійної правничої допомоги, визначеної в п. 1.1 цього протоколу вартість однієї години роботи (послуг) виконавця поза судовим засіданням становить 1 500,00 грн; вартість прибуття адвоката до суду, для участі в судовому засіданні (включаючи витрачений час на підготовку адвоката до участі у засіданні, час на дорогу для прибуття до суду і у зворотному напрямку, час очікування та час участі в судовому засіданні (в т.ч. в підготовчому) становить 2 000,00 грн, незалежно від тривалості такого засідання, від тривалості очікування засідання і не залежно від того чи відбулося судове засідання (крім випадків, якщо засідання не відбулося через дії/бездіяльність виконавця).

Після надання професійної правничої допомоги відповідно до п. 1.1 цього протоколу, виконавець готує та надає на підпис замовнику акт прийому наданої професійної правничої допомоги (п 2.2 протоколу).

Відповідно до п. 2.4 протоколу підставою для оплати правничої допомоги є підписаний або схвалений сторонами акт в порядку, передбаченому п. 2.3 цього протоколу, що надається виконавцем. Оплата правничої допомоги здійснюється замовником протягом 30 (тридцяти) днів з дати набрання законної сили судовим рішенням, в якому вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надану по відповідному акту.

24.01.2025 сторони підписали правничої допомоги після надання професійної правничої допомоги, згідно з яким виконавець надав, а замовник прийняв послуги з професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції за договором на загальну суму 17 600,00 грн, а саме:

1) детальний правовий аналіз апеляційної скарги ПП «Соловій-транс» від 23.10.2024 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024, 0,3 год, 500 грн;

2) складання та надсилання через Електронний суд відзиву від 05.11.2024 на апеляційну скаргу ПП «Соловій-транс» від 23.10.2024 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 по справі №№910/13238/23, 3 год, 4 500,00 грн;

3) детальний правовий аналіз апеляційної скарги ПП «Соловій-транс» від 21.10.2024 на 2 сторінки (що надіслана 21.10.2024 через Електронний суд) (0,2 год) та апеляційної скарги на 9 сторінок (що надіслана 11.11.2024 через АТ «Укрпошта», тобто після 31.10.2024) на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024, доданих до них документів (0,5 год) та аналіз дій, з пошуком доказів надсилання ПП «Соловій-транс» двох різних апеляційних скарг в різні дати з різним обґрунтуванням і з різними додатками до них (0,3 год), 1 год, 1 500,00 грн;

4) складання та надсилання через Електронний суд заяви про заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «Соловій-транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23, яка була подана після 31.10.2024 через АТ «Укрпошта», 3 год, 4 500,00 грн;

5) складання та надсилання через АТ «Укрпошта» відзиву на апеляційну скаргу ПП «Соловій-транс» від 21.10.2024 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23, яка була подана через Електронний суд 21.10.2024, що включає: складення відзиву на апеляційну скаргу на 7 сторінок (2 год); оформлення поштових відправлень (складання описів вкладень у цінні листи, заповнення конвертів) (0,5 год); прибуття на відділення поштового зв`язку та надсилання відзиву (0,5 год), 3 год, 4 500,00 грн;

6) складання та надсилання через Електронний суд заяви в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо надання доказів, які відповідач поніс або має понести 27.11.2024 (в провадженні з апеляційною скаргою ПП «Соловій-транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024), 0,2 год, 300,00 грн;

7) складання та надсилання через Електронний суд заяви в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо надання доказів, які відповідач поніс або має понести 27.11.2024 (в провадженні з апеляційною скаргою ПП «Соловій-транс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024), 0,2 год, 300,00 грн;

8) складання та надсилання через Електронний суд заяви про вирішення питань розподілу судових витрат від 27.01.2025, 1 год, 1 500,00 грн.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 за змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).

Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, згідно із зазначеною нормою гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але у розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 ч. 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема, в абз. 2 пп. 4.1 п. 4 Рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Дослідивши надані Товариством докази понесених витрат на правничу допомогу, а також надавши оцінку доводам поданого Підприємством заперечення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених Бюро витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 17 600,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспіврозмірні з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції (зазначено в акті від 11.03.2024), отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеному вище розмірі.

Колегія суддів щодо зазначених в акті послуг зазначає таке.

Виокремлена у п. 1 акта послуга детального правового аналізу апеляційної скарги ПП «Соловій-транс» від 23.10.2024 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 (0,3 год, 500 грн) є невід`ємною складовою послуги, зазначеної у п. 2 акта - складання відзиву від 05.11.2024 на апеляційну скаргу ПП «Соловій-транс» від 23.10.2024 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 по справі №№910/13238/23, 3 год, 4 500,00 грн.

Так само виокремлені у п. 3 акта послуги детального правового аналізу апеляційних скарг ПП «Соловій-транс» від 21.10.2024 на 2 сторінки (що надіслана 21.10.2024 через Електронний суд) (0,2 год) та на 9 сторінок (що надіслана 11.11.2024 через АТ «Укрпошта», тобто після 31.10.2024) на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024, доданих до них документів (0,5 год) є невід`ємною частиною послуги, зазначеної у п. 5 акта - складання відзиву на апеляційну скаргу ПП «Соловій-транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23.

Зважаючи на зміст (констатація Підприємством факту прийняття судом першої інстанції рішення та своєї незгоди з ним) та обсяг первісно поданої апеляційної скарги, суд вважає, що виокремлення заявником послуги аналізу цієї апеляційної скарги є недоречним, та не може потребувати визначеної заявником кількості часу.

Зазначені у п. 5 акта послуги оформлення поштових відправлень (складання описів вкладень у цінні листи, заповнення конвертів) (0,5 год) та прибуття на відділення поштового зв`язку та надсилання відзиву (0,5 год), загальною вартістю 1 500,00 грн, не є правничою допомогою у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому підстави для покладення витрат на їх оплату на Товариство відсутні.

Так само у розумінні зазначеного Закону не є правничою допомогою і послуги, зазначені у п. 3 акта - аналіз дій з пошуком доказів надсилання ПП «Соловій-транс» двох різних апеляційних скарг в різні дати з різним обґрунтуванням і з різними додатками до них (0,3 год).

У п. 4 виконавець зазначив про виконання ним послуги складання та надсилання через Електронний суд заяви про заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «Соловій-транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23, яка була подана після 31.10.2024 через АТ «Укрпошта», 3 год, 4 500,00 грн.

Колегія відзначає, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23.

Тобто заперечення проти відкриття провадження Товариство подало вже після відкриття провадження у справі. При цьому ухвала про відкриття провадження від 18.11.2024 була доставлена до електронного кабінета Товариства 19.11.2024 02:10, тобто до формування Товариством заперечення проти відкриття апеляційного провадження (20.11.2024).

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для покладення на Підприємство витрат Товариства на подання заперечення проти відкриття апеляційного провадження відсутні.

Щодо послуг, зазначених у п. 6-8 акта, суд зазначає таке.

Згідно з п. 6-8 акта Бюро надало Товариству наступні послуги:

6) складання та надсилання через Електронний суд заяви в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо надання доказів, які відповідач поніс або має понести 27.11.2024 (в провадженні з апеляційною скаргою ПП «Соловій-транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024), 0,2 год, 300,00 грн;

7) складання та надсилання через Електронний суд заяви в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України щодо надання доказів, які відповідач поніс або має понести 27.11.2024 (в провадженні з апеляційною скаргою ПП «Соловій-транс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024), 0,2 год, 300,00 грн;

8) складання та надсилання через Електронний суд заяви про вирішення питань розподілу судових витрат від 27.01.2025, 1 год, 1 500,00 грн.

У постанові від 02.02.2024 у справі №910/9714/22 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив:

« 6.23. Наведені вище положення ГПК у сукупності дають підстави дійти висновку про те, що сторона спору має обов`язок заявити про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та подати докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Такий обов`язок сторони чітко визначено у статтях 124, 126, 221 ГПК України.

6.24. Разом з тим процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21 та від 19.01.2024 у справі №910/2053/20.

6.25. Водночас положення частини восьмої статті 129 ГПК України підлягають застосуванню судом під час дослідження обставин стосовно дотримання стороною порядку та строків подання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, і у разі дотримання стороною цих вимог, суд здійснює розподіл судових витрат. У разі не дотримання стороною порядку та строків на подання таких доказів суд залишає таку заяву без розгляду.

6.26. Отже, в силу приписів наведених вище положень законодавства Суд зазначає про те, що заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною.

6.27. З огляду на що подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору.

6.28. Ураховуючи наведене вище, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду погоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі №911/3076/21, від 06.09.2023 у справі №914/131/22, від 30.08.2023 у справі №911/3586/21, від 25.07.2023 у справі №914/4092/21, від 07.02.2023 у справі №922/4022/20, від 23.08.2022 у справі №909/328/18, від 05.07.2022 у справі №910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 ГПК України, про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.».

Наведене виключає можливість покладення таких витрат (на послуги щодо заяв про розподіл судових витрат) Підприємства на Товариства.

Отже, підтвердженими є витрати Товариства на правничу допомогу: складання відзиву на апеляційну скаргу ПП «Соловій-транс» від 23.10.2024 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2024 у справі №910/13238/23 (4 500,00 грн); складання відзиву на апеляційну скаргу ПП «Соловій-транс» від 21.10.2024 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2024 у справі №910/13238/23 (3 750,00 грн).

Суд вважає, що справедливим, обґрунтованим та доведеним буде часткове задоволення заяви Бюро частково, у сумі 8 250,00 грн. Такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співмірними з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. А отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що до стягнення з Підприємства на користь Товариства підлягає 8 250,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Стягнути з Приватного підприємства "Соловій-транс" (79024, місто Львів, вулиця Промислова, будинок 21, квартира 7, ідентифікаційний код 39052874) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "ББС ІНШУРАНС" (04050, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 3, ідентифікаційний код 20344871) 8 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У задоволенні решти вимог заяв відмовити.

2. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

3. Справу №910/13238/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова