ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 м. Дніпро Справа № 904/5513/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), Верхогляд Т.А., Іванова О.Г., секретар судового засідання Саланжій Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 у справі № 904/5513/23 (суддя Васильєв О.Ю.), повний текст рішення складено 19.11.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗ Карго», м. Київ

до відповідача Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», м. Нікополь, Дніпропетровської області

про стягнення 6351237,87 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

В жовтні 2023 року ТОВ «УЗ Карго» (позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до АТ «Нікопольський завод феросплавів» (відповідач) про стягнення 6351237,87 грн (у т.ч.: 5652453,26 грн - суми основного боргу; 6516363,67 грн - суми пені, 44028,87 грн - 3% річних та 3119,07 грн - втрат від інфляції) заборгованості за надані послуги з користування контейнерами відповідно до умов договору про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування № 2100458 від 01.02.21 за період з 01.04.2023 по 18.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що відповідачем належним чином не виконані зобов`язання за договором про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування № 2100458 від 01.02.2021 щодо плати за перебування у його розпорядженні 116 контейнерів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗ Карго» 5652453,26 грн заборгованості; 260776,40 грн пені, 34272,58 грн - 3 % річних та 92610,09 грн витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач - АТ «Нікопольський завод феросплавів» оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду і просить: прийняти апеляційну скаргу до розгляду; скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу - ТОВ «УЗ Карго» в частині задоволених позовних вимог до АТ «Нікопольський завод феросплавів».

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, з підстав не дотримання вимог ст. 236 ГПК України. Судом не враховано усіх обставин справи та не проведено належної оцінки доказів, що є підставою для скасування рішення відповідно до ст. 277 ГПК України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- на думку відповідача, господарський суд, необґрунтовано прийняв експертний висновок Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз як основне джерело доказів, не звернувши увагу на невідповідності у висновку;

- судом не було повноцінно досліджено документи, що підтверджують факт надання послуг та наявність заборгованості, зокрема не враховані дані щодо заборгованості, стягнутої в іншій справі (справа № 904/789/23) по акту наданих послуг № 6 від 30.04.2023 та рахунку № 6 від 30.04.2023 у сумі 207600,00 грн;

- в експертному висновку є суперечливі твердження щодо наданих послуг, зокрема, що не можна документально підтвердити виконання зобов`язань по частині рахунків;

- суд не звернув увагу на невідповідності між обліковими даними позивача та відповідача щодо наданих послуг і не врахував факти, зазначені в бухгалтерських документах;

- суд не звернув увагу на факт, що відповідач відобразив податковий кредит за ПДВ у податковому обліку лише після виконання судового рішення у справі № 904/789/23, що не було належно оцінено судом першої інстанції.

З огляду на ці доводи, апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи та нормам права, тому вимагає його скасування або зміни.

3. Короткий зміст вимог відзиву на апеляційну скаргу та її узагальнені доводи.

Основні заперечення позивача у відзиві на апеляційну скаргу відповідача полягають у наступному:

- позивач вважає апеляційну скаргу відповідача необґрунтованою і безпідставною, що є спробою уникнути виконання законного рішення суду. Позивач стверджує, що скарга не містить належних аргументів для скасування рішення суду першої інстанції, адже суд уважно розглянув всі документи, включаючи висновки економічної експертизи, які покладено в основу рішення/ Відповідач не наводить конкретних доводів щодо неправомірного застосування норм матеріального права або їх неправильного тлумачення і це, на думку позивача вказує на безпідставність аргументів апелянта;

- позивач погоджується з висновком економічної експертизи, яка підтвердила надання послуг ТОВ «УЗ Карго» АТ «Нікопольський завод феросплавів» та відповідність сум заборгованості. Висновки експерта не були спростовані відповідачем;

- позивач заперечує проти доводів відповідача, що експерт врахував документи з нульовими показниками. Вказує на те, що всі документи, надані для дослідження, були належним чином оформлені, і експерт правильно їх проаналізував. Відсутність інформації про податкові зобов`язання в податковому обліку не впливає на законність рішення суду. Система оподаткування ТОВ «УЗ Карго» була змінена відповідно до законодавства.

- позивач також просить судову колегію врахувати позицію Центрального апеляційного господарського суду, яким вже вирішувалося питання відображення податкових зобов`язань у справі № 904/789/23, яка є преюдиційною по відношенню до даної справи.

З огляду на ці аргументи, позивач вважає, що апеляційна скарга не має підстав для задоволення, а рішення суду першої інстанції має бути залишеним в силі.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

01.02.2021 між ТОВ «УЗ Карго» (виконавець) та АТ «Нікопольський завод феросплавів» (замовник) укладено договір № 2100458 про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування вантажів, за умовами п. 1.1. якого предметом договору є забезпечення виконавцем транспортно-експедиційного обслуговування вантажів відповідно до заявок замовника, зокрема, забезпечення надання рухомого складу і контейнерів для здійснення перевезень вантажів по території України, країн СНД та інших держав, а також надання інших погоджених сторонами послуг (63.11; 63.21, 63.40 за ДК 016:2000), а замовник зобов`язується оплачувати надані послуги під власну відповідальність за збереження, технічний стан наданого рухомого складу і контейнерів під час завантаження вантажем замовника та передачі виконавцю та його повернення згідно з умовами даного договору.

Послугами, які можуть надаватись виконавцем на підставі цього Договору, є, зокрема, такі: забезпечення подачі рухомого складу і контейнерів; організації робіт, пов`язаних з прийманням, накопиченням, подрібненням, складуванням, зберіганням, зважуванням, митним оформленням вантажів замовника; декларування товарів та транспортних засобів; інші послуги за заявками замовника (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору послуги надаються виконавцем на підставі і у відповідності до заявок Замовника, в яких зазначається кількість рухомого складу і контейнерів, дата та станція або термінал відправлення та призначення. Заявки подаються замовником виконавцю завчасно, але не пізніше ніж за 3 (три) доби до дати подання рухомого складу і контейнерів. Заявка вважається одержаною, якщо вона одержана факсом або електронною поштою. Виконавець має право не приймати заявку до виконання у разі відсутності протоколу погодження договірної ціни у періоді в якому надається така послуга, до моменту його підписання сторонами.

Пунктом 1.4. Договору передбачено, що на підставі заявки замовника виконавець складає, а сторони погоджують Протокол погодження договірної ціни, в якому зазначаються перелік послуг, що надаватимуться, вид та найменування вантажу, заявленого до перевезення, а також пункти відправлення та призначення вантажу. Протокол погодження договірної ціни підписується стороною (Замовником) не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту одержання його проекту від іншої сторони (Виконавця) факсом або електронною поштою, з наступним наданням його оригіналів.

Виконавець на підставі заявок і доручень замовника представляє інтереси замовника і діє від його імені у взаємних з перевізниками, експедиторами, портами, митними органами та іншими організаціями з перевезення, перевалки, зберігання і ТЕО вантажів (п.п. 2.1.1. договору).

Замовник повертає рухомий склад і контейнери в технічно справному стані (п.п. 2.2.15 договору).

За умовами п. 3.1. договору вартість послуг узгоджується сторонами шляхом підписання протоколу погодження договірної ціни, який стає невід`ємною частиною цього договору. У разі якщо протокол погодження договірної ціни щодо наступної заявки сторонами не погоджено, то до послуг, що надаються згідно з такою заявкою, застосовуються ціни, раніше погоджені сторонами у протоколі погодження договірної ціни.

Замовник здійснює оплату послуг за цим договором наступним чином:

- 70% вартості послуг за відповідною заявкою - протягом 2 банківських днів з моменту виставлення рахунку виконавця, який виставляється виконавцем по факту одержання заявки замовника;

- 30% вартості послуг за відповідною заявкою - сплачується протягом 5 банківських днів після отримання оригіналів рахунку, акту наданих послуг та податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідності з нормами податкового законодавства України (п. 4.1. договору).

Оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця. Банківські витрати несе замовник (п. 4.3. Договору).

Факт надання послуг за цим Договором підтверджується Актом наданих послуг, підписаним сторонами. У випадку, якщо відправлений виконавцем замовнику Акт наданих послуг та звірки взаєморозрахунків ним не підписаний і не заперечений протягом 7 (семи) робочих днів з моменту його отримання Замовником (в тому числі, електронною поштою або факсом), він вважається таким, що прийнятий Замовником та підлягає оплаті в повному обсязі (п. 5.1. договору).

За відсутності Акту наданих послуг та звірки взаєморозрахунків, факт надання послуг підтверджується перевізними документами, які видаються залізницею, і такі документи є належними доказами у випадку виникнення спорів між сторонами (п. 5.2. Договору).

За прострочення грошових зобов`язань за цим договором замовник сплачує на користь виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення і згідно з термінами нарахування, передбаченими чинним законодавством України (п. 7.2. договору).

Якщо жодна із сторін до останнього дня строку дії договору, передбаченому у п. 9.1., не проінформувала іншу в письмовому вигляді про намір припинити договір, даний договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік (п. 9.3. договору).

ТОВ «УЗ Карго» та АТ «Нікопольський завод феросплавів» складено та підписано протокол погодження договірної ціни № 9 від 01.08.2022 до договору № 2100458 про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування вантажів від 01.02.2021.

Відповідно до протоколу № 9 від 01.08.2022 сторони узгодили, що вартість користування контейнером, який поданий під навантаження, і перебуває в очікуванні навантаження, складає 370 грн/контейнер за добу. Дана вартість додатково сплачується замовником відповідно до рахунків виставлених виконавцем. Ставки дійсні з 01.08.2022 та діють протягом строку дії договору № 2100458 від 01.02.2021, або до введення в дію нових тарифів на перевезення УЗ. Виконавець зберігає за собою право змінювати вартість послуг, відповідно до умов договору.

Також, 01.09.2022 між ТВ «УЗ Карго» та АТ «Нікопольський завод феросплавів» складено та підписано протокол погодження договірної ціни № 10 від 01.09.2022 до договору № 2100458 про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування вантажів від 01.02.2021.

Вказаним протоколом передбачено, що вартість користування контейнером, який поданий під навантаження, і перебуває в очікуванні навантаження, складає 370 грн/контейнер за добу. Дана вартість додатково сплачується замовником відповідно до рахунків виставлених виконавцем. Ставки дійсні з 01.09.2022 та діють протягом строку дії договору № 2100458 від 01.02.2021, або до введення в дію нових тарифів на перевезення УЗ. Виконавець зберігає за собою право змінювати вартість послуг, відповідно до умов договору.

Тобто вказаними протоколами № 9 та №10 сторони погодили відповідальність відповідача у разі невиконання пункту 2.2.15. договору - невчасного повернення рухомого складу, оплату 370 грн/контейнер за добу з правом збільшення розміру оплати у разі введення в дію нових тарифів на перевезення.

Протоколами № 9 та № 10 встановлено порядок оплати за користування контейнерами - відповідно до рахунків позивача.

Протягом дії Договору, відповідно до заявок замовника, виконавцем було надано послуги з транспортно-експедиційного обслуговування вантажів Замовника, забезпечено подання Замовнику рухомого складу і контейнерів для перевезення вантажів по території України, країн СНД та інших держав, а також надання інших погоджених сторонами послуг.

У період з січня по березень 2022 року відповідачу було поставлено (подано) 116 великовантажних контейнерів для використання їх AT «Нікопольський завод феросплавів» (перелік контейнерів наведено в позовній заяві).

Поставка вказаних 116 контейнерів відбувалась, на підставі раніше сформованих та направлених замовником виконавцю заявок, що встановлено рішенням від 13.07.2023 та постановою від 19.02.2024 у справі № 904/789/23 між тими ж сторонами з приводу невиконання одного й того ж договору та з цих же підстав, як у даній справі.

На підтвердження надання ТОВ «УЗ Карго» послуг за Договором № 2100458, зокрема факту поставки замовнику 116 одиниць контейнерів та використання їх AT «Нікопольський завод феросплавів», ТОВ «Феротранс» було надано залізничні накладні складені AT «Українська залізниця» з відомостями вагонів і контейнерів, що перевозилися за відповідними маршрутами, а саме: №№ 40436677, 40563843, 40563850, 41631425, 41631433, 41631441, 41856303, 41970302, 42324178, 42352641, 42462416, 45461571, 45547833, 45547841, 45547858, 45625894, 45625902, 45625910, 45625928, 45625936, 45625944, 45625951.

Отже, в даному випадку перевізними документами, що підтверджують поставку відповідачу контейнерів є вказані залізничні накладні.

Знаходження поставлених контейнерів у розпорядження відповідача також підтверджується листом АТ ««Нікопольський завод феросплавів» № 2023.04.06/2-4040/6995 направленого на адресу позивача, а саме, що у розпорядженні відповідача знаходяться 116 поставлених у січні-березні 2022 року контейнерів.

29.08.2023 електронним листом № 2023.08.28/1-4016/4040/6995 відповідач зокрема повідомив, що «...116 контейнерів відправлені власнику Філія «ЦТС «Ліски» AT «Укрзалізниця» на ст. Київ-Ліски, у зв`язку зі зверненням власника про повернення цих контейнерів внаслідок спливу строку їх служби» також зазначив, що «... Оскільки лист AT НЗФ № 2023.06.15/31 - 4016 не містить наведених у п. 1.3. Договору ознак, то його не можна вважати «заявкою» AT «НЗФ». А виконавцем послуги у відправлені порожніх контейнерів на ст. Київ-Ліски по суті, не надавались...» В додаток до листа № 2023.08.28/1-4016/4040/6995 відповідач надав копії залізничних накладних з зазначенням номерів контейнерів які було повернуто власнику.

Таким чином, відповідачем було повернуто з користування поставлені у січні-березні 2022 року 116 контейнерів, лише у серпні 2023 року та у спосіб не передбачений умовами Договору № 2100458 від 01.02.2021.

За період з 01.04.2023 по 18.08.2023 включно, відповідно до умов договору про надання комплексу послуг з транспортно-експедиційного обслуговування вантажів № 2100458 від 01.02.2021, на підставі Протоколу погодження договірної ціни № 10 від 01.09.2022, в якому зафіксовано, що - «... вартість користування контейнером, який поданий під навантаження, і перебуває в очікуванні навантаження, складає 370 грн/контейнер за добу. Дана вартість додатково сплачується замовником відповідно до рахунків виставлених виконавцем...», за користування великовантажними контейнерами в кількості 116 одиниць, що були поставлені (подані) відповідачу та знаходяться у його користуванні, позивачем було направлено в адресу відповідача відповідні рахунки та акти наданих послуг, а саме:

Рахунок № 6 від 30.04.2023 на суму 1287600,00 грн за послуги з користування контейнерами в кількості 116 од. за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 (30 днів) та Акт наданих послуг № 6 від 30.04.2023 на суму 1287600,00 грн;

Вказаний Рахунок № 6 та Акт № 6 від 30.04.2023 було отримано відповідачем 10.05.2023, що підтверджується даними трекінгу поштового відправлення № 130 AT «Укрпошта».

Рахунок № 10 від 31.05.2023 на суму 1330520,00 грн за послуги з користування контейнерами в кількості 116 од. за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 (31 день) та Акт наданих послуг № 10 від 31.05.2023 на суму 1330520,00 грн;

Вказаний Рахунок № 10 та Акт № 10 від 31.05.2023 було отримано відповідачем 01.06.2023, що підтверджується даними сервісу «Вчасно», дані якого відповідно до укладеної сторонами Додаткової угоди № 1/2 від 17.05.2021 до Договору № 2100458 є достатнім, і належним підтвердженням прийому-передачі документів уповноваженими особами сторін і не вимагає додаткового доказування.

Рахунок № 11 від 30.06.2023 на суму 1287600,00 грн за послуги з користування контейнерами в кількості 116 од. за період з 01.06.2023 по 30.06.2023 (30 днів) та Акт наданих послуг № 11 від 30.06.2023 на суму 1287600,00 грн;

Вказаний Рахунок № 11 та Акт № 11 від 30.06.2023 отримано відповідачем 03.07.2023, що підтверджується даними сервісу «Вчасно».

- Рахунок № 12 від 31.07.2023 на суму 1330520,00 грн за послуги з користування контейнерами в кількості 116 од. за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 (31 день) та Акт наданих послуг № 12 від 31.07.2023 на суму 1330520,00 грн.

Вказаний Рахунок № 12 та Акт № 12 від 31.07.2023 було отримано відповідачем 01.08.2023, що підтверджується даними сервісу «Вчасно».

Рахунок № 13 від 31.08.2023 на суму 623813,26 грн за послуги з користування контейнерами та Акт наданих послуг № 13 від 31.08.2023 на суму 623813,26 грн.

Вказаний Рахунок № 13 та Акт № 13 від 31.08.2023 було отримано відповідачем 31.08.2023, що підтверджується даними сервісу «Вчасно».

Разом з тим, відповідачем не було сплачено кошти за надані послуги з користування контейнерами відповідно до отриманих рахунків та актів наданих послуг в строк передбачений ч. 2 ст. 530 ЦК України.

З урахуванням вищезазначеного, замовник не виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати вартості наданих послуг з користування контейнерами в результаті чого, за AT «НЗФ» обліковується заборгованість у сумі 5652453,26 грн, з наступного розрахунку:

1080000,00 грн (частина боргу за користування контейнерами по рахунку № 6 та акту № 6 від 30.04.2023) + 1330520,00 (борг за користування контейнерами по рахунку № 10 та акту № 10 від 31.05.2023) + 1287600,00 грн (борг за користування контейнерами по рахунку № 11 та акту № 11 від 30.06.2023) + 1330520,00 грн (борг за користування контейнерами по рахунку № 12 та акту № 12 від 31.07.2023) 623813,26 грн (борг за користування контейнерами по рахунку № 13 та акту № 13 від 31.08.2023) = 5652453,26 грн.

Оскільки відповідач відмовляється сплачувати вказану заборгованість у добровільному порядку, позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, нарахувавши на суму основного боргу: 651636,67 грн пені, 44028,87 грн 3% річних, 3119,07 грн інфляційних втрат, що і є предметом спору у даній справі.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Згідно з ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України.

За змістом ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що замовник здійснює оплату послуг за цим договором наступним чином: 70% відсотків вартості послуг за відповідною заявкою - протягом 2 банківських днів з моменту виставлення рахунку виконавця, який виставляється виконавцем по факту одержання заявки замовника; 30% вартості послуг за відповідною заявкою - сплачується протягом 5 банківських днів після отримання оригіналів рахунку, акту наданих послуг та податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідності з нормами податкового законодавства України.

Як вже зазначалося вище, на виконання умов договору позивачем складено акти надання послуг та виставлені відповідачу відповідні рахунки за користування контейнерами (116 одиниць) за період з 01.04.2023 по 31.08.2023 включно, відповідно до договору № 2100458 від 01.02.2021. Вартість користування контейнерами становила 370 грн/добу за кожен контейнер. Відповідач отримав усі рахунки та акти, підтвердження про отримання яких надаються даними трекінгу поштових відправлень та сервісу «Вчасно». Однак, відповідач не сплатив кошти за ці послуги у встановлений строк, порушивши умови договору та ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними доводи скаржника стосовно ненадання позивачем доказів наявності заявок замовника на надання послуг на спірні контейнери, у зв`язку з тим, що поставка вказаних контейнерів була здійснена відповідачу на підставі раніше сформованих та направлених позивачу заявок замовника, що узгоджується з вимогами п. 1.3. договору та встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023, залишеним в силі постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2024 по справі 904/789/23, яка має преюдиціальне значення для даної справи (ч. 5 ст. 75 ГПК України).

Доводи апелянта щодо не врахування місцевим господарським судом даних щодо заборгованості, стягнутої в іншій справі (справа № 904/789/23) по акту наданих послуг № 6 від 30.04.2023 та рахунку № 6 від 30.04.2023 у сумі 207600,00 грн при розгляді даної справи, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Стягнення з АТ «НЗФ» коштів за рахунком № 6 від 30.04.2023 на суму 1287600,00 грн за послуги з користування контейнерами в кількості 116 од. за період з 01.04.2023 по 30.04.2023 (30 днів) та Актом наданих послуг № 6 від 30.04.2023, в частині суми боргу в розмірі 207600,00 грн було предметом судового розгляду в справі № 904/789/23 за позовом ТОВ «УЗ карго» до AT «Нікопольський завод феросплавів» про стягнення коштів за Договором № 2100458 від 01.02.2021.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 у справі № 904/789/23 було частково задоволено позов та вирішено стягнути з AT «НЗФ» 12899456,00 грн основного боргу, до складу якого увійшла сума боргу в сумі 207600,00 грн по Акту наданих послуг № 6 від 30.04.2023.

Разом з тим, решта суми боргу в сумі 1080000,00 грн, не увійшла до предмету розгляду справи № 904/789/23 та не була стягнута з AT «Нікопольський завод феросплавів», що підтверджено позивачем у судовому засіданні та слідує з розрахунків суми позову, які наявні в матеріалах даної справи (а. с. 173-212 т 1).

При цьому, колегія суддів враховує, що сума боргу за всіма актами та рахунками не перевищує суми заявленої позивачем до стягнення.

Колегія суддів також враховує висновок судової економічної експертизи, якою підтверджено, що ТОВ «УЗ Карго» надало послуги з надання контейнерів на користь АТ «Нікопольський завод феросплавів» у період з 01.04.2023 по 18.08.2023 на суму 5652453,26 грн. Експерт також підтвердив наявність заборгованості з боку відповідача перед позивачем на вказану суму. Окрім того судовою експертизою було підтверджено правильність розрахунку 3% річних (34272,58 грн) та пені (521552,81 грн) за прострочення платежів, які відповідач по справі не оскаржує в апеляційному порядку.

Жодних доказів спростування висновків експерта з боку відповідача не надано.

При цьому, колегія суддів зазначає, що висновок експерта не є вирішальним, а лише підтверджує обставини справи, зазначені вище.

Доводи апелянта про те, що суд не звернув увагу на невідповідності між обліковими даними позивача та відповідача щодо наданих послуг і не врахував факти, зазначені в бухгалтерських документах, судова колегія відхиляє, оскільки виходячи зі змісту договору та вищенаведених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, обставини складення та реєстрації позивачем відповідних податкових накладних (декларування господарських операцій) та невідображення цих даних відповідачем у своїх бухгалтерських документах, не можуть бути підставою для звільнення відповідача від виконання грошового зобов`язання за наявності встановлених обставин надання послуг, про що йшлося вище.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, з урахуванням всіх поданих доказів та аргументів обох сторін. Дотримано всіх процесуальних норм та правильною оцінкою доказів в контексті того, що було предметом доказування.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою до суду, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого місцевим господарським судом рішення.

З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в апеляційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний господарський суд, з підстав, викладених вище, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

7. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача по справі - Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів».

Керуючись ст. ст. 275 282 ГПК України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 у справі № 904/5513/23 залишити без змін.

Понесені за подання апеляційної скарги судові витрати зі сплати судового збору покласти на Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.02.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов