ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1329/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Бура Д.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Давиденко В.В. (адвокат, ордер серії АМ №1116554)

від відповідача: Сичов Д.В. (довіреність №21/01 від 22.01.25)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Макс-2007"

про стягнення 1923981,25 грн.

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 1923981,25 грн., з яких: 1827250,00 грн. боргу за оренду транспортного засобу по договору оренди №13/05/2024-220-9402 від 13.05.24, який утворився за період з травня по листопад 2024 року, 80978,50 грн. інфляційних втрат, 15752,75 річних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на договір оренди транспортного засобу, акти надання послуг, акти звіряння розрахунків.

У відзиві на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Тех-Макс-2007" позов не визнало з тих підстав, що до суду не надано доказів на підтвердження правомірності наведених в Актах надання послуг кількості послуг.

У відповіді на відзив Товариство з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" зазначило, що договором не передбачено обов`язку надавати показники лічильника мотогодин техніки та змінного рапорту роботи техніки; послуги були надані ; Акти наданих послуг підписані та частково оплачені, на підтвердження чого надав податкові накладні та платіжні інструкції.

Рух справи

23.12.2024 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 25.12.2024 суд відкрив провадження у справі №906/1329/24 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 25.12.2024 , з метою забезпечення позову, накладено арешт на майно та грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Макс-2007" (а.с.27).

У судовому засіданні 13.01.2025 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до розгляду по суті.

27.01.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Макс-2007" (а.с.38).

27.01.2025 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" про приєднання до матеріалів справи доказів понесення судових витрат у вигляді додаткової винагороди приватного виконавця за вчинення виконавчих дій по ухвалі суду від 25.12.24 про забезпечення позову (а.с.49).

31.01.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" (а.с.66).

04.02.2025 до суду надійшло клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Макс-2007" , у якому відповідач просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та заперечив щодо стягнення 25000,00 грн., понесених витрат на додаткову винагороду приватного виконавця.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Встановлені судом обставини.

13 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" (позивач/орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХ-МАКС-2007" (відповідач/орендар) укладено Договір оренди транспортного засобу №13/05/2024-220-9402 (а.с.5).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає у платне користування навантажувач Volvo L220G, 2013 року виготовлення, ідент. № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 (далі - Предмет оренди). Вартість оренди складає 2 500,00 грн. з ПДВ за одну машино- годину роботи Предмета оренди.

18 травня 2024 року Позивач передав Відповідачу Предмет оренди, що підтверджується підписаним Сторонами Актом прийому-передачі (а.с.7).

Відповідно до Актів надання послуг , які підписані та скріплені печатками сторін, за період з травня по листопад 2024 року, позивач надав послуги на загальну суму 3789250,00грн.

Відповідно до п. 3.4. Договору, розрахунок буде проведено в кінці місяця за фактично напрацьовані мотогодини і надано Акт виконання робіт, який сплачується Орендарем не пізніше п`ятого числа кожного місяця.

Проте відповідач порушував встановлений Договором порядок розрахунків, здійснюючи оплату несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до накопичення заборгованості, що станом на 23.12.2024 складає 1 827 250,00 грн.

Актом звірки розрахунків за 9 місяців 2024 року, який підписаний сторонами та скріплений печатками, відповідач визнав заборгованість по оренді техніки позивача в розмірі 1629249,02грн. (а.с.15).

Висновки суду та норми права.

Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно ст.798 ЦК України, предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до ст. 800, ст.801 ЦК України, наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу. Наймач зобов`язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані. Витрати, пов`язані з використанням транспортного засобу, в тому числі зі сплатою податків та інших платежів, несе наймач.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 1923981,25 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 80978,50 грн. інфляційних та 15752,75 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Заперечення відповідача спростовуються викладеним вище .

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Клопотання позивач про стягнення з відповідача понесених судових витрат у вигляді додаткової винагороди приватного виконавця за вчинення виконавчих дій по ухвалі суду від 25.12.24 про забезпечення позову, у розмірі 25000,00 грн., не підлягає задоволенню, оскільки вказані витрати не є судовими витратами в розумінні ст.123 ГПК України, вчинені на розсуд позивача, тому не можуть покладатися на відповідача .

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тех-Макс-2007" (10014, м.Житомир, вул.Шляхетна,18, кв.1; код 34973036) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Осктрейд" (11500, Житомирська область, м.Коростень, вул.Сергія Кемського, 68; код 43071279) - 1 827 250,00 грн. основного боргу, 80 978,50 грн. інфляційних, 15 752,75 грн. річних, 24 298,98 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.02.25

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

- сторонам до ЕК