ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р.м. ХарківСправа № 922/4341/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатої В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)
до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області (62702, Харківська область, Дворічанський район, селище міського типу Дворічна, вулиця Садова, будинок 4)
про виконання договірних зобов`язань
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області, в якому просить:

Стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області (62702, Харківська область, Дворічанський район, селище міського типу Дворічна, вулиця Садова, будинок 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) борг у загальній сумі 41 700,76 грн, у тому числі:

- основний боргу у сумі 26 357,53 грн;

- пеня у сумі 5 978,85 грн;

- три проценти річних у сумі 1 973,88 грн;

- інфляційні втрати у сумі 7 390,50 грн.

Стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області (62702, Харківська область, Дворічанський район, селище міського типу Дворічна, вулиця Садова, будинок 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) суму сплаченого судового збору за подання цього позову в розмірі 2 422,40 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором постачання природного газу № 19- 1128/21-БО-Т від 11.11.2021 щодо оплати поставленого природного газу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (вх. № 434124) залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву (довіреність, ордер, тощо).

12.12.2024 через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви за вх. № 31291 разом з доказами повноважень особи, що підписала позовну заяву. А саме до суду подано довіреність від 26.08.2024 № 98 на підтвердження повноважень представника Позивача Семенка О.В.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4341/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

З матеріалів справи вбачається, що судом вживалися заходи щодо направлення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі від 13.12.2024. Але, у зв`язку з призупиненням Акціонерним товариством «Укрпошта» приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та районів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України, ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.12.2024 по справі № 922/4341/24 (вих. 020994), що адресовано: Територіальний центр соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Дворічанського р-ну, не було відправлено, про що відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) Господарського суду Харківської області було складено відповідний Акт про неможливість відправки кореспонденції від 13.12.2024 № 630/2024.

Враховуючи вказане, судом для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, на офіційному веб-сайті судової влади України здійснено оголошення про відкриття провадження у справі № 922/4341/24.

З огляду на викладене, суд вважає, що ним було вжито усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 922/4341/24.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Однак, відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на позов не надав.

В той же час, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

11.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі Позивач, Постачальник) та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області (далі Відповідач, Споживач) було укладено договір № 19- 1128/21-БО-Т постачання природного газу (далі Договір).

За твердженнями позивача, на виконання умов Договору, Позивач, у період з листопада 2021 р. по травень 2022 р., передав у власність Відповідача природний газ загальним обсягом 4 339,77 м3, що підтверджується даними Інформаційної платформи Оператора ГТС, в тому числі по місяцях:

- листопад 2021 586,91 м3

- грудень 2021 1 081,55 м3

- січень 2022 1 059,81 м3

- лютий 2022 685,40 м3

- березень 2022 926,02 м3

- квітень 2022 0,05 м3

- травень 2022 0,03 м3

Пунктом 3.5. Договору визначено, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до підпункту 3.5.1. пункту 3.5. Договору Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Позивач у позові зазначає, що вказаний обов`язок було проігноровано з боку Відповідача та не надано актів розподілу природного газу Позивачу за період листопад 2021 р. - травень 2022 р.

Підпунктами 3.5.2-3.5.4 пункту 3.5. Договору визначено, що на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

Як вказує позивач, Відповідач ухилився від документального оформлення спожитих обсягів природного газу за періоди листопад 2021 р. - травень 2022 р. Так, за періоди поставки з листопада 2021 р. по травень 2022 р. Споживачем не підписано відповідні Акти приймання-передачі природного газу, у зв`язку з цим, враховуючи дані Інформаційної платформи щодо обсягів спожитого природного газу є встановленими, а вартість природного газу визначена з урахуванням ціни такого газу, що узгоджена сторонами в Договорі.

Згідно з підпунктом 19 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ», на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; ).

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі «Кодекс ГТС»).

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:

- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку Позивач та Відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень. (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Разом із цим, на Адвокатський запит представника Позивача, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» надано лист-відповідь від 26.07.2024 № ТОВВИХ-24-11435 щодо об`ємів спожитого Відповідачем природного газу помісячно.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:

Ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,42 грн.,

крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ 163,89 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 554,00 грн.

Розрахунок вартості спожитого природного газу за грудень 2021 р. - травень 2022 р. здійснено позивачем наступним чином:

Поставка листопада 2021 р.:

Обсяг споживання тис.куб.м: 0,58691

1) 0,58691 х 13 658,42 = 8 016,26

2) 0,58691 х 124,16 х 1,1 = 80,16

3) (8 016,26 + 80,16) х 1.2 = 9 715,70 грн.

Таким чином, Відповідач спожив у листопаді 2021 р. природного газу на загальну суму 9 715,70 грн.

Поставка грудня 2021 р.:

Обсяг споживання тис.куб.м: 1,08155

1) 1,08155 х 13 658,42 = 14 772,26

2) 1,08155 х 124,16 х 1,1 = 147,71

3) (14 772,26 + 147,71) х 1.2 = 17 903,96 грн.

Таким чином, Відповідач спожив у грудні 2021 р. природного газу на загальну суму 17 903,96 грн.

Поставка січня 2022 р.:

Обсяг споживання тис.куб.м: 1,05981

1) 1,05981 х 13 658,42 = 14 475,33

2) 1,05981 х 124,16 х 1,1 = 144,74

3) (14 475,33 + 144,74) х 1.2 = 17 544,08 грн.

Таким чином, Відповідач спожив у січні 2022 р. природного газу на загальну суму 17 544,08 грн.

Поставка лютого 2022 р.:

Обсяг споживання тис.куб.м: 0,68540

1) 0,68540 х 13 658,42 = 9 361,48

2) 0,68540 х 124,16 х 1,1 = 93,61

3) (9 361,48 + 93,61) х 1.2 = 11 346,11 грн.

Таким чином, Відповідач спожив у лютому 2022 р. природного газу на загальну суму 11 346,11 грн.

Поставка березня 2022 р.:

Обсяг споживання тис.куб.м: 0,92602

1) 0,92602 х 13 658,42 = 12 647,97

2) 0,92602 х 124,16 х 1,0 (з урахуванням змісту наказу Міністерства енергетики України «Про вжиття тимчасових запобіжних заходів» від 07.03.2022 № 110) = 114,97

3) (12 647,97 + 114,97) х 1.2 = 15 315,53 грн.

Таким чином, Відповідач спожив у березні 2022 р. природного газу на загальну суму 15 315,53 грн.

Поставка квітня 2022 р.:

Обсяг споживання тис.куб.м: 0,00005

1) 0,00005 х 13 658,42 = 0,68

2) 0,00005 х 124,16 х 1,0 (з урахуванням змісту наказу Міністерства енергетики України «Про вжиття тимчасових запобіжних заходів» від 07.03.2022 № 110) = 0,1

3) (0,68 + 0,1) х 1.2 = 0,83 грн.

Таким чином, Відповідач спожив у квітні 2022 р. природного газу на загальну суму 0,83 грн.

Поставка травня 2022 р.:

Обсяг споживання тис.куб.м: 0,00003

1) 0,00003 х 13 658,42 = 0,41

2) 0,00003 х 124,16 х 1,1 = 0,00

3) (0,41 + 0,00) х 1.2 = 0,49 грн.

Таким чином, Відповідач спожив у травні 2022 р. природного газу на загальну суму 0,49 грн.

Отже, за розрахунками Позивача, у період з листопада 2021 р. по травень 2022 р. Відповідач спожив природний газ на загальну суму 71 826,70 грн.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за природний газ за розрахунковий період (місяць) здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Втім, як вказує Позивач, оплату за переданий газ Відповідач здійснив лише частково на суму 45 469,17 грн та не виконав зобов`язання у встановлений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 5.1. Договору.

Отже, за розрахунком позивача, сума простроченого та несплаченого основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором складає 26 357,53 грн.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що за у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

За прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано відповідачу пеню у сумі 5 978,85 грн, 3% річних у сумі 1 973,88 грн та інфляційні втрати у сумі 7 390,50 грн.

Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з приписами ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з вимогами статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 19- 1128/21-БО-Т постачання природного газу від 11.11.2021, у період з листопада 2021 р. по травень 2022 р., Позивач передав у власність Відповідача природний газ загальним обсягом 4 339,77 м3, що підтверджується даними Інформаційної платформи Оператора ГТС.

Отже, згідно наявних у справі розрахунків, у період з листопада 2021 р. по травень 2022 р. Відповідач спожив природний газ на загальну суму 71 826,70 грн.

При цьому, оплату за переданий газ Відповідач здійснив лише частково на суму 45 469,17 грн., внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 26 357,53 грн.

Доказів, які б спростували суму заявленого до стягнення боргу, відповідачем до суду не надано.

Зважаючи на встановлені обставини та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, доказів оплати заборгованості за переданий природний газ не надав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині примусового стягнення з відповідача 26 357,53 грн. основного боргу за Договором № 19-1128/21-БО-Т постачання природного газу від 11.11.2021 обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що за у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Вказаний пункт Договору узгоджується із положеннями ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»: платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно також до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення строків виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу пеню у сумі 5 978,85 грн (період нарахування з 16.04.2022 по 15.01.2023), 3% річних у сумі 1 973,88 грн (період нарахування з 16.04.2022 по 31.10.2024) та інфляційні втрати у сумі 7 390,50 грн (період нарахування з 01.05.2022 по 31.10.2024). До матеріалів справи позивачем надано детальний розрахунок вказаних нарахувань.

Перевіривши правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені у сумі 5 978,85 грн, 3% річних у сумі 1 973,88 грн та інфляційних втрат у сумі 7 390,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем та визнаються судом такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судовий збір у розмірі 2422,40 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області (62702, Харківська область, Дворічанський район, селище міського типу Дворічна, вулиця Садова, будинок 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ) борг у загальній сумі 41 700,76 грн, у тому числі: основний борг у сумі 26 357,53 грн, пеня у сумі 5 978,85 грн, три проценти річних у сумі 1 973,88 грн, інфляційні втрати у сумі 7 390,50 грн.; витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ).

Відповідач: Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області (62702, Харківська область, Дворічанський район, селище міського типу Дворічна, вулиця Садова, будинок 4; ).

Повне рішення складено "11" лютого 2025 р.

Суддя В.В. Усата

справа № 922/4341/24