ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.02.2025 Справа № 917/250/25

Суддя Погрібна С.В., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову по справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря", с. Милорадове, Котелевський район, Полтавська область, 38630

до Великорублівської сільської ради, вул. Центральна, 36, с. Велика Рублівка, Полтавський район, Полтавська область, 38623

про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання додаткової угоди укладеною,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" до Великорублівської сільської ради, в якій просить суд:

- визнати недійсним та скасувати Рішення Великоріблівської сільської ради ХLIХ сесії VIII скликання від 25 червня 2024 року № 01-0І/ХLIХ-19.

- визнати укладеною Додаткову угоду подану з заяву-клопотання № 59 від 07.06.2024 та поновити Договір оренди землі від 03.12.2024.

Дослідивши матеріали даної позовної заяви суд встановив, що позовну заяву подано з додержанням вимог статей 162, 164, 172 ГПК України, у зв`язку з чим суд визнає їх достатніми для прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову (вхід. № 1539), в якій просить:

- заборонити Великорублівській сільській раді Полтавського району Полтавської області, , юридична адреса: 38623, Україна, Полтавський р-н, Полтавська обл., село Велика Рублівка, вулиця Центральна, будинок, 36, до набрання законної сили рішенням в даній справі вчиняти будь-які дії щодо передачі у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) земельних ділянок к.н. :00:003:0317 загальною площею 13,6679 га, к.н. :00:003:0318 загальною площею 17,0000 га, к.н. :00:003:0319 загальною площею 17,0617 га здійснювати поділ зазначених земельних ділянок та змінювати її цільове призначення;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, що проводять реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, до набрання законної сили рішенням в даній справі вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок к.н. :00:003:0317 загальною площею 13,6679 га, к.н. :00:003:0318 загальною площею 17,0000 га, к.н. :00:003:0319 загальною площею 17,0617 га;

- заборонити державним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (, вул. Народного Ополчення, 3, м. Київ, 03151) та її територіальних органів до набрання законної сили рішенням в даній справі вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельних ділянок к.н. :00:003:0317 загальною площею 13,6679 га, к.н. :00:003:0318 загальною площею 17,0000 га, к.н. :00:003:0319 загальною площею 17,0617 га.

В обґрунтування заяви заявник вказує наступне.

03 грудня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря» та Котелевською районною державною адміністрацією Полтавської області було укладено Договір оренди землі, предметом Договору є строкове платне користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в адміністративних межах Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :00:003:1122 загальною площею 50.6600 га. Договір укладено строком на 15 років (з 03.12.2009 до 03.12.2024). Договір зареєстрований у Котелевському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» від 07.12.2024.

За час дії Договору оренди землі змінився розпорядник земель сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області. Відповідно до норм чинного законодавства, а саме відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», ним стала Великорублівська сільська рада.

Відповідно до абзацу 2 пункту 8 Договорів оренди землі від 03.12.2024 «Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

07 червня 2024 на виконання абзацу 2 пункту 8 зазначеного вище Договору оренди землі ТОВ «Зоря» в особі директора Вадима Кадеснікова звернулося до Великорублівської сільської ради з клопотаннями продовжити Договір оренди землі від 03.12.2009 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером: :00:003:1122 загальною площею 50,6600 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Великорублівської сільської ради строком на 10 років з відсотковою ставкою 12 % від нормативно грошової оцінки, надіславши заяву-клопотання № 59 від 07.06.2024 з додатками: проект Додаткової угоди про внесення змін до Договору оренди у двох примірниках; копія Договору оренди землі від 03.12.2009; копія витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.06.2024; копія витягу з ЄДРПОУ.

Відповідні документи додано до заяви про забезпечення позову та матеріалів позовної заяви.

Великорублівська сільська рада Рішенням XLIX скликання VIII сесії №01-01/XLIX-20 прийняла відмову на заяву-клопотання про поновлення Договору оренди землі від 03.12.2009, не зазначивши жодних підстав для даної відмови.

При цьому, суд зазначає, що до матеріалів позовної заяви позивачем надано завірену сільською радою копію Рішення Великоріблівської сільської ради ХLIХ скликання VIII сесії датоване 25 травня 2024 року № 01-0І/ХLIХ-19, що раніше дати звернення позивача до Великорублівської сільської ради, на якій було розглянуто заяву-клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря" від 07 червня 2024 року № 59 про продовження Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером: :00:003:1122 загальною площею 50,6600 га.

Вказане розцінюється судом як технічна помилка сільської ради при винесенні вказаного рішення.

У подальшому, заявник вказує на обставини: ФО-П Боярський Д.М. розробив за замовленням Великорублівської сільської ради «Технічну документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 26.11.2024 року" якою земельна ділянка загальною площею 50,6600 га з кадастровим номером :00:003:1122 була поділена на три земельні ділянки: к.н. :00:003:0317 загальною площею 13,6679 га, к.н. :00:003:0318 загальною площею 17,0000 га, к.н. :00:003:0319 загальною площею 17,0617 га. Державна реєстрація даних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі здійснено 02.01.2024.

На переконання позивача, невжиття заходів щодо заборони відповідачу вчиняти певні дії, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, у разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні заяви про забезпечення позову судом враховується наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту на кошти відповідача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Позивач у заяві посилається на наявність технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, якою земельна ділянка загальною площею 50,6600 га з кадастровим номером :00:003:1122 була поділена на три земельні ділянки, щодо яких заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову.

При цьому доказів такого поділу заявник (позивач) суду не надав.

Проаналізувавши доводи позивача, викладені при обґрунтуванні поданої заяви, суд зазначає, що всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України заявником не зазначено обґрунтованих та підтверджених відповідними доказами фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову.

Згідно статей 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави щодо вжиття відповідних (зазначених у заяві) заходів стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :00:003:0317, :00:003:0318, :00:003:0319.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 141, 144, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Зоря" в задоволенні заяви про забезпечення позову вх. № 1539 у справі № 917/250/25.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 07.02.2025.

Суддя Погрібна С.В.