УХВАЛА

06 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 926/5558/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Случа О.В.,

розглянувши клопотання Чернівецької міської ради

про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024

у справі за позовом Чернівецької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівці Девелопмент», ОСОБА_1

про визнання недійсним правочину та скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 Чернівецька міська рада (далі - Рада) подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 у справі №926/5558/23.

За подання касаційної скарги сплачено судовий збір у сумі 11 408,00 грн (платіжна інструкція від 17.10.2024 № 1194 на суму 11 408,00 грн).

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2025 касаційну скаргу Ради задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 у справі № 926/5558/23 скасовано. Закрито провадження у справі №926/5558/23 на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

На виконання вимог частини другої статті 231 ГПК України позивачеві роз`яснено, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції та, що він має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

21.01.2025 Рада через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про направлення справи № 926/5558/23 за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2025 задоволено заяву Ради про направлення справи №926/5558/23 за встановленою юрисдикцією; справу № 926/5558/23 передано до Першотравневого районного суду м. Чернівців.

21.01.2025 Рада також подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 у справі №926/5558/23.

Вирішуючи питання щодо повернення Раді судового збору, Суд виходить з такого.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Пунктом 1 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (частина четверта статті 231 ГПК України).

За змістом пункту 5 частини першої статті 7 Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 року у справі №760/30077/19 (провадження № 14-31цс23) уточнила свої висновки, наведені в ухвалі від 12.05.2020 у справі № 464/104/16, і виснувала про таке:

«У разі закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України (за наявності заяви позивача про направлення справи для продовження розгляду за встановленою юрисдикцією) розгляд такої справи не закінчується, а продовжується компетентним судом, за результатом якого і буде здійснено розподіл судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Отже, подання позивачем заяви (у разі закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України) про направлення справи за встановленою юрисдикцією унеможливлює повернення судового збору на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Суд касаційної інстанції враховує, що відповідно до статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Велика Палата Верховного Суду: 1) у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; 2) діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції; 3) аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики; 4) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Отже, саме Велика Палата Верховного Суду є спеціально створеним колегіальним органом Верховного Суду, метою діяльності якого є забезпечення однакового застосування судами норм права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 зазначено, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Правовідносини у справі №926/5558/23, у якій вирішується питання щодо повернення Раді сплаченого судового збору у порядку статті 7 Закону у випадку закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України та направлення справи за встановленою юрисдикцією, та у справі №760/30077/19, у якій Велика Палата Верховного Суду виснувала про неможливість повернення судового збору на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадку направлення справи за встановленою юрисдикцією, є подібними.

Отже, оскільки Верховний Суд у справі № 926/5558/23 не ухвалив рішення по суті її розгляду, а закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України і направив справу для продовження її розгляду, судовий розгляд справи ще не закінчений, тому повернення судового збору здійснюватиметься судом цивільної юрисдикції, який ухвалить кінцеве рішення по суті спору.

Ураховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Ради про повернення судового збору у справі № 926/5558/23.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, відмовляючи у задоволенні заяв про повернення судового збору у справах: № 389/3653/21 (ухвала від 11.09.2024), № 592/1886/22 (ухвала від 23.10.2024).

Керуючись статтями 231, 234, 235 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Чернівецької міської ради про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 у справі № 926/5558/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: В. А. Зуєв

О. В. Случ