УХВАЛА

м. Київ

12.02.2025Справа № 910/1415/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши матеріали позовної заяви Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВБУДІНВЕСТ ЛТД»

про стягнення 70 009,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВБУДІНВЕСТ ЛТД» про стягнення 70 009,40 грн пені за державним контрактом №221 від 29.02.2024.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між позивачем та відповідачем державного контракту №221 від 29.02.2024 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного виконання робіт, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню у розмірі 70 009,40 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для передачі справи на розгляд до Господарського суду Донецької області з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 4 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" закріплено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно з відомостями, розміщеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВБУДІНВЕСТ ЛТД» (ідентифікаційний код 39945197) є 84300, Краматорський р-н, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Стуса Василя, будинок, 45.

Як вбачається зі змісту статті 27 Господарського процесуального кодексу України, дана норма є імперативною та не передбачає право осіб, які звертаються до господарського суду, змінювати територіальну юрисдикцію господарських справ на власний розсуд.

З позовної заяви слідує, що позивач, звертаючись з даним позовом до Господарського суду міста Києва, посилається на положення частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України.

З приводу підсудності позовної вимоги про стягнення штрафних санкцій за порушення відповідачем виконання зобов`язань за державного контракту судом враховується, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Так, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (частини 1, 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України).

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, слід зазначити, що виконання договірного зобов`язання - це вчинення боржником на користь кредитора або третьої особи певних дій, що становлять предмет виконання договірного зобов`язання. Правила визначення місця виконання зобов`язання встановлені статею 532 Цивільного кодексу України.

Відповідно до зазначеної норми місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна;

2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання;

4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання;

5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з позовної заяви, позивач визначив предметом позову матеріально-правову вимогу про стягнення 70 009,40 грн пені за державним контрактом №221 від 29.02.2024, а підставою - порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним контрактом щодо виконання робіт.

Таким чином, предметом позову у даному спорі визначено саме стягнення коштів, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов державного контракту №221 від 29.02.2024.

Таким чином предметом позову у даному спорі є зобов`язання відповідача зі сплати пені, нарахованої за порушення за державного контракту. Відтак спір про стягнення пені безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання цього договору, а з його умов не вбачається, що сплату штрафних санкцій належить виконувати тільки в певному місці.

Отже, оскільки в даному випадку спірні правовідносини не мають особливостей щодо виконання зобов`язань в чітко визначеному місці, то переданий на вирішення спір має бути розглянутий за загальними правилами підсудності, тобто, в суді за місцезнаходженням відповідача - у Господарському суді Донецької області.

Суд звертає увагу також на те, що статтею 279 ГПК України передбачено скасування судового рішення, яким закінчено розгляд справи у випадку прийняття такого рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява подана з порушенням приписів статті 27 Господарського процесуального кодексу України та не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, а матеріали позовної заяви підлягають передачі на розгляд до Господарському суду Донецької області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст. 27, 31 ч. 2 ст. 232, ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України» з доданими до неї матеріалами направити за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області (61022, місто Харків, проспект Науки, будинок 5).

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскарження у встановленому законом порядку.

Дата підписання ухвали 12.02.2025

Суддя І.О. Андреїшина