ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" лютого 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1521/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П., розглянувши клопотання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського Андрія Савелійовича щодо скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою суду від 16.01.2025 на стадії розгляду скарг на дії приватного виконавця у виконавчому провадженні № 75211367 у справі

за позовом: Акціонерного товариства " ОТП Банк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоагроферма"

2. фізичної особи ОСОБА_1

про 16 746 743, 84грн солідарно,

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Житомирської області рішенням від 25.03.2024 стягнув солідарно з ТОВ "Екоагроферма" () та фізичної особи ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь АТ "ОТП Банк" (): 15 000 000,00 грн заборгованості по кредиту; 1 746 743,84 грн заборгованості по відсоткам. Цим рішенням Суд стягнув на користь АТ "ОТП Банк" () з ТОВ "Екоагроферма" () та з фізичної особи ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у рівних частинах у розмірі 125600,58 грн.

На примусове виконання рішення суду видано накази № 906/1521/23 від 25.03.2024

03 січня 2025 через систему "Електронний суд" надійшла скарга боржника ТОВ "Екоагроферма" на дії приватного виконавця (вх. г/с №01-19/1/25 від 03.01.2025) (тут і далі за текстом - Скарга на дії приватного виконавця від 03.01.2025).

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Житомирської області від 03.01.2025 за №2/2025 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи (заяви)", Скаргу на дії приватного виконавця від 03.01.2025 у справі №906/1521/23, яка перебувала в провадженні судді Соловей Л.А., яка та згідно табеля обліку робочого часу з 25.12.24 по 09.01.25 перебувала у відпустці, на підставі п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України в редакції від 02.04.2015р. (із змінами і доповненнями) та п. 5.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених зборами суддів від 20.04.2016р. (із змінами) та ст. 342 ГПК України, передано на повторний автоматизований розподіл та розподілено судді Машевській О.П.

Аналогічні за змістом скарги подано боржником ТОВ "Екоагроферма" за №01-19/3/25 від 03.01.2025, №01-19/5/25 від 03.01.2025, №01-19/9/25 від 03.01.2025, які розподілено судді Машевській О.П.

Суд ухвалою від 07 січня 2025 об`єднав скарги боржника ТОВ "Екоагроферма" від 03.01.2025 (вх. г/с №01-19/1/25 від 03.01.2025, вх. г/с №01-19/3/25 від 03.01.2025, вх. г/с №01-19/5/25 від 03.01.2025, вх. г/с №01-19/9/25 від 03.01.2025) на дії приватного виконавця в одне провадження та ухвалив розглядати їх спільно у межах розгляду скарги на дії приватного виконавця від 03.01.2025 (вх. г/с №01-19/1/25 від 03.01.2025) ( далі - Скарга на дії приватного виконавця, Боржник).

Цією ухвалою Суд призначив Скаргу на дії приватного виконавця до розгляду в засіданні суду 15.01. 2025 р. о 14:30.

Суд ухвалою від 15.01.2025 відклав розгляд Скарги на дії приватної виконавця в засіданні 04.02.2025 р. о 14:30, вжив заходи щодо підготовки її до наступного судового розгляду.

Боржник у заяві від 15.01.2025 ( вх. № г/с 01-44/137/25) про забезпечення позову на стадії розгляду скарг на дії приватного виконавця у виконавчому провадженні № 75211367 просить Суд зупинити передачу права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :06:005:0001, :06:005:0003, :06:005:0006 та :06:005:0014 у цьому виконавчому провадженні ( далі - Заява про забезпечення).

Суд ухвалою від 16.01.2025 зупинив передачу права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :06:005:0001, :06:005:0003, :06:005:0006 та :06:005:0014 на реалізацію у виконавчому провадженні № 75211367 до набрання законної сили ухвалою Господарського суду Житомирської області, постановленою за результатами розгляду по суті скарг боржника ТОВ "Екоагроферма" від 03.01.2025 (вх. г/с №01-19/1/25 від 03.01.2025, вх. г/с №01-19/3/25 від 03.01.2025, вх. г/с №01-19/5/25 від 03.01.2025, вх. г/с №01-19/9/25 від 03.01.2025) на дії приватного виконавця Дідківського А.С. , в тому числі на час її перегляду в апеляційному порядку.

03 лютого 2025 через систему "Електронний суд" надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського Андрія Савелійовича щодо скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою суду від 16.01.2025 ( далі - Клопотання про скасування заходів забезпечення).

Клопотання про скасування заходів забезпечення мотивовано тим, що відповідно до рецензії на звіт про оцінку права оренди земельної ділянки виконаного суб`єктом оціночної діяльності ФОП Багровим Дмитром Олеговичем, рецензентом зроблено висновок , що звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки. Враховуючи викладене, у скарзі на дії приватного виконавця слід відмовити та скасувати заходи забезпечення.

Суд відмовляє у задоволенні такого клопотання. Мотиви Суду.

У постанові від 18 березня 2020 у справі № 904/968/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків:

" Відповідно до абз. 7 п. 2 ст. 4 Закону України від 01.07. 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право оренди (суборенди) земельної ділянки відноситься до речових прав на нерухоме майно, похідних від права власності. Аналіз наведених вище положень зазначених законів не дає підстав стверджувати, що майно боржника і речові права на це майно - це один об`єкт. Адже наведені вище положення ст.18 Закону № 1404-VIII наділяють виконавця правом накладати арешт на земельну ділянку як нерухоме майно, але не свідчать такою ж мірою про поширення цієї норми на арешт права оренди як речового права.

Тож визначаючи наявність чи відсутність у приватного виконавця права накладати арешт на майнові (речові) права боржника, відповідні норми Закону № 1404-VIII слід застосовувати у їх системному зв`язку зі спеціальним законодавством, яке регулює зміст відповідного права, а також порядок його виникнення, зміни та припинення.

Спеціальні норми, що регулюють відносини з обігу земельних ділянок, містяться у ЗК України, за ст. 2 якого об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно із ч.1 ст. 93 цього Кодексу право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічне визначення містить і стаття 1 Закону України «Про оренду землі».

З огляду на перелічені вище положення законодавства, а також приписи абз. 7 п. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ст. 317 ЦК України, право оренди є речовим правом на нерухоме майно, похідним від права власності та притаманним саме власнику такого майна.

Тому ч.5 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки визнано оборотоздатним об`єктом для власника такої ділянки, що слідує з положення цієї частини про те, що «право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом».

За абз. 4 ч.2 ст. 135 ЗК України звернення стягнення на земельні ділянки або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем під час виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII.

Однак у процедурі виконання судового рішення про стягнення заборгованості щодо боржника-орендаря межі оборотоздатності права оренди земельної ділянки як об`єкта стягнення у виконавчому провадженні слід визначати залежно від змісту прав орендаря за договором оренди, а не прав власника такої земельної ділянки.

За ч. 6 ст. 93 ЗК України орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда). Однак така передача земельної ділянки у володіння та користування іншій особі не породжує самостійних договірних відносин між власником земельної ділянки та суборендарем, не змінює та не припиняє існуючий договір оренди, не породжує відчуження цього права та, відтак, не припиняє право оренди орендаря.

Наділення орендаря окремими повноваженнями щодо права на оренду земельної ділянки не дає підстав для прирівнювання цього майнового права до емфітевзису і суперфіцію, щодо яких законодавством чітко визначено самостійний правовий режим.

Тож ст. 31 Закону України «Про оренду землі», що визначає підстави припинення договору оренди землі, зокрема для орендаря, не вказує серед них на можливість припинення такого договору у разі звернення стягнення на право оренди земельної ділянки, тоді як, наприклад, відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем відноситься до таких підстав.

Отже, з аналізу ст.ст. 93 і 135 ЗК України, положень Закону України «Про оренду землі», статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» слідує, що право на оренду (право оренди) земельної ділянки, яке набуте орендарем на підставі договору оренди, є похідним від права власності майновим правом у розумінні статей 177 і 178 ЦК України, щодо якого законодавством установлено певні обмеження, які визначають рівень його оборотоздатності.

Тож системний аналіз статті 19 Конституції України, ст.ст. 10, 18, 56 Закону № 1404-VIII, ст. 3 Закону № 2658-III вказує на те, що виконавець не наділений правом накладення арешту на право оренди земельної ділянки боржника-орендаря, яке як майнове право є за змістом наведених вище законодавчих норм відмінним від майна (коштів) об`єктом цивільних прав та має обмежену оборотоздатність для боржника-орендаря.

Застосування виконавцем такого заходу примусового виконання рішень, як звернення стягнення на право оренди земельної ділянки, можливе стосовно власника земельної ділянки (орендодавця), а також у тих випадках, коли право на таке відчуження щодо іншої, крім власника, особи, передбачено законом або договором (емфітевзіс, суперфіцій, заставодержатель права оренди земельної ділянки тощо). Адже виконавець, виконуючи рішення, не може бути наділений більшими повноваженнями щодо майнових прав, ніж має щодо цих самих майнових прав сам боржник".

Суд в ухвалі від 04.02.2025 дійшов висновку, що приватний виконавець Дідківський А.С. при здійсненні виконавчого провадження № 75211367 неправомірно вчинив дії з арешту права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :06:005:0001, :06:005:0003, :06:005:0006, :05:005:0014 та призначення його оцінки суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Багровим Дмитром Олеговичем, у зв`язку з чим визнав його дії неправомірними.

Керуючись ст.ст. 2, 15, 140, 145, 235 та 342 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Дідківського Андрія Савелійовича щодо скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою суду від 16.01.2025 на стадії розгляду скарг на дії приватного виконавця шляхом зупинення передачі права оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :06:005:0001, :06:005:0003, :06:005:0006 та :06:005:0014 на реалізацію у виконавчому провадженні № 75211367 до набрання законної сили ухвалою Господарського суду Житомирської області, постановленою за результатами розгляду по суті скарг боржника ТОВ "Екоагроферма" від 03.01.2025 (вх. г/с №01-19/1/25 від 03.01.2025, вх. г/с №01-19/3/25 від 03.01.2025, вх. г/с №01-19/5/25 від 03.01.2025, вх. г/с №01-19/9/25 від 03.01.2025) на дії приватного виконавця Дідківського А.С., в тому числі на час її перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала складена та підписана 05.02.2025, набрала законної сили та підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам, приватному виконавцю через Ел.суд