ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

м. Чернівці

06 лютого 2025 року Справа № 926/3020/24

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» (58023, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Лесина, 4, )

до відповідачів:

1) Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради (58005, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Чехова Антона, 23, ),

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +» (60236, Чернівецька обл., Дністровський район, м. Новодністровськ, квартал 4, буд. 5, офіс 10, )

про визнання рішень про відхилення тендерної пропозиції, визнання переможцем закупівлі та намір укласти договір про закупівлю, договору про закупівлю недійсними,

Суддя І.В. Марущак

Секретар судового засідання Л.В. Терещенко

представники:

від позивача адвокат Єфтемій Р.Ф.;

від відповідача-1 Смотр Д.М.;

від відповідача-2 адвокат Кілікієвська М.М.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +», в якому просить з урахуванням зави про виправлення описки в позовній заяві:

1) визнати недійсним рішення про відхилення тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» по закупівлі «Видатки з благоустрою послуги з рекультивації земельної ділянки Коровійського сміттєзвалища, за адресою: с. Коровія за ДК 021-2015: 90530000-1: «Утримання сміттєзвалищ», ідентифікатор закупівлі UA-2024-10-04-006880-a», оформлене протокольним рішенням Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради (Уповноважена особа - Майстренко Наталя Володимирівна) від 24.10.2024 №162;

2) визнати недійсним рішення про визначення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +» переможцем закупівлі «Видатки з благоустрою послуги з рекультивації земельної ділянки Коровійського сміттєзвалища, за адресою с. Коровія за ДК 021-2015: 90530000-1: «Утримання сміттєзвалищ», ідентифікатор закупівлі UA-2024-10-04-006880-a» та про намір укласти договір про закупівлю із переможцем закупівлі, а саме учасником Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +», оформлене протокольним рішенням Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради (Уповноважена особа - Майстренко Наталя Володимирівна) від 14.11.2024 №188;

3) визнати недійсним договір №107 про закупівлю послуг, укладений 20.11.2024 між

Департаментом транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 04.10.2024 в системі електронних закупівель "ProZorro" Департаментом транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради розміщено оголошення про проведення закупівлі, предметом закупівлі є: «Видатки з благоустрою послуги з рекультивації земельної ділянки Коровійського сміттєзвалища, за адресою с. Коровія за ДК 021-2015: 90530000-1: «Утримання сміттєзвалищ».

До участі у процедурі закупівлі було подано дві тендерні пропозиції від ТДВ «Чернівецька пересувна механізована колона №76», цінова пропозиція якого становила 3 848 076,00 грн та ТОВ «Промбудмеханізація +», цінова пропозиція якого становила 4 271 817,60 грн.

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій від 14.10.2024 ТДВ «Чернівецька пересувна механізована колона №76» не виправило виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій невідповідності в інформації та/або документах, що подані ним у складі своєї тендерної пропозиції, відтак не відповідає вимогам, установленим

у тендерній документації вимог Закону України «Про публічні закупівлі», натомість ТОВ «Промбудмеханізація +» відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації.

18.10.2024 відповідачем-1 (Замовником) в системі електронних закупівель "ProZorro" було оприлюднено протокольне рішення від 18.10.2024 №156, яким продовжено строк розгляду тендерної пропозиції позивача по вищевказаній закупівлі, та вимогу позивачеві про усунення невідповідностей тендерної документації.

На виконання цієї вимоги позивачем 18.10.2024 до системи електронних закупівель "ProZorro" було завантажено тендерну пропозицію від 18.10.2024 №261; пояснення по пунктам 4-7 вимоги; посадові інструкції до п.5 вимоги; листи підтвердження по вантажному автотранспорту; довідку про відсутність кінцевого бенефіціарного власника.

Протокольним рішенням Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради від 24.10.2024 №162 відхилено тендерну пропозицію учасника процедури закупівлі позивача по вищевказаній закупівлі. Підставою відхилення тендерної пропозиції вказано те, що позивач не в повній мірі виправив невідповідності в інформації та/або документах, що подані ним у своїй тендерній пропозиції, виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій, протягом 24 годин з моменту розміщення замовником в електронній системі закупівель повідомлення з вимогою про усунення таких невідповідностей.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Антимонопольного комітету України зі скаргою. Рішеннями Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, №18066-р/пк-пз від 07.11.2024 позивачеві відмовлено у задоволені скарги. При цьому Постійно діюча адміністративна колегія АМКУ у вказаному рішенні визнала доводи скарги щодо пунктів 5 та 7 вимоги обґрунтованими та зазначила, що тендерна пропозиція позивача була неправомірно відхилена відповідачем-1 з підстав не виправлення невідповідностей зазначених в пунктах 5 та 7 вимоги.

14.11.2024 протокольним рішенням №188 уповноваженою особою Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради визначено ТОВ «Промбудмеханізація +» переможцем закупівлі.

20.11.2024 між Департаментом транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради та ТОВ «Промбудмеханізація +» укладено договір №107 про закупівлю послуг.

Вважає, що тендерна пропозиція позивача повною мірою відповідала вимогам тендерної документації та неправомірно була відхилена відповідачем-1, яким при її розгляді було застосовано упереджений дискримінаційний і формальний підхід. Рішення відповідача-1 від 24.10.2024 про відхилення тендерної пропозиції позивача, яка є найбільш економічно вигідною за результатами аукціону (на 423 741,60 грн менше пропозиції іншого учасника-переможця), було прийнято із порушенням вимог ст.ст. 28, 29, 31 Закону України

«Про публічні закупівлі».

Виходячи з неправомірності рішення про відхилення тендерної пропозиції позивача, відповідач-1 визначив переможця процедури закупівлі відповідача-2 та прийняв рішення про намір укласти з ним договір про закупівлю всупереч вимог закону, що є підставою для визнання цього рішення також недійсним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 29.11.2024 позовну заяву ТДВ «Чернівецька пересувна механізована колона №76» залишено без руху через її не відповідність вимогам пункту 4 частини третьої статті 162 ГПК України та роз`яснено, що для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків позивачу належить вказати зміст позовних вимог до кожного з відповідачів.

Після усунення недоліків позовної заяви суд ухвалою від 03.12.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі, призначив підготовче засідання на 23.12.2024 та встановив відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропонував надати відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 19.12.2024 судове засідання за участю представника ТОВ «Промбудмеханізація +» - адвоката Кілікієвської М.М. вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

19.12.2024 Департаментом транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради та ТОВ «Промбудмеханізація +» через систему «Електронний суд» подано відзиви на позовну заяву, в яких вони проти позову заперечили.

ТОВ «Промбудмеханізація +» у відзиві також просить стягнути з ТДВ «Чернівецька пересувна механізована колона №76» кошти на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000,00 грн.

В судовому засіданні 23.12.2024 оголошено перерву до 15.01.2025, судове засідання за участю представника відповідача-2 вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

До початку судового засідання 15.01.2025 позивачем через систему «Електронний суд» подано заяву про зміну предмету позову шляхом доповнення його вимогою наступного змісту: стягнути з Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» збитки у розмірі упущеної вигоди в сумі 48 918,00 грн. Решта позовних вимог залишаються без змін.

Ухвалою від 15.01.2025 судом відмовлено у прийнятті до розгляду у справі №926/3020/24 заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» про зміну предмету позову від 15.01.2025, вх. №112, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 30.01.2025, судове засідання за участю представника ТОВ «Промбудмеханізація +» вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

17.01.2025 Департаментом транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради через систему «Електронний суд» подано заяву, в якій повідомляється, що станом на дату подання відзиву договір №107 про закупівлю послуг, укладений 20.11.2024 року між Департаментом транспорту та Товариством з обмеженою відповідальністю, виконаний. На підтвердження цього просить долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію №602 від 20 грудня 2024 року, яка підтверджує оплату виконаних робіт та звіт про виконання договору про закупівлю UA-2024-10-04-006880-a.

В судовому засіданні 30.01.2025 представник позивача адвокат Єфтемій Р.Ф. подав заяву про залишення позову без розгляду та повернення сплаченого судового збору за подання позовної заяви та заяви про зміну предмета позову, обґрунтована тим, що станом на дату подання позову у позивача інформація про виконання оскаржуваного договору була відсутня, а тому вимоги про застосування правових наслідків недійсності правочину, передбачених частинами 1 та 2 ст. 216 ЦК України не заявлялися. Поданими відзивами на позовну заяву відповідачі просять відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи в тому числі на те, що станом на дату подання цих відзивів (19.12.2024) укладений між відповідачами оскаржуваний Договір №107 про закупівлю послуг від 20.11.2024 виконаний в повному обсязі та проведена оплата за цим договором, на підтвердження чого подали відповідні докази. Оскільки послуги з рекультивації земельної ділянки відповідно до оскаржуваного договору на час розгляду справи надані та оплачені, то у разі визнання договору недійсним відповідач-1 Департамент вже не зможе оголосити новий тендер з меншою вартістю послуг і укласти договір на більш вигідних умовах з позивачем, позивач звернувся з заявою про зміну предмету позову шляхом доповнення його вимогою про стягнути з Департаменту на користь позивача збитки у розмірі упущеної вигоди в сумі 48 918,00 грн. Ухвалою суду від 15.01.2025 відмовлено у прийнятті до розгляду вказаної заяви позивача про зміну предмету позову. Отже, задля можливості заявлення позовних вимог, що враховуватимуть ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, виходячи з обставин, які склалися під час розгляду справи №926/3020/24, прошу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України позовну заяву по справі №926/3020/24 залишити без розгляду.

В свою чергу представник відповідача-2 заявила, що у зв`язку з розглядом справи відповідач-2 поніс витрати на правову допомогу в сумі 35 000,00 грн, які просить стягнути з позивача, докази чого нею будуть подані пізніше.

Ухвалою суду від 30.01.2025 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2025, судове засідання за участю представника ТОВ «Промбудмеханізація +» вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

03.02.2025 адвокатом ТОВ «Промбудмеханізація +» через систему «Електронний суд» подано заяву, в якій просить долучити до матеріалів справи докази понесених товариством витрат на правову допомогу в сумі 35 000,00 грн та стягнути з позивача на користь відповідача-2 вказані судові витрати.

03.02.2025 адвокатом позивача через систему «Електронний суд» подано заперечення щодо задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу, в яких просить у задоволенні заяви відмовити, з огляду на таке.

1) за приписами ч.5 ст.130 ГПК України стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку доведення стороною та встановлення судом необґрунтованості дій позивача. Отже, відповідач-2, заявляючи вимоги про стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрат на професійну правничу допомогу) мав довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо. Проте останнім не доведено неправомірності та необґрунтованості дій позивача щодо звернення до господарського суду із позовом. У цій справі суд не встановлював зловживання процесуальними правами з боку позивача, не застосовував до нього будь - яких заходів примусу у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду за заявою позивача (пряме волевиявлення позивача), а не через зловживання ним процесуальними правами. Отже, підстав для твердження про факт необґрунтованості дій позивача у зв`язку із зверненням до суду з цим позовом та із заявою про залишення її позову без розгляду - не встановлено. Зворотного відповідачем не доведено.

Звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами. Дії позивача направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу. Сам по собі факт залишення позову без розгляду за заявою позивача не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат;

2) у відзиві на позов відповідач-2 ТОВ «Промбудмеханізація +» на підставі ст. 124 ГПК України заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи №926/3020/24 (витрати на професійну правничу допомогу) 35 000 грн. Заявлена товариством до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу по справі, яка ще лише перебуває на стадії підготовчого судового засідання, дорівнює цій сумі та становить так само 35 000 грн. Вказане свідчить про те, що сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а тому є неспівмірною з обсягом наданої правової допомоги та безпідставно завищеною.

Присутні в судовому засіданні 06.02.2025 представник позивача підтримав подану ним заяву про залишення позову без розгляду, просив повернути сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви та заяви про зміну предмета позову, проти задоволення заяви відповідача-2 про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу заперечив з підстав, викладених ним у запереченнях на вказану заяву, які просив приєднати до матеріалів справи.

Представник ТОВ «Промбудмеханізація +» просила долучити до матеріалів докази понесення відповідачем витрат на правову допомогу в сумі 35 000,00 грн та стягнути вказані витрати з позивача.

Представник відповідача-1 проти долучення поданих позивачем та відповідачем-2 заяв та документів не заперечувала.

Дослідивши заяву про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Пунктом п`ятим частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що: «Суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду».

Суд установив, що заява про залишення позову без розгляду подана до початку розгляду справи № 926/3020/24 по суті, підписана представником позивача адвокатом Єфтемієм Р.Ф, який діє на підставі ордеру серії СЕ №1099254 від 25.11.2024, яким не встановлено обмежень щодо правомочностей адвоката.

За змістом частин другої, третьої статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, оскільки позов залишається без розгляду на підставі заяви позивача, то у суду відсутні підстави для повернення сплаченої ним суми судового збору.

Відтак витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви слід залишити за позивачем.

Щодо клопотання позивача про повернення судового збору за подання заяви про зміну предмета спору.

Частиною 2 статті 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Позивач за подання до суду заяви про зміну предмета спору від 15.01.2025, вх. № 112 сплатив судовий збір в сумі 2 422,40 грн згідно квитанції про сплату № 4387-5318-5782-7298 від 14.01.2025.

Ухвалою від 15.01.2025 судом відмовлено у прийнятті до розгляду у справі № 926/3020/24 заяви ТДВ «Чернівецька пересувна механізована колона № 76 про зміну предмету позову від 15.01.2025 з тих підстав, що позивачем одночасно змінено як предмет, так і підстави первісного позову, що є фактично пред`явленням нового позову.

З огляду на викладене, у зв`язку з поверненням заяви про зміну предмету позову сплачений за її подання судовий збір підлягає поверненню.

Щодо витрат відповідача на правничу допомогу.

Згідно із частинами 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч. 5 ст. 129 ГПК України суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, суд може:

1) зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, але лише за клопотанням сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України);

2) за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені, зокрема, ч. 5 ст. 129 ГПК України, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Положення ст. ст. 126, 129 ГПК України є універсальними та можуть бути застосовані при вирішенні питання про розподіл судових витрат, зокрема, у зв`язку із залишенням позову без розгляду.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Інтереси відповідача-2 в суді представляла адвокат Кілікієвська Мар`яна Михайлівна на підставі договору про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 15.09.2023 року, укладеного між адвокатом Кілікієвською М.М. та ТОВ «Промбудмеханізація +».

Предметом Договору визначено, зокрема, представництво інтересів клієнта та ведення справ від імені клієнта в усіх судових органах усіх інстанцій судової системи України, з усіма правами, які надані позивачу, відповідачу, третій особі (п. 1.1 Договору).

Згідно пункту 4.2 Договору адвокат надає послуги, передбачені даним договором, на основі наданого клієнтом письмового або усного звернення (замовлення) у визначений клієнтом строк, який погоджується з адвокатом. В разі необхідності в письмовому замовленні сторони можуть погодити не тільки строк надання послуг, а і визначити додаткові умови надання послуг, інший розмір та порядок їх оплати, ніж передбачено цим Договором, тощо. В такому разі, сторони керуються умовами замовлення, що оформлюється додатком до цього договору, і є його невід`ємною частиною.

В розділі 5 Договору сторони узгодили, що за надані послуги клієнт сплачує адвокату винагороду, розмір якої зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг (надалі Акт приймання-передачі). В разі попереднього погодження сторонами замовлення відповідно до п. 4.2 Договору, вартість послуг розраховується відповідно до такого замовлення. Вартість послуг, розрахована відповідно до п. 5.1 Договору є гонораром адвоката за надання юридичних послуг та поверненню не підлягає. Оплата послуг здійснюється клієнтом у безготівковій формі шляхом перерахування суми винагороди на поточний рахунок адвоката протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі. За окремою домовленістю сторін замовник може сплатити авансовий платіж, сума якого буде врахована при остаточному розрахунку за надані послуги.

Згідно з пунктом 8.1 Договору він набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2026 року.

Відповідно до погодженого сторонами Замовлення про надання юридичних послуг від 17.12.2024 року (Додаток 1 до Договору про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 15.09.2023) клієнт замовив, а адвокат зобов`язався здійснити представництво інтересів клієнта та ведення судової справи № 926/3020/24 з усіма без виключення правами, які надані відповідачу. В рамках такого представництва надавати усні та письмові консультації, здійснювати підготовку заяв по суті справи, інших процесуальних документів, представляти інтереси клієнта під час судових засідань та здійснювати на власний розсуд інші дії, необхідні для ефективного захисту прав та інтересів клієнта. Сторони узгодили таку вартість адвокатських послуг:

- аналіз матеріалів справи, консультація щодо процесуальних дій, написання заяви по суті справи (відзиву на позовну заяву) 12 000,00 грн;

- представництво інтересів клієнта під час судових засідань 5 000,00 грн за судовий день;

- підготовка інших заяв по суті справи 7 000,00 грн за кожну заяву по суті справи;

- підготовка інших процесуальних документів 3 000,00 грн за кожен процесуальний документ.

У заяві від 03.02.2025 представником відповідача-2 зазначено, що ТОВ «Промбудмеханізація+» відповідно до Договору про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 15.09.2023 року та Замовлення про надання юридичних послуг від 17.12.2024 року (Додаток 1 до Договору) у період з 02.12.2024 по 23.12.2024 понесені витрати на професійну правничу допомогу:

1) 12 000,00 грн аналіз матеріалів справи, консультація щодо процесуальних дій, написання заяви по суті справи (підготовка відзиву на позовну заяву);

2) 5 000,00 грн представництво інтересів клієнта під час судових засідань (судове засідання 23.12.2024);

3) 3 000,00 грн підготовка інших процесуальних документів (підготовка заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів).

На підтвердження понесених відповідачем судових витрат до заяви додано Акт прийому-передачі наданих послуг від 26.12.2024 за Договором про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 15.09.2023, розрахунок наданих юридичних послуг у справі 926/3020/24 від 26.12.2024 до Акту прийому-передачі наданих послуг від 26.12.2024 за Договором про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 15.09.2023 (Додаток 1 до Акту), платіжну інструкцію ТОВ «Промбудмеханізація +» № 1559 від 26.12.2024.

Крім того, ТОВ «Промбудмеханізація +» у період з 01.01.2025 по 03.02.2025 понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн представництво інтересів клієнта під час судових засідань (судові засідання 15.01.2025, 30.01.2025) (5 000,00 грн за судовий день), що підтверджується Актом прийому-передачі наданих послуг від 03.02.2025 та платіжною інструкцією ТОВ «Промбудмеханізація +» № 1632 від 30.01.2025.

В заяві також зазначено, що ТОВ «Промбудмеханізація +», оплативши авансовий платіж у розмір 15 000,00 грн, крім оплати уже наданих послуг за період з 01.01.2025 по 03.02.2025 у розмірі 10 000,00 грн, також здійснив попередню оплату судових витрат у розмірі 5 000,00 грн за представництво під час судового засідання, що відбудеться 06.02.2025, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію ТОВ «Промбудмеханізація +» № 1632 від 30.01.2025. Станом на момент подачі цієї заяви доказ понесення вказаних судових витрат у вигляді акту наданих послуг відсутній, оскільки послуга буде надаватись в момент судового засідання. Відповідно до п. 4.5. Договору про надання юридичних послуг (адвокатської допомоги) від 15.09.2023 щомісячно або за результатами наданих послуг адвокат надає клієнту акт наданих послуг та у разі необхідності звіт адвоката і документи, що були складені адвокатом у процесі виконання своїх зобов`язань за цим Договором.

Відтак станом на дату подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу відповідачем-2 понесено витрати на правову допомогу в сумі 35 000,00 грн.

Процедура розгляду заяви про розподіл судових витрат у випадку залишення позовної заяви без розгляду має здійснюватися з урахуванням особливостей, визначених частиною п`ятою статті 130 ГПК України.

Так, за приписами ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, відповідач-2 може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який ініціював судовий спір, а надалі подав заяву про залишення позову без розгляду.

Компенсація таких витрат здійснюється з дотриманням загальних правил відшкодування витрат на правничу допомогу, зокрема щодо надання позивачу права заявити клопотання про зменшення їх розміру, якщо позивач вважає їх неспівмірними відповідно до частин четвертої - шостої статті 126 ГПК України.

Отже, ГПК України передбачено процесуальні гарантії для сторони щодо можливості подання клопотання про неспівмірність заявлених до стягнення витрат за правничу допомогу за рахунок позивача у випадку здійснення судом розподілу таких витрат як за наслідком розгляду справи по суті, так і у випадку залишення позову без розгляду.

При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням частини п`ятої статті 130 ГПК України має бути встановлена необґрунтованість дій сторони, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі (необхідність ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, подання відзиву відповідачем у справі, участь адвоката в судових засіданнях, вчинення дій щодо збирання доказів та інше).

Таким чином, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат в порядку ч. 5 ст.130 ГПК України.

18.12.2024 Товариство з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона № 76» звернулося до суду з указаним позовом про визнання недійсним рішення про відхилення тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі, визнання недійсним рішення про визначення учасника переможцем закупівлі та визнання недійсним договору №107 про закупівлю послуг, укладеного 20.11.2024 між відповідачами, та у подальшому у позивача виникла необхідність подання заяви про залишення позову без розгляду у зв`язку із тим, що 19.12.2024 Договір №107 про закупівлю послуг від 20.11.2024 виконаний в повному обсязі та проведена оплата за цим договором, на підтвердження чого подали відповідні докази, що мало наслідком звернення до суду із заявою про зміну предмету позову шляхом доповнення його вимогою про стягнути з Департаменту на користь позивача збитки у розмірі упущеної вигоди в сумі 48 918,00 грн. Однак, ухвалою суду від 15.01.2025 відмовлено у прийнятті до розгляду вказаної заяви позивача про зміну предмету позову, відтак задля можливості заявлення позовних вимог, що враховуватимуть ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, виходячи з обставин, які склалися під час розгляду справи №926/3020/24, позивач просив на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України залишити позов без розгляду.

Враховуючи обставини справи та підстави, що спонукали позивача залишити позов без розгляду, судом не встановлено необґрунтованості дій позивача щодо звернення до господарського суду з указаним позовом, як не встановлено зловживання процесуальними правами, заходи процесуального примусу щодо нього шляхом постановлення відповідних процесуальних документів не застосовано.

Разом із цим, у зв`язку із пред`явленням позивачем позову відповідач-2 поніс витрати на правничу допомогу, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 7 ГПК України закріплено принцип рівності перед законом і судом, відповідно до якого правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Такі обставини встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин (постанови Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі №910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі №922/2017/17, від 14.03.2023 у справі №911/1201/22 та низці інших).

Доводи позивача про недоведеність відповідачем-2 неправомірності та необґрунтованості дій позивача щодо звернення до господарського суду із позовом, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо, судом не приймається з огляду на те, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Тобто, у разі залишення позову без розгляду спір по суті не вирішується, незаконність/неправомірність дій сторони у виникненні спору не встановлюється.

Суд вважає, що з урахуванням обставин справи та норм чинного законодавства покладення на позивача витрати відповідача-2 на професійну правничу допомогу в порядку ст. 130 ГПК України фактично є реалізацією такого принципу господарського судочинства як відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

При цьому, покладення на відповідача обов`язку доведення необґрунтованості дій позивача щодо звернення до господарського суду із позовом є надмірним тягарем доказування.

Отже, виходячи з принципу рівності всіх учасників процесу та відшкодування судових витрат, суд вважає, що відповідач-2 має право на відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу.

Разом з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справах «Двойних проти України» (п. 80) від 12.10.2006, «Гімайдуліна і інші проти України» (п.п. 34-36) від 10.12.2009, «East/West Alliance Limited» проти України» (п. 268) від 23.01.2014, «Баришевський проти України» (п. 95) від 26.02.2015.

Згідно рішення «Лавентс проти Латвії» (п. 154) від 28.11.2002 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У відзиві на позов ТОВ «Промбудмеханізація +» наведено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи №926/3020/24 в сумі 35 000,00 грн.

Суд погоджується з доводами представника позивача, що заявлена відповідачем-2 до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу по справі, яка перебувала на стадії підготовчого судового засідання, яка становить так само 35 000,00 грн, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а тому є неспівмірною з обсягом наданої правової допомоги та безпідставно завищеною.

Згідно вимог частини першої статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Однак, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частина третя статті статті 124 ГПК України).

Відповідно до частини шостої статті 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Суд констатує, що представником відповідача-2 в своєму клопотанні не зазначено обґрунтування щодо перевищення заявлених у попередньому розрахунку судових витрат на правову допомогу.

При визначенні розміру витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з позивача, суд також враховує, що надані докази на підтвердження адвокатських послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру. При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Щодо зазначених в Актах прийому-передачі виконаних робіт від 26.12.2024 та від 03.02.2025 суд зазначає, що не всі надані адвокатом послуги відповідають критеріям співмірності, розумності, пропорційності та погоджується з доводами представника позивача, що їх розмір є завищеним, відтак вважає, що з позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в такому розмірі:

- аналіз матеріалів справи, консультація щодо процесуальних дій, написання заяви по суті справи (відзиву на позовну заяву) 6 000,00 грн;

- представництво інтересів клієнта під час судових засідань 2 000,00 грн за судовий день (4 судові засідання);

- підготовка інших процесуальних документів (підготовка заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів) 1 000,00 грн.

Отже, відповідач-2 у зв`язку із розглядом цієї справи дійсно поніс витрати на професійну правничу, розмір яких з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру складає 15 000,00 грн. У решті вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 7, 13, 14, 182, 183, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» до Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради та Товариства з додатковою відповідальністю «Промбудмеханізація +» про визнання рішень про відхилення тендерної пропозиції, визнання переможцем закупівлі та намір укласти договір про закупівлю, договору про закупівлю недійсними, залишити без розгляду.

2. Повернути з Державного бюджету України Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» (58023, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Лесина, 4, ) судовий збір у сумі 2 422,40 грн, сплачений згідно квитанції про сплату № 4387-5318-5782-7298 від 14.01.2025.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» (58023, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Лесина, 4, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Промбудмеханізація +» (60236, Чернівецька обл., Дністровський район, м. Новодністровськ, квартал 4, буд. 5, офіс 10, ) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. Після набрання ухвалою законної сили видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню окремо від рішення суду в порядку та строк, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11 лютого 2025 року.

Суддя І.В. Марущак