ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/1802/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Романченка Анатолія Даниловича

до Компанії "Metropol yapi malzemeleri pazarlama insaat sanayi ve ticaret limited sirketi"

про стягнення 6642,31 доларів США.

Представники учасників справи:

Позивач Архипенко О.А., адвокат;

Відповідач - не з`явися.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 26.12.2023 Фізична особа-підприємець Романченко Анатолій Данилович звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Компанії "Metropol yapi malzemeleri pazarlama insaat sanayi ve ticaret limited sirketi" (DILOVASI OSB MANALLESI KARYA CADDESI : 16/1 41455 DILOVASI/KOSAELI/, Turkey /).

1.2. Змістом позову є майнова вимога позивача стягнути з відповідача 6642,31 доларів США заборгованості за зовнішньоекономічним контрактом №15/09 від 15.09.2023.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з оплати за поставлений товар.

1.4. 02.01.2024 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №925/1802/23, справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 12 год. 00 хв. 28.05.2024. Встановив позивачу 10 робочих днів з дати одержання ухвали надати суду: 3 (три) примірника нотаріально засвідченого перекладу на турецьку мову позовної заяви з доданими до неї документами, 3 (три) примірники нотаріально засвідченого перекладу на турецьку мову ухвали суду про відкриття провадження у справі № 925/1802/23, 3 (три) примірники нотаріально засвідченого перекладу на турецьку мову доручення про надання правової допомоги (клопотання про вручення документів). Провадження у справі №925/1802/23 зупинив до виконання судового доручення про надання правової допомоги або отримання судом повідомлення про неможливість його виконання.

1.5. Відповідачем є іноземна юридична особа, яка знаходиться у Республіці Туреччини.

1.6. 31.01.2024 суд звернувся до Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України із судовим дорученням про надання правової допомоги з клопотанням про вручення учаснику судової справи документів: ухвали Господарського суду Черкаської області від 02.01.2024 у справі №925/1802/23 та позовної заяви Фізичної особи-підприємця Романченко Анатолія Даниловича до Компанії "Metropol yapi malzemeleri pazarlama insaat sanayi ve ticaret limited sirketi" про стягнення 6642,31 доларів США з перекладом на турецьку мову.

1.7. 28.05.2024 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог та закриття провадження у справі, у якій повідомив, що відповідач сплатив на виконання договору 5380,48 доларів США на підставі платіжної інструкції №1 від 13.05.2024 та просив закрити в цій частині провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Вказав, що наслідки закриття провадження у справі позивачу зрозумілі.

1.8. 09.09.2024 Міністерство юстиції України подало до суду документи, що підтверджують виконання судового доручення про вручення судових документів Компанії "Metropol yapi malzemeleri pazarlama insaat sanayi ve ticaret limited sirketi".

1.9. 09.09.2024 суд ухвалив поновити провадження у справі №925/1802/23 зі стадії підготовчого провадження. Розгляд справи у підготовчому засіданні призначив о 12 год. 00 хв. 29.10.2024.

1.10. 10.10.2024 суд надіслав відповідачу Компанії "Metropol yapi malzemeleri pazarlama insaat sanayi ve ticaret limited sirketi" ухвалу суду про поновлення провадження у справі з перекладом на турецьку мову на адресу його місцезнаходження: DILOVASI OSB MANALLESI KARYA CADDESI: 16/1 41455 DILOVASI/KOSAELI/, Turkey /.

1.11. 29.10.2024 у підготовчому засіданні взяв участь представник позивача адвокат Архипенко О.А. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

1.12. Представник позивача адвокат Архипенко О.А. у підготовчому засіданні пояснив, що відповідач сплатив 5380,48 доларів США боргу після відкриття провадження у справі, спір щодо стягнення основного боргу між сторонами відсутній.

1.13. 29.10.2024 суд ухвалив провадження у справі в частині стягнення 5380,48 доларів США боргу закрити.

1.14. 29.10.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 12 год. 30 хв. 23.12.2024.

1.15. 06.11.2024 позивач на виконання ухвали суду від 29.10.2024 подав суду 2 (два) примірника нотаріально засвідченого перекладу на турецьку мову ухвали суду про призначення справи до судового розгляду по суті.

1.16. 06.11.2024 суд надіслав відповідачу Компанії "Metropol yapi malzemeleri pazarlama insaat sanayi ve ticaret limited sirketi" на адресу місцезнаходження: DILOVASI OSB MANALLESI KARYA CADDESI: 16/1 41455 DILOVASI/KOSAELI/, Turkey /, ухвалу суду від 29.10.2024 (а.с. 160).

1.17. Судове засідання о 12 год. 30 хв. 23.12.2024 не відбулося у зв`язку з оголошенням на території Черкаської області в цей час повітряної тривоги.

1.18. 23.12.2024 суд ухвалив призначити судове засідання о 14 год. 00 хв. 27.01.2025.

1.19. 27.01.2025 у судовому засіданні взяв участь представник позивача адвокат Архипенко О.А. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

1.1. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.2. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.3. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

1.4. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

1.5. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.6. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.7. Учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.8. Явку учасників судового провадження в судове засідання суд обов`язковою не визнавав.

1.9. Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явку представників учасників справи в судове засідання суд визнав необов`язковою, суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності представника відповідача.

1.10. Представник позивача адвокат Архипенко О.А. у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

1.11. 27.01.2025 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду.

1.12. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/1802/23.

Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення 3% річних та пені.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин на підставі договору поставки; неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору поставки; період прострочення виконання грошового зобов`язання; підстави та порядок нарахування 3%річних та пені за прострочення виконання грошового зобов`язання; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 15.09.2023 Фізична особа-підприємець Романченко Анатолій Данилович (продавець) та Компанія "Metropol yapi malzemeleri LTD" (Турція) (покупець) уклали контракт №15/09, згідно з пунктом 1.1 якого продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти від продавця на умовах FCA - місце вказано у специфікації до контракту, яка є невід`ємною його частиною (згідно з Правилами ІНКОТЕРМС у редакції 2010 р.) у пиломатеріали хвойних порід, країна походження - Україна (товар) відповідно до специфікацій до даного контракту (а.с. 18-22).

Відповідно до умов контракту сторони домовилися:

п. 1.4 - право власності на товар від продавця до покупця переходить в момент отримання повної оплати у відповідності до положень наступного договору та специфікацій до нього;

п. 2.2 - номенклатура і кількість товару може змінюватись відповідно доповнень до даного контракту;

п. 2.3 - товар поставляється за номенклатурою і кількості, вказаним у специфікаціях;

п.3.1 - товар поставляється покупцю на умовах FCA - місце вказане у специфікаціях до контракту, відповідно до правил ІНКОТЕРМС у редакції 2010 р.;

п. 3.2 - товар поставляється партіями згідно із заявками покупця;

п. 3.3 - датою відвантаження партії товару є відмітка митниці на CMR накладній;

п. 3.4 - товар (партія товару) вважається переданим у повному обсязі по кількості і якості з моменту поставки товару (партії товару) відповідно до п. 3.1 контракту - дата проставлення штемпелю в СМR накладній відповідно до п. 3.1 контракту;

п. 4.1 ціна на товар вказується в доларах США за 1 м3 і становить та визначається сторонами у специфікаціях;

п. 5.1 - оплата вартості товару (партії товару) здійснюється шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок продавця, вказаний у інвойсі, 100% на підставі виставленого інвойсу у момент погрузки товару на машину;

п. 6.1 при передачі продукції перевізнику або експедиторові продавець надає наступні документи: інвойс; CMR; пакувальні листи; фіто-санітарний сертифікат;

п. 9.5 - у випадку прострочення оплати за поставлений товар більш ніж на 20 днів з моменту відправки товару, покупець за письмовою вимогою продавця сплачує йому пеню (неустойку) із розрахунку 0,2% від суми неоплаченої партії товару, за кожен день прострочення, але не більше 20% від вартості неоплаченого товару.

3.1.2. 15.09.2022 на виконання контракту сторони склали та підписали специфікацію №1, у якій визначили, що поставляється товар - пиломатеріали обрізні сосна, сорт мікс, розміри (товщина х ширина х довжина у мм): 37 х 87 х 3000, 87 х 87 х 3000; 87 х 87 х 4000, за ціною за 1 м3 160 доларів США. Умови поставки: FCA склад продавця м. Черкаси, замитнений і відвантажений на авто (а.с. 23).

3.1.3. 19.09.2022 на виконання контракту позивач передав у власність відповідача товар пиломатеріали хвойних порід обрізані, нестругані, нешліфовані, які не мають торцевих з`єднань, непрочитані, дошка соснова, сорт мікс, із сертифікатом про походження лісоматеріалів №788195 від 19.09.2022, з фіто-санітарним сертифікатом №13/23-6007/НР-122720 від 20.09.2022, загальною вартістю 5380,48 доларів США шляхом завантаження на транспортний засіб принципала ФОП Лось Ю.В. (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 26а/147) - авто з номерним знаком НОМЕР_1 і причеп АР1294XF на підставі митної декларації №UA902060/2022/601685, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №197415 від 21.09.2022, рахунку-фактури/інвойсу №1 від 19.09.2022 (а.с. 8,12, 9, 10, 15, 17).

3.1.4. 08.02.2023 позивач надіслав відповідачу вимогу №08/02-2, у якій вимагав сплатити у 5380,48 доларів США за поставлений товар (а.с. 16).

3.1.5. За розрахунком позивача станом на 13.11.2023: заборгованість відповідача становить 5380,48 доларів США за поставлений товар, розмір 3% річних становить 185,74 доларів США за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20.09.2022 до 13.11.2023 за 420 днів (5380,48 доларів США (борг) х 3% х 420 днів прострочення : 365 : 100), розмір пені становить 1074,09 доларів США за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20.09.2022 до 13.11.2023 за 420 днів, але не більше 20% від вартості неоплаченого товару (2292,23 доларів США за період з 20.09.2022 до 27.07.2023 за 311 днів (5380,48 доларів США x (2 x 25,00 (подвійна облікова ставка НБУ) : 365) x 311 днів прострочення : 100), 317,82 доларів США за період з 28.07.2023 до 14.09.2023 за 49 днів (5380,48 доларів США х (2 х 22,00) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 49 днів прострочення) :100), 247,65 доларів США за період з 15.09.2023 до 26.10.2023 за 42 дні (5380,48 доларів США х (2 х 20,00) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 42 днів прострочення) :100), 84,91 доларів США за період з 27.10.2023 до 13.11.2023 за 18 днів (5380,48 доларів США х (2 х 16,00) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 18днів прострочення) :100) (а.с. 7).

3.2. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1. між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі контракту №15/09 від 15.09.2023;

4.5.2. позивач зобов`язання з поставки товару виконав повністю та поставив відповідачу товар вартістю 5380,48 доларів США;

4.5.3. строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару закінчився 21.09.2022;

4.5.4. прострочення виконання зобов`язання з оплати товару розпочалося 22.09.2022;

4.5.5. 13.05.2024 відповідач сплатив позивачу 5380,48 доларів США боргу за поставлений товар.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

5.8. Відповідно до частини першої статті 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

5.9. Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.10. Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

5.11. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

5.12. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

5.13. Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

5.14. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару, а продавець зобов`язаний передати у власність покупця оплачений товар.

5.15. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.16. Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.17. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.18. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.19. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

5.20. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.21. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.22. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5.23. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права (статті 625 ЦК України), викладені в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №756/3966/17, Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

5.24. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

5.25. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

5.26. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.27. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі контракту.

6.2. Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та отримати 3% річних та штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

6.5. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

6.6. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

6.7. Відповідно до пункту 5.1 контракту оплата вартості товару (партії товару) здійснюється шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок продавця, вказаний у інвойсі, 100% на підставі виставленого інвойсу у момент погрузки товару на машину.

6.8. Згідно з пунктом 3.3 контракту датою відвантаження партії товару є відмітка митниці на CMR накладній.

6.9. Товар (партія товару) вважається переданим у повному обсязі по кількості і якості з моменту поставки товару (партії товару) відповідно до п. 3.1 контракту - дата проставлення штемпелю в СМR накладній відповідно до п. 3.1 контракту (пункт 3.4 контракту).

6.10. Згідно зі штемпелю на СМR накладній погрузка товару відбулася 21.09.2022.

6.11. 21.09.2022 позивач виконав свої зобов`язання та поставив відповідачу товар вартістю 5380,48 доларів США, який відповідач прийняв на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR).

6.12. З урахуванням пункту 5.1 контракту строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару закінчився 21.09.2022.

6.13. 13.05.2024 відповідач сплатив позивачу 5380,48 доларів США боргу за поставлений товар.

6.14. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

6.15. За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

6.16. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

6.17. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

6.18. Передбачений частиною другою статті 625 ЦК України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми виникає виходячи з наявності самого факту прострочення, який у цій справі розпочався 22.09.2022.

6.19. За розрахунком позивача розмір 3% річних становить 185,74 доларів США за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20.09.2022 (дата інвойсу) до 13.11.2023 за 420 днів (5380,48 доларів США (борг) х 3% х 420 днів прострочення : 365 : 100) (а.с. 7).

6.20. Позивач при визначенні періоду нарахування врахував дату інвойсу, замість правильної дати, яку сторони визначили у пункті 3.4 контракту, зокрема товар (партія товару) вважається переданим у повному обсязі по кількості і якості з моменту поставки товару (партії товару) відповідно до п. 3.1 контракту - дата проставлення штемпелю в СМR накладній відповідно до п. 3.1 контракту.

6.21. Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку про його невідповідність періоду нарахування, оскільки позивач при здійсненні розрахунку невірно визначив період прострочення з 20.09.2022 до 13.11.2023, замість вірного з 22.09.2022 до 13.11.2023.

6.22. За розрахунком суду розмір 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період за період з 22.09.2022 до 13.11.2023 за 418 днів становить 184,85 доларів США (5380,48 доларів США (борг) х 3% х 418 днів прострочення : 365 : 100).

6.23. Прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати за поставлений товар порушує право позивача на належне виконання зобов`язання іншою стороною та надає йому право нарахувати та вимагати три проценти річних від простроченої суми.

6.24. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 185,74 доларів США 3% річних за період з 20.09.2022 до 13.11.2023 суд визнає обґрунтованою частково, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині частково у розмірі 184,85 доларів США 3% річних за період з 22.09.2022 до 13.11.2023.

6.25. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

6.26. Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

6.27. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

6.28. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

6.29. Відповідно до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

6.30. Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

6.31. Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

6.32. Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

6.33. Відповідно до пункту 9.5 контракту у випадку прострочення оплати за поставлений товар більш ніж на 20 днів з моменту відправки товару, покупець за письмовою вимогою продавця сплачує йому пеню (неустойку) із розрахунку 0,2% від суми неоплаченої партії товару, за кожен день прострочення, але не більше 20% від вартості неоплаченого товару.

6.34. За прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у позивача виникло право на стягнення з відповідача пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.

6.35. За розрахунком позивача розмір пені становить 2942,61 доларів США за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 20.09.2022 до 13.11.2023 за 420 днів (2292,23 доларів США за період з 20.09.2022 до 27.07.2023 за 311 днів (5380,48 доларів США x (2 x 25,00 (подвійна облікова ставка НБУ) : 365) x 311 днів прострочення : 100), 317,82 доларів США за період з 28.07.2023 до 14.09.2023 за 49 днів (5380,48 доларів США х (2 х 22,00) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 49 днів прострочення) :100), 247,65 доларів США за період з 15.09.2023 до 26.10.2023 за 42 дні (5380,48 доларів США х (2 х 20,00) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 42 днів прострочення) :100), 84,91 доларів США за період з 27.10.2023 до 13.11.2023 за 18 днів (5380,48 доларів США х (2 х 16,00) (подвійна облікова ставка НБУ) : 365 х 18днів прострочення) :100) (а.с. 7).

6.36. Перевіривши розрахунок позивача пені, суд дійшов висновку про його невідповідність періоду нарахування та частині 6 статті 232 Господарського кодексу України.

6.37. Право позивача на стягнення з відповідача пені настало з 22.09.2022 і відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України припинилося через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

6.38. За розрахунком суду розмір пені за період прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 22.09.2022 до 22.03.2023 за 182 днів становить 1341,43 доларів США (5380,48 (сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 182 днів (прострочення) : 100).

6.39. Суд враховує, що позивач на підставі пункту 9.5 контракту просив стягнути з відповідача на його користь 1074,09 доларів США, тобто не більше 20% від вартості неоплаченого товару (а.с. 7).

6.40. За розрахунком суду позивач на підставі пункту 9.5 контракту має права вимагати сплати пені у розмірі не більше 20% від вартості неоплаченого товару від суми 5380,48 доларів США, що становить 1076,096 доларів США.

6.41. Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

6.42. Оскільки розмір позовних вимог в частині пені за прострочення виконання грошового зобов`язання контрактом є меншим, аніж їх розмір встановлений судом, суд, з урахуванням меж заявлених вимог, при вирішенні спору враховує розмір пені заявлений позивачем.

6.43. Прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання зі сплати за поставлений товар порушує право позивача на належне виконання зобов`язання іншою стороною та надає йому право нарахувати та вимагати стягнення пені від простроченої суми за весь час прострочення.

6.44. Сплата неустойки є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

6.45. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 1074,09 доларів США (не більше 20% від вартості неоплаченого товару) пені суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. Позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3594,62 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40200,00 грн.

7.3. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив 3594,62 грн судового збору на підставі платіжної інструкції від 14.11.2023 №5799 (а.с. 5).

7.4. 27.01.2025 представник позивача адвокат Архипенко О.А. у судовому засіданні ствердив, що позивач у позові просив стягнути із відповідача судові витрати та повідомив, що докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу будуть подані протягом 5 днів із дня ухвалення судом рішення. Також просив призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати після спливу встановленого строку для подання доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат.

7.5. Відповідно до частини 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

7.6. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України).

7.7. Суд дійшов висновку встановити позивачу строк для подання доказів понесення судових витрат тривалістю 5 днів з дня проголошення рішення суду та призначити у справі судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Компанії "Metropol yapi malzemeleri pazarlama insaat sanayi ve ticaret limited sirketi" (DILOVASI OSB MANALLESI KARYA CADDESI: 16/1 41455 DILOVASI/KOSAELI/, Turkey/) на користь Фізичної особи-підприємця Романченка Анатолія Даниловича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) 184,85 доларів США (сто вісімдесят чотири долари США 85 центів) 3% річних, 1074,09 доларів США (тисячу сімдесят чотири долари США 9 центів) пені, 3592,10 грн (три тисячі п`ятсот дев`яносто дві гривні 10 копійок) судових витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Призначити у справі судове засідання для вирішення питання про судові витрати о 12 год. 00 хв. 12.02.2025 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Встановити позивачу строк подання доказів понесення судових витрат тривалістю 5 днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 06.02.2025.

Суддя А.І. Гладун