РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2025 Справа № 910/15342/24

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/15342/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атомсервіс»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

12 грудня 2024 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 10.12.2024 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атомсервіс» (відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки товару № 2 від 29.01.2024 року у розмірі 259 661,10 грн. (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят одна гривня 10 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки товару № 2 від 29.01.2024 року, зокрема, у визначені договором строки не здійснив оплату вартості поставленого позивачем товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/15342/24 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Відповідно до повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи вищевказана ухвала суду була доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Атомсервіс» 17.12.2024 року о 18:10.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала суду вважається врученою Товариству з обмеженою відповідальністю «Атомсервіс» 18.12.2024 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 02.01.2025 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр» (надалі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атомсервіс» (надалі - відповідач, покупець) укладено договір поставки товару № 2 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар.

Згідно з п. 5.1. договору приймання-передача товару оформлюється видатковою накладною в момент передачі товару покупцю, яка підписується уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 4.1. договору покупець оплачує поставлений постачальником товар шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом чотирнадцяти календарних днів з дня підписання видаткової накладної.

Договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2024 року, однак в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 9.1. договору).

На виконання умов договору поставки товару № 2 від 29.01.2024 року позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 4 148 696,14 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 109 від 29.01.2024 року на суму 43 225,92 грн., № 111 від 29.01.2024 року на суму 173 262,96 грн., № 140 від 01.02.2024 року на суму 35 328,00 грн., № 142 від 05.02.2024 року на суму 170 810,64 грн., № 143 від 05.02.2024 року на суму 256 481,28 грн., № 203 від 15.02.2024 року на суму 383 868,00 грн., № 204 від 19.02.2024 року на суму 25 326,00 грн., № 217 від 20.02.2024 року на суму 158 976,00 грн., № 232 від 23.02.2024 року на суму 99 516,24 грн., № 231 від 26.02.2024 року на суму 389 810,64 грн., № 272 від 04.03.2024 року на суму 225 722,16 грн., № 271 від 04.03.2024 року на суму 51 406,56 грн., № 291 від 08.03.2024 року на суму 148 839,12 грн., № 292 від 08.03.2024 року на суму 426 196,80 грн., № 300 від 12.03.2024 року на суму 102 804,48 грн., № 319 від 13.03.2024 року на суму 264 704,40 грн., № 339 від 15.03.2024 року на суму 85 263,36 грн., № 342 від 16.03.2024 року на суму 444 776,40 грн., № 350 від 18.03.2024 року на суму 199 119,60 грн., № 371 від 22.03.2024 року на суму 37 094,40 грн., № 380 від 25.03.2024 року на суму 7418,88 грн., № 386 від 26.03.2024 року на суму 6251,50 грн., № 1202 від 28.08.2024 року на суму 304 804,80 грн., № 1245 від 03.09.2024 року на суму 103 608,00 грн., № 1295 від 16.09.2024 року на суму 4080,00 грн.

Всупереч умовам договору відповідач оплату вартості поставленого товару здійснив лише частково на суму 3 736 203,34 грн., що підтверджується виписками по рахунку АТ «Банк Авангард».

Крім того, 02.10.2024 року відповідач здійснив часткове повернення товару на суму 152 831,70 грн., що підтверджується накладними на повернення постачальнику № ВЧ00000021 від 02.10.2024 року, № ВЧ00000020 від 02.10.2024 року та товарно-транспортною накладною № 4054 від 02.10.2024 року.

Судом встановлено, що 25.11.2024 року та 02.12.2024 року позивач звертався до відповідача з вимогами № 2 від 25.11.2024 року та № 4 від 02.12.2024 року про сплату заборгованості у розмірі 259 661,10 грн. на протязі 3 (трьох) днів з моменту отримання вимоги.

Доказів сплати заборгованості у розмірі 259 661,10 грн. матеріали справи не містять.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, грошового зобов`язання з оплати поставленого за договором поставки товару № 2 від 29.01.2024 року товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність у відповідача заборгованості у розмірі 259 661,10 грн.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вже було встановлено судом вище, на виконання умов договору поставки товару № 2 від 29.01.2024 року позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 4 148 696,14 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 109 від 29.01.2024 року на суму 43 225,92 грн., № 111 від 29.01.2024 року на суму 173 262,96 грн., № 140 від 01.02.2024 року на суму 35 328,00 грн., № 142 від 05.02.2024 року на суму 170 810,64 грн., № 143 від 05.02.2024 року на суму 256 481,28 грн., № 203 від 15.02.2024 року на суму 383 868,00 грн., № 204 від 19.02.2024 року на суму 25 326,00 грн., № 217 від 20.02.2024 року на суму 158 976,00 грн., № 232 від 23.02.2024 року на суму 99 516,24 грн., № 231 від 26.02.2024 року на суму 389 810,64 грн., № 272 від 04.03.2024 року на суму 225 722,16 грн., № 271 від 04.03.2024 року на суму 51 406,56 грн., № 291 від 08.03.2024 року на суму 148 839,12 грн., № 292 від 08.03.2024 року на суму 426 196,80 грн., № 300 від 12.03.2024 року на суму 102 804,48 грн., № 319 від 13.03.2024 року на суму 264 704,40 грн., № 339 від 15.03.2024 року на суму 85 263,36 грн., № 342 від 16.03.2024 року на суму 444 776,40 грн., № 350 від 18.03.2024 року на суму 199 119,60 грн., № 371 від 22.03.2024 року на суму 37 094,40 грн., № 380 від 25.03.2024 року на суму 7418,88 грн., № 386 від 26.03.2024 року на суму 6251,50 грн., № 1202 від 28.08.2024 року на суму 304 804,80 грн., № 1245 від 03.09.2024 року на суму 103 608,00 грн., № 1295 від 16.09.2024 року на суму 4080,00 грн.

Зазначені накладні містять найменування юридичних осіб, підписи сторін, найменування товару, його кількість, вартість та інші необхідні реквізити, тобто відповідають вимогам законодавства та є у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинними бухгалтерськими документами, які фіксують факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Наведені накладні зі сторони відповідача підписані без жодних зауважень щодо асортименту, комплектності, кількості і якості поставленого товару.

Станом на момент звернення до суду з даним позовом за отриманий товар відповідач розрахувався лише частково на суму 3 736 203,34 грн., частину товару на суму 152 831,70 грн. повернув, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 259 661,10 грн.

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 259 661,10 грн. відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки товару № 2 від 29.01.2024 року у розмірі 259 661,10 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3894,92 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атомсервіс» (ідентифікаційний код 39927581, адреса: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 21, офіс 402) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуція-Центр» (ідентифікаційний код 36263797, адреса: 03142, м. Київ, пр-т Академіка Палладіна, 44, корпус 8) грошові кошти: основного боргу - 259 661,10 грн. (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят одна гривня 10 копійок) та судовий збір - 3894,92 грн. (три тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні 92 копійки).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 13.02.2025р.

Суддя О.В. Котков