ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Черкаси Справа № 14/01-10/1523(712/14338/13-ц)

Вх.суду №18415/24 від 02.12.2024

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Миколенко А.С.,

за участю у судовому засіданні: арбітражної керуючої Пилипенко Т.В. (від КС "Фортеця", ліквідатор банкрута, особисто), Барілова С.А. (від КС "Фортеця", адвокат, за ордером), Анісімова О.О. (від Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Київ/, представник за довіреністю), Бойка А.С. (від Шандрак О.В., адвокат, за ордером),

у судове засідання не з`явились: представники від Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду скаргу 01.10.2024

позивача, Шандрак Олександра Васильовича,

до відповідачів,

1) Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ);

2) Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

про визнання неправомірною бездіяльності щодо не зняття арешту та заборон з нерухомого майна

УСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 подав скаргу від 01.10.2024 з вимогами:

визнати неправомірною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з нерухомого майна, що належить на праві власності Шандрак О.В., накладеного на підставі постанови від 08.04.2015 у ВП №41899496, винесеної державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Харченко В.Ю., реєстраційний номер обтяження 9355612, 10.04.2015;

зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з майна боржника та заборону на його відчуження, накладені на підставі постанови від 08.04.2015 у ВП №41899496, винесеної державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Харченко В.Ю., реєстраційний номер обтяження 9355612, 10.04.2015;

визнати неправомірною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з нерухомого майна, що належить на праві власності Шандрак О.В., накладеного на підставі постанови від 15.05.2015 у ВП №47383403, винесеної державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кнігніцькою С.С., реєстраційний номер обтяження 9716693, 19.05.2015;

зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з майна боржника та заборону на його відчуження, накладені на підставі постанови від 15.05.2015 у ВП №47383403, виданої державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кнігніцькою С.С., реєстраційний номер обтяження 9716693, 19.05.2015.

06.01.2025 за вх.№126/25 (у день судового засідання) позивач подав заяву від 06.01.2025 (а.с.155 т.118) про зміну предмету позову, у якій виключив вимоги до відповідача-1, Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), і просив:

визнати неправомірною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з нерухомого майна, що належить на праві власності Шандрак О.В., накладеного на підставі постанови від 08.04.2015 у ВП №41899496, винесеної державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Харченко В.Ю., реєстраційний номер обтяження 9355612, 10.04.2015;

зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з майна боржника та заборону на його відчуження, накладені на підставі постанови від 08.04.2015 у ВП №41899496, виданої державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Харченко В.Ю., реєстраційний номер обтяження 9355612, 10.04.2015;

визнати неправомірною бездіяльність Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо не зняття арешту з нерухомого майна, що належить на праві власності Шандрак О.В., накладеного на підставі постанови від 15.05.2015 у ВП №47383403, винесеної державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кнігніцькою С.С., реєстраційний номер обтяження 9716693, 19.05.2015;

зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з майна боржника та заборону на його відчуження, накладені на підставі постанови від 15.05.2015 у ВП №47383403, винесеної державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кнігніцькою С.С., реєстраційний номер обтяження 9716693, 19.05.2015.

Відповідно до ч.3 ст.46, 118 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки заяву подано з пропуском установленого судом строку, оскільки зміни фактичних обставин справи, що сталася після початку першого судового засідання у цій справі, не відбулось, суд вважає що заява позивача від 06.01.2025 підлягає залишенню без розгляду.

2. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Позивач у скарзі від 01.10.2024, та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю і пояснили,

що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.12.2013 стягнуто з Шандрак О.В. на користь КС "Фортеця" заборгованість у розмірі 273785,55 грн., на виконання якого 30.01.2014 був виданий виконавчий лист;

що на примусове виконання вказаного вище виконавчого документа Соснівським відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (станом на дату подання скарги це територіальна юрисдикція Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) було відкрито виконавче провадження №41899496, у межах якого постановою від 08.04.2015 на майно боржника були накладені арешт та заборони на його відчуження;

що на звернення позивача Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) надав відповідь про те, що 21.04.2015 виконавче провадження №31963938 було завершено на підставі п.10 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з тим, зокрема, що боржник на території Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції не проживає; що було виявлене зареєстроване за ним нерухоме майно земельна ділянка; що вказане виконавче провадження перебувало на виконанні у Черкаському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (ВП №31963938);

що згодом зазначений виконавчий документ був переданий на виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) (станом на дату подання скарги це територіальна юрисдикція Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)), яким 27.04.2015 відкрито виконавче провадження №47383403, а 15.05.2015 повторно накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження; що у відповідь на звернення позивача Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) пояснив, що 08.06.2016 виконавче провадження було закрито у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки боржник чи його майно не були виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

що у подальшому матеріали обох виконавчих проваджень були передані до архіву, а через деякий час знищені, оскільки закінчився термін їх зберігання;

що таким чином, грубо порушені права позивача, оскільки закриття виконавчого провадження має своїм наслідком зняття арештів з майна;

що позивач до цього часу не має можливості розпоряджатися належним йому майном через бездіяльність державних виконавців.

Заявник на запитання суду пояснив, що виконавцем порушено ст.50 Закону України "Про виконавче провадження".

4. Відповідач-2, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у відзиві від 17.10.2024 (а.с.79 т.118) проти вимог заперечив повністю і пояснив,

що на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження стосовно Шандрак О.В.;

що виконавче провадження №47383403 відкрито 27.04.2015;

що 08.06.2016 виконавче провадження №47383403 було закрито у зв`язку із поверенням виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки боржник чи його майно не були виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

що за твердженням позивача відносно нього інші виконавчі провадження відсутні, отже відсутні правові підстави для перебування належного йому нерухомого майна під арештом, однак у Відділі перебували також інші виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 : №49570604, №48592433, №35791254, №19951292, №18512955, №56213332, №48493160;

що у виконавчих провадженнях №47383403, №48592433, №35791254, №19951292, №18512955, №48493160 відсутні відомості про сплату боржником виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що унеможливлює вирішення питання щодо скасування арешту належного йому майна.

5. КС "Фортеця" у особі її ліквідатора та представника у поясненнях від 09.10.2024 №02-04/202, від 20.10.2024 та від 29.10.2024 (а.с.37,101,116 т.118) та у судовому засіданні проти вимог заперечили повністю і пояснили,

що оскільки скарга пов`язана із зняттям арешту з нерухомого майна у виконавчих провадженнях, у яких стягувачем є КС "Фортеця", то таким зняттям порушуються права її вкладників;

що відповідно до ст.49, 50 і 56 Закону України "про виконавче провадження" саме закінчення виконавчого провадження (внаслідок фактичного виконання рішення) є підставою для зняття арешту;

що виконавче провадження №.06.2016 було закрито у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки боржник чи майно не були виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

що повернення виконавчого документа відповідно до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" не передбачене як підстава для зняття арешту;

що стосовно інших виконавчих проваджень, на які посилається позивач (№41899496, яке перебувало на виконанні у Першому відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), та №31963938, яке перебувало на виконанні у Черкаському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)), то матеріали справи не містять достатніх даних про те, що вони були закриті на підставі ст.49 Закону України "Про виконавче провадження"

що про наявність виконавчого документа про стягнення на користь КС "Фортеця" з ОСОБА_1 вперше дізнався з цієї скарги, яка розглядається;

що оригінал (чи й копія) виконавчого документа у нього відсутній;

що постанова про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2016 могла бути направлена попередньому арбітражному керуючому, який помер і документів нинішньому арбітражному керуючому не передав;

що нею подано заяву до Соснівського районного суду про видачу дублікату наказу.

6. Відповідач-1, Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, однак участі свого повноважного представника у судовому засіданні не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

7. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

8. Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд установив наступні обставини.

30.07.2010 ухвалою суду відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.

07.05.2013 постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Вінника С.В..

08.04.2015 постановою старшого державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Харченко В.Ю. у виконавчому провадженні №41899496 з виконання виконавчого листа Соснівського районного суду від 30.01.2014 у справі №712/14338/13-ц накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення 275 491,05 грн.; оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить, лише у межах суми звернення стягнення (а.с.15 т.118).

27.04.2015 постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кнігніцькою С.С. відкрито виконавче провадження №47383403 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси №712/14338/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС "Фортеця" боргу у сумі 275 491,05 грн. (а.с.13 т.118).

15.05.2015 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кнігніцькою С.С. у виконавчому провадженні №47383403 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси №712/14338/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС "Фортеця" боргу винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника у межах суми стягнення 303110,16 грн., а також оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить, лише у межах суми боргу (а.с.14 т.118).

10.08.2015 ухвалою суду ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Пилипенко Т.В. у зв`язку із смертю ОСОБА_2

08.06.2016 повернуто виконавчий документ у виконавчому провадженні №47383403.

12.09.2024 Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), листом №92589 повідомив позивача про те, що у Відділі перебувало виконавче провадження №41899496 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси №712/14338/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС "Фортеця" боргу у сумі 275 491,05 грн.; що 21.04.2015 виконавче провадження №41899496 було завершено на підставі п.10 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з тим, що "згідно акту державного виконавця боржник на території Соснівського відділу ДВС Черкаського МУЮ не проживає. Згідно отриманих довідок за боржником автотранспортні засоби, сільськогосподарська техніка не зареєстровані, згідно відповідей ДПІ боржник не має відкритих рахунків в установах банку на території України, згідно відповідей ПФУ боржник не перебуває на обліку як одержувач пенсії в органах ПФУ, та не перебуває в офіційних трудових відносинах з фізичними та юридичними особами на території України. Виявлене нерухоме майно, а саме: земельна ділянка та будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до автоматизованої системи виконавчих проваджень вищевказане виконавче провадження перебувало на виконанні у Черкаському районному державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ВП №31963938" (а.с.9 т.118).

23.09.2024 Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), листом №18348/26.25-43/131179 повідомив позивача про те, що "стосовно виконавчого провадження №47383403 з примусового виконання виконавчого листа від 30.01.2014 №712/14338/13-ц виданого Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС "Фортеця" боргу в сумі 275491,05 грн. Виконавче провадження №47383403 відкрито 27.04.2015 року. 08.06.2016 року виконавче провадження №47383403 закрито у зв`язку із поверненням виконавчого документа стягувачу, оскільки боржник чи майно не були виявлені протягом року з дня оголошення розшуку (п.7 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження")" (а.с.10 т.118).

Згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта без дати і номера та від 14.10.2024 (а.с.11,87 т.118):

10.04.2015 на підставі постанови старшого державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Харченко В.Ю. у виконавчому провадженні №41899496 накладено арешт на все нерухоме майно боржника в межах суми боргу 275491,05 грн., крім незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 289,4 кв.м. та земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0075 загальною площею 0,2458 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Руська Поляна, вул.Дружби,105;

19.05.2015 на підставі постанови старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Кнігніцької С.С. від 15.05.2015 у виконавчому провадженні №47383403 накладено арешт на все нерухоме майно боржника у межах суми звернення стягнення 303110,16 грн., крім незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 289,4 кв.м. та земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0075 загальною площею 0,2458 га, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Руська Поляна, вул.Дружби, 105;

29.02.2022 за позивачем зареєстровано право власності на житловий будинок з мансардою та гаражем І А, мс; №1-5 огорожа; №6 вигрібна яма; №7 свердловина; І замощення загальною площею 204,9 кв.м. (житлова площа 104,2 кв.м.) за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с.Руська Поляна, вул.Дружби, 109а; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080.

Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 14.10.2024 щодо виконавчого провадження №47383403 (а.с.93 т.118):

27.04.2015 державним виконавцем (Кнігніцькою С.С.) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47383403 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси №712/14338/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС "Фортеця" боргу у сумі 275491,05 грн.;

15.05.2015 державним виконавцем (Москаленко Н.В.) у виконавчому провадженні №47383403 винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника у межах суми стягнення 303110,16 грн., а також оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить, лише у межах суми боргу;

05.06.2015 державним виконавцем (Москаленко Н.В.) винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (у межах суми стягнення 303110,16 грн.);

05.06.2015 державним виконавцем (Москаленко Н.В.) винесено постанову про розшук майна боржника з підстав "Місцезнаходження транспортного засобу невідоме";

08.06.2016 державним виконавцем (Кишка В.С.) виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку).

9. При вирішенні спору судом застосовано наступні норми законодавства.

Згідно статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства:

ч.1 ст.2. Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом;

ч.1,2 ст.7. Спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник (...).

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.6 ст.12. Господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства;

ч.3 ст.13. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

ч.1 і 2 ст.18. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом;

ч.1 ст.73. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

ч.1 ст.74. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

ч.1,2 ст.86. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

ст.326. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом;

ст.339№. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права;

ч.1 ст.342. Скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;

ч.1 і 2 ст.343. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) (чинного на час прийняття рішення):

ч.1 ст.1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню;

п.7 ч.1, ч.5 ст.37. Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону;

ч.1, 2 і 3 ст.56. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (...).Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі;

ч.4 і 5 ст.59. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

ч.1 ст.74. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом;

ч.1 і 2 ст.40. У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) (чинного на 08.06.2016 /дата повернення виконавчого документа/):

п.7, ч.1 ст.47. Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: (…) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

ч.2 ст.47. Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт;

ч.4 ст.47.Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом;

ч.5 ст.47. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону;

Стаття 50. Наслідки завершення виконавчого провадження

1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

ч.2 ст.80. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

10. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

10.1. Відповідно до Закону (чинного на 06.08.2016) завершеним є виконавче провадження, якщо його закінчено, або виконавчий документ повернено до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Отже, в усіх інших випадках виконавче провадження не є завершеним.

Чинний же Закон не передбачає такого поняття як завершення виконавчого провадження та у прикінцевих і перехідних положеннях передбачає (п.6 і 7), що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, що після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Однак виконавче провадження №47383403 не було завершеним відповідно до норм чинного на 08.06.2016 Закону та існують підстави для повторного пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Так, у виконавчому провадженні №47383403 постановою виконавця від 08.06.2016 повернено виконавчий документ стягувачу. Але виконавче провадження не було закінчено відповідно до ст.49 Закону. Також виконавчий документ було повернено стягувачу, а не до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Отже виконавче провадження №47383403 не було завершено (чи закрито, як стверджує заявник).

Вказана обставина має істотне значення для вирішення скарги, оскільки згідно із ст.50 цього Закону лише повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, є підставою для зняття арешту, накладеного на майно боржника, та скасування інших вжитим державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

Тобто у державного виконавця не було передбачених законом підстав для зняття арешту на майно боржника у виконавчому провадженні №47383403 на момент винесення постанови від 08.06.2016.

Що ж до обставин у виконавчому провадженні №41899496, то відсутні будь-які докази щодо фактів його процесуального руху, доведеним є лише факт накладення арешту 08.04.2015 (чи 10.04.2015 згідно з інформаційною довідкою). Також у справі наявна інформація про передачу до іншого відділу ДВС іншого виконавчого провадження №3196393, однак такої інформації недостатньо для оцінки зв`язку між виконавчими провадженнями №3196393 і №41899496 та для оцінки (законності/незаконності) дій відповідача-1, оскільки відсутні доведені факти про такі дії інформація не є фактом. Тобто вимоги в частині виконавчого провадження №41899496 є недоведеними, тому задоволенню не підлягають.

10.2. Відповідно до ч.4 ст.47 чинного на 08.06.2016 Закону копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог 118 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Оскільки такого клопотання не подано, оскільки будь-яких доказів поважності причин пропуску ОСОБА_1 десятиденного строку на оскарження постанови державного виконавця від 08.06.2016 суду не надано скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, підлягає залишенню без розгляду.

10.3. Що стосується дій відповідачів у формі листів з інформацією про виконавчі провадження, то в них відсутня відмова у знятті арештів (від 12.09.2024 №92589 Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Київ/ та від 23.09.2024 №18348/26.25-43/131179 Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м.Київ/)

Суд виходить з того, що саме по собі надання відповідей на запити не призвело до порушення прав заявника (правовідносини не виникли, не змінились і не припинились) та що заявником не доведено порушення його прав цими листами, оскільки листи боржника до відповідачів (які до справи не були подані) не стали законною і нововиниклою підставою, передбаченою чинним Законом, для зняття арештів та оскільки не призвели до виявлення існуючих чи триваючих до їх направлення підстав для зняття арештів.

10.4. Заявником належним чином не обгрунтовано:

конкретні факти бездіяльності відповідачів (тобто дату у яку дію по зняттю арешту мало б бути вчинено кожним відповідачем). Зокрема, із заяви не зрозуміло чи оскаржується бездіяльність у момент винесення постанови про повернення/закінчення виконавчого провадження, чи оскаржується невчинення дій у дату отримання його запиту до кожного з відповідачів, чи оскаржується отримана відповідь.

доказами, якими такий факт підтверджується,

норма закону, яку у кожному конкретному випадку (по кожному факту) факту порушено кожним з відповідачів.

10.4. Обираючи між процесуальною необхідністю або залишити скаргу без розгляду, або відмовити у її задоволенні, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги за результатами її розгляду по суті з тих мотивів, що судом на протязі тривалого часу її розгляду установлено практичну неможливість надання скаржником суду інших доказів для вирішення її по суті, що скарга розглядається судом у межах справи про банкрутство боржника, юридичне існування якого обмежене строком ліквідаційної процедури, отже нагальними є процесуальна економія (з метою уникнення тривалої процедури повторного розгляду скарги) та визначеність ліквідатора банкрута у подальших його діях щодо виявленого активу.

10.5. Також додатково суд враховує й ті обставини, що скаржником не надано будь-яких доказів та обґрунтувань (тобто не доведено) щодо: правонаступництва відділів державної виконавчої служби чи передачі відповідними постановами виконавчих проваджень; ідентичності об`єктів, на які накладено арешти та на які зареєстровано за боржником право власності (зокрема, по номеру будинку 105 чи 109а).

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 01.10.2024 повністю.

Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 10.02.2025.

Направити цю ухвалу рекомендованим листом з повідомленням сторонам та арбітражному керуючому Пилипенко Т.В.

Суддя Ю.А. Хабазня

Я-5