ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.02.2025 Справа № 917/249/25

Суддя Кльопов І.Г. , розглянувши матеріали

заяви про забезпечення позову, поданої Фермерського господарства "АРМ-Агро" у справі № 917/249/25

за позовною заявою Фермерського господарства "АРМ-Агро", вул.Прикордонників, 60Б, м.Лубни, Полтавська область, 37502

до Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, вул. Центральна,4, с. Новооржицьке, Лубенський район, Полтавська область

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткову угоду.

встановив:

Фермерське господарство "АРМ-Агро" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення шістдесятої сесії восьмого скликання №89 від 03 грудня 2024 року «Про непоновлення договору оренди землі 18.09.2012 року на земельну ділянку площею 50,0000 га, кадастровий номер :09:004:0001 на новий строк» Новооржицької селищної ради.

2. Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 18.09.2012 між Лубенською районною державною адміністрацією та МАРКАРЯН Оксаною Григорівною, земельної ділянки площею 50,0000 га, кадастровий номер :09:004:0001, державна реєстрація іншого речового права №23868229 від 07.12.2017р., для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Новооржицької селищної (колишньої Тарандинцівської сільської) ради, Лубенського району Полтавської області на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди від 18.09.2012 та додатковою угодою від 29.11.2017 в редакції.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.02.2025 року суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 06.03.2025

Також позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову (вхід. №1537). В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити даний позов шляхом:

1. Заборонити відповідачеві Новооржицькій селищній раді Лубенського району Полтавської області () вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 50,0000 га, кадастровий номер :09:004:0001, продаж цієї земельної ділянки або речового права на неї до вступу в законну силу рішення суду у цій справі.

2. Заборонити відповідачеві Новооржицькій селищній раді Лубенського району Полтавської області () вчиняти дії щодо поділу земельних ділянок комунальної власності, кадастровий номер кадастровий номер :09:004:0048, кадастровий номер :09:004:0049, кадастровий номер :09:004:0050, продаж цих земельних ділянок або речових прав на них до вступу в законну силу рішення суду у цій справі.

В обґрунтування заяви заявник вказує наступне:

Так, Фермерське господарство «АРМ-АГРО» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області (далі Відповідач), з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди.

Позивач, зокрема, просить: Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 18.09.2012 між Лубенською районною державною адміністрацією та МАРКАРЯН Оксаною Григорівною, земельної ділянки площею 50,0000 га, кадастровий номер :09:004:0001, державна реєстрація іншого речового права №23868229 від 07.12.2017, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Новооржицької селищної (колишньої Тарандинцівської сільської) ради, Лубенського району Полтавської області на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди від 18.09.2012 та додатковою угодою від 29.11.2017р.

Так, позивачу надійшла інформація про те, що Відповідач Новооржицька селищна рада прийняла рішення про поділ земельної ділянки площею 50,0000 га, кадастровий номер :09:004:0001, яка є об`єктом договору оренди землі від 18.09.2012 та продаж прав оренди земельних ділянок на аукціоні.

Це вбачається з рішення шістдесят першої сесії восьмого скликання від 24.12.2024 №21 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок». З нього вбачається, що вказана сесія затвердила технічну документацію із землеустрою відповідно до якої земельна ділянка площею 50,0000 га, кадастровий номер :09:004:0001, яка є об`єктом договору оренди землі від 18.09.2012, поділена на три земельні ділянки: - Земельна ділянка площею 15,0000 га кадастровий номер :09:004:0048; - Земельна ділянка площею 20,0000 га кадастровий номер

:09:004:0049; - Земельна ділянка площею 15,0000 га кадастровий номер :09:004:0050;

Тобто, вказані земельні ділянки зареєстровані в державному земельному кадастрі.

Таким чином, з дій Відповідача Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області вбачається, що останній вживає заходів, які можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, як добросовісного орендаря земельної ділянки, а тому заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд встановив, що предметом позову у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення Новооржицької селищної ради та визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Оскільки, заявник звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, то судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме його примусового виконання.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Водночас частиною 12 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до положень статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1 і 2 статті 319 Цивільного кодексу України).

На думку суду, застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти дії щодо земельної ділянки не може бути застосовано, оскільки заборона власнику приймати рішення та здійснювати будь-які дії щодо своєї власності є крайньою мірою судового примусу і може застосовуватись у виняткових випадках. Інакше таке обмеження може призвести до істотних негативних наслідків, а саме: порушення прав та охоронюваних законом інтересів власника земельної ділянки.

Суд вважає доцільним звернути увагу також на те, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Такої ж правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17.

За таких обставин, заява Фермерського господарства "АРМ-Агро" про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фермерському господарству "АРМ-Агро" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 07.02.2025 року.

Суддя Кльопов І.Г.