ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду

"06" лютого 2025 р. Справа№ 873/169/24

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Шапран В.В.

секретар судового засідання Місюк О.П.

за участю представників: не з`явилися.

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Таскомбанк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024

у третейській справі №52/24 (третейський суддя - Мамченко Ю.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк"

до Фізичної особи-підприємця Мельничука Михайла Юрійовича

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" з позовом до Фізичної особи-підприємця Мельничука Михайла Юрійовича про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024 у третейській справі №52/24 позов Акціонерного товариства "Таскомбанк" задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мельничука Михайла Юрійовича на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" заборгованість за кредитним договором №ІD25815133 від 16.04.2024 у сумі 198103,00 грн та 2381,03 грн третейського збору.

31.12.2024 Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024 у третейській справі №52/24.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.01.2025 заяві Акціонерного товариства "Таскомбанк" присвоєно №873/169/24 та передано на розгляд головуючому судді (судді-доповідачу) Шапрану В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 заяву Акціонерного товариства "Таскомбанк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024 у третейській справі №52/24 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.02.2025, витребувано з Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" третейську справу №52/24.

16.01.2025 до суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 06.01.2025, надійшли витребувані документи та матеріали третейської справи №52/24.

06.02.2025 до суду від Акціонерного товариства "Таскомбанк" надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 06.02.2025 відповідач не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Враховуючи, що чинним законодавством передбачено право суду розглянути дану справу без участі представників сторін, повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також беручи до увагу заяву позивача про розгляд заяви без участі його представника, суд дійшов висновку здійснювати розгляд поданої заяви за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, оскільки дана ухвала приймається за відсутності учасників справи та без її проголошення, датою її ухвалення є дата складення повного тексту.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та п. 1-1 ч. 1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду.

В силу ч. 1 ст. 354 ГПК України, заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом 15 днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Частиною 3 ст. 354 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться у ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

Суд зауважує, що у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Також суд звертає увагу на те, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до ст. 355 ГПК України, ст. 56 Закону України "Про третейські суди". Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №876/32/20, від 08.04.2021 у справі №876/79/20.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до ч. 1, 4-6 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Як вбачається з матеріалів третейської справи, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024 у третейській справі №52/24 прийнято суддею Мамченко Ю.В., предметом розгляду в зазначеній справі була вимога про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору №ІD25815133 від 16.04.2024, укладеного між Акціонерним товариством "Таскомбанк" та Фізичною особою-підприємцем Мельничуком Михайлом Юрійовичем.

Згідно наявних в матеріалах третейської справи доказів судом встановлено, що 16.04.2024 між позивачем (кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Мельничуком Михайлом Юрійовичем (позичальник) укладено кредитний договір №ІD25815133, за яким кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 200000,00 грн, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору.

Пунктом 5.9 договору сторонами узгоджено, що спір між сторонами може бути вирішено у третейському суді, далі - застереження, на підставі цього договору, а саме: всі спори та вимоги, які виникають при виконанні цього договору або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу", згідно з регламентом Третейського суду, який є невід`ємною частиною третейської угоди, розміщений на сайті суду http://sud.aifb.org.ua.

Це застереження відповідно до Закону України "Про третейські суди", вважається третейською угодою:

- умови цього договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження є складовими частинами даної третейської угоди;

- місце і дата укладення третейської угоди відповдіають місцю і даті укладення цього договору.

Таким чином, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024 у третейській справі №52/24 прийняте в спорі, передбаченому кредитним договором №ІD25815133 від 16.04.2024, згідно з обумовленим в ньому третейським застереженням.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулося до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" із позовом до позичальника про стягнення заборгованості, та рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024 у третейській справі №52/24 позов задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором №ІD25815133 від 16.04.2024 у сумі 198103,00 грн та 2381,03 грн третейського збору. Вказане рішення підписано третейським суддею Мамченко Ю.В. та президентом Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" Паламарчуком А.Б., а також скріплено печаткою Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

Як слідує з наявних у даній справі документів та встановлено судом: рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024 у третейській справі №52/24 не скасовано компетентним судом; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; третейська угода, що міститься в п. 5.9 кредитного договору не визнана недійсною компетентним судом; склад третейського суду відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди"; рішення третейського суду не містить способи захисту прав, які не передбачені законами України, третейський суд не вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі. При цьому, докази добровільного виконання Фізичною особою-підприємцем Мельничуком Михайлом Юрійовичем зазначеного рішення третейського суду в матеріалах справи відсутні та сторонами не подані.

За вказаних обставин, враховуючи те, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 25.11.2024 у третейській справі №52/24 добровільно не виконано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Мельничука Михайла Юрійовича заборгованості за кредитним договором №ІD25815133 від 16.04.2024 у сумі 198103,00 грн та 2381,03 грн третейського збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення, відповідно до норм ГПК України, покладається на Фізичну особу-підприємця Мельничука Михайла Юрійовича, оскільки станом на час розгляду даної заяви доказів виконання рішення третейського суду відповідачем до суду не надано, а отже відповідач вважається винним у виникненні спору (у зверненні заявника до суду з даною заявою).

Керуючись статтями 129, 234, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Таскомбанк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024 у третейській справі №52/24 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 25.11.2024 у третейській справі №52/24 наступного змісту:

«Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельничука Михайла Юрійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області 11.12.1998. Адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) заборгованість за кредитним договором №ІD25815133 від 16.04.2024 у розмірі 198103 (сто дев`яносто вісім тисяч сто три) грн 00 коп. та 2381 (дві тисячі триста вісімдесят одну) грн 03 коп. третейського збору».

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельничука Михайла Юрійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області 11.12.1998. Адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) судовий збір за подання до господарського суду заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

4. Матеріали третейської справи №52/24 повернути Постійно діючому Третейському суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після перегляду справи в апеляційному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 351, ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Суддя В.В. Шапран