РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2025Справа № 910/14602/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейдж Юа" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Буд Сервіс" про стягнення 98 429,83 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 98 429,83 грн., з яких: 80 178,85 грн. основного боргу, 12 014,67 грн. пені, 4 849,99 грн. інфляційних втрат та 1 386,32 грн. 3% річних за Договором поставки пального № 16/05-24 від 16.05.2024 року на підставі статей 510, 525, 526, 530, 625-629, 663, 664 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стейдж Юа" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Буд Сервіс" (покупець) укладено Договір поставки пального № 16/05-24 (Договір), відповідно до умов пункту 2.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його вартість в асортименті, кількості і за цінами на умовах даного Договору.

Відповідно до пункту 3.2 Договору зобов`язання постачальника по поставці товару в рамках Договору виникає за умови надходження на поточний рахунок постачальника 100% оплати за погоджену партію товару згідно підписаної сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору або згідно виставленого рахунку постачальника, який надсилається на підтвердження замовлення покупця, якщо інші умови сторони не погодили в додаткових угодах.

Згідно з пунктом 5.1 Договору ціна товару, що поставляється, встановлюється на момент виписки рахунку та/або складання додаткової угоди та не може бути змінена за умови дотримання покупцем строків сплати. у випадку прострочення строків оплати, постачальник, залежно від кон`юнктури ринку, може змінити ціну надавши новий рахунок та/або змінивши умови додаткової угоди.

Пунктами 5.2 та 5.3 Договору визначено, що оплата товару проводиться покупцем безготівково в національній валюті України - гривні, шляхом банківського переказу коштів на поточний банківський рахунок постачальника у повній вартості товару (в розмірі 100%) з ПДВ протягом 1 днів з дати оформлення та направлення рахунку, але не пізніше моменту поставки. Оплата товару проводиться покупцем по кожній окремій партії товару.

За змістом пунктів 12.1 та 12.2 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Термін дії Договору до 31.12.2024 року, але в частині виконання сторонами зобов`язань за цим Договором до їх повного та остаточного виконання.

Поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві, видатковими накладними № 301 від 12.06.2024 року, № 347 від 18.06.2024 року, № 372 від 24.06.2024 року, № 390 від 28.06.2024 року, № 419 від 02.07.2024 року, № 444 від 09.07.2024 року, копії яких міститься в матеріалах справи, підтверджується факт того, що позивачем на виконання умов Договору поставлено відповідачу товар на загальну суму 160 178,85 грн.

Відповідач частково оплатив поставлений позивачем товар на загальну суму 80 000,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачу товару, а відповідач в повному обсязі не виконав належним чином свої зобов`язання з оплати його вартості у строки визначені Договором та на даний час має перед позивачем заборгованість в розмірі 80 178,85 грн.

Доказів оплати поставленого товару у строк визначений умовами Договору відповідачем суду не надано.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 80 178,85 грн. заборгованості за поставлений товар обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого товару позивачем нараховано відповідачу 4 849,99 грн. інфляційних втрат та 1 386,32 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 4 849,99 грн. інфляційних втрат та 1 386,32 грн. 3% річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов Договору та вимог закону.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 12 014,67 грн. за умовами пункту 7.2 Договору.

Пунктом 7.2 Договору сторонами погоджено, що в разі несвоєчасної оплати (не оплати) за поставлений товар, покупець виплачує постачальнику пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 12 014,67 грн. також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам Договору та вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано належні та допустимі докази, а саме: Договір № 43 про надання правової (правничої) допомоги від 19.10.2023 року та Акт № 19/11 надання послуг правової допомоги від 19.11.2024 року на суму 16 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Правові висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26.09.2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 910/3929/18.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 912/1025/20).

З огляду на наданий адвокатом обсяг послуг, суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 16 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати неспіврозмірні з виконаною роботою у суді, отже їх розмір є необґрунтованими, а їх стягнення з позивача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

Приймаючи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру таких витрат до суми 9 000,00 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія Буд Сервіс" (01014, місто Київ, вулиця Соловцова Миколи, будинок 2, офіс 38; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейдж Юа" (04073, місто Київ, вулиця Скляренка Семена, будинок 9; ) 80 178 (вісімдесят тисяч сто сімдесят вісім) грн. 85 коп. основного боргу, 12 014 (дванадцять тисяч чотирнадцять) грн. 67 коп. пені, 4 849 (чотири тисячі вісімсот сорок дев`ять) грн. 99 коп. інфляційних втрат, 1 386 (одна тисяча триста вісімдесят шість) грн. 32 коп. 3% річних, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору та 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна