ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" лютого 2025 р. Cправа № 902/1270/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" (вул. Хвойки Вікентія, буд. 18/14, корпус 1, офіс 304, м. Київ, 04080)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО АВТО-ЕНЕРДЖІ" (вул. Енергетична, буд. 6, м. Вінниця, 21022)

про: стягнення 11323,77 грн збитків

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО АВТО-ЕНЕРДЖІ" про стягнення 11 323,77 грн збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних.

Ухвалою суду від 02.12.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1270/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала направлена позивачу в зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Щодо повідомлення відповідача суд зазначає наступне.

Ухвала суду, направлена на адресу відповідача зазначену у позовній заяві та у Витязі з ЄДРЮО ФОП ГФ: вул. Енергетична, буд. 6, м. Вінниця, 21022. Конверт з ухвалою повернуто до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказано адресою».

Відповідно до ч.3,7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТО АВТО-ЕНЕРДЖІ" (відповідачем) було укладено змішаний договір виконання робіт (надання послуг) з ремонту, технічного обслуговування транспортних засобів та поставки запасних частин, витратних матеріалів, необхідних для такого ремонту та обслуговування, у спрощений спосіб, шляхом прийняття Відповідачем замовлень Позивача, виставлення Відповідачем рахунків на оплату, виконання Відповідачем робіт (надання послуг), поставки останнім запасних частин та витратних матеріалів, та подальшим здійсненням Позивачем оплати.

В процесі виконання зазначених договірних відносин сторонами були здійснені наступні господарські операції:

1. 08.07.2021 сторонами було підписано Акт надання послуг №30, згідно якого відповідачем як Виконавцем були виконані/надані, а позивачем як Замовником були прийняті роботи (надані послуги) на суму 1 776,00 грн., в тому числі ПДВ - 296.00 грн. 26.07.2021 позивачем було здійснено оплату відповідачу за виконані роботи (надані послуги) у розмірі 1 776,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 296,00 грн. згідно платіжної інструкції № 2981 від 21.07.2021.

За результатами цієї операції відповідач 26.07.2021 помилково (на дату другої події - отримання оплати від позивача), що є порушення вимог ПКУ, склав та надіслав на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну № 1 на суму ПДВ 296,00 грн., реєстрацію якої було зупинено Державною податковою службою України (далі - ДПС України).

Для виправлення допущеної помилки відповідач склав нову податкову накладну № 1 датою першої події - 08.07.2021 на суму ПДВ 296,00 грн., яка була зареєстрована в ЄРПН лише 26.02.2024, тобто з істотним порушенням строку реєстрації (більше ніж на 365 календарних днів з дати її складення), що в силу положень абзацу 5 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) позбавило позивача можливості включити до початкового кредиту суму податку у розмірі 296,00 грн. (Вказані обставини підтверджуються Актом надання послуг № 30 від 08.07.2021 платіжною інструкцією № 2981 від 21.07.2021, податковою накладною № 1 від 08.07.2021 та квитанцією до неї, копії яких наявні в матеріалах справи).

2. 14.09.2021 сторонами було підписано Акт надання послуг № 35, згідно якого відповідачем як Виконавцем були виконані/надані, а позивачем як Замовником були прийняті роботи (надані послуги) та запасні частини на суму 15 154,80 грн., в тому числі ПДВ -2 525,80 грн. 21.09.2021 позивачем було здійснено оплату відповідачу за виконані роботи (надані послуги) та запасні частини у розмірі 15 154,80 грн., у тому числі ПДВ (20%) 2 525,80 грн. згідно платіжної інструкції № 3769 від 20.09.2021.

За результатами цієї операції відповідач 14.09.2021 склав та надіслав на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну № 4 на суму ПДВ 2 525,80 грн., яка була зареєстрована в ЄРПН лише 22.02.2024, тобто з істотним порушенням строку реєстрації (більше ніж на 365 календарних днів з дати її складення), що в силу положень абзацу 5 пункту 198.6 статті 198 ПКУ позбавило позивача можливості включити до податкового кредиту суму податку у розмірі 2 525,80 грн. (Вказані обставини підтверджуються Актом надання послуг № 35 від 14.09.2021, платіжною інструкцією № 3769 від 20.09.2021, податковою накладною № 4 від 14.09.2021 та квитанцією до неї, копії яких наявні в матеріалах справи).

3. 18.10.2021 між сторонами було підписано видаткову накладну № 41, згідно якої відповідачем як Постачальником було передано позивачу як Покупцю запасні частини на суму 25 230,31 грн., в тому числі ПДВ - 4 205,05 грн. 22.10.2021 позивачем було здійснено оплату відповідачу за поставлені запасні частини у розмірі 25 230,31 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 4 205,05 грн. згідно платіжної інструкції № 4306 від 21.10.2021.

За результатами цієї операції відповідач 18.10.2021 склав та надіслав на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну № 2 на суму ПДВ 4 205,05 грн., реєстрацію якої було зупинено ДПС України, згодом відмовлено в її реєстрації за рішенням комісії контролюючого органу. (Вказані обставини підтверджуються видатковою накладною №41 від 18.10.2021, платіжною інструкцією № 4306 від 21.10.2021, податковою накладною № 2 від 18.10.2021 та квитанцією до неї, копії яких наявні в матеріалах справи).

4. 01.11.2021 між сторонами було підписано Акт виконаних робіт № 45, згідно якого відповідачем як Виконавцем були виконані/надані, а позивачем як Замовником були прийняті роботи (надані послуги) та запасні частини на суму 20 602,80 грн., в тому числі ПДВ -3 433,80 грн. 02.11.2021 позивачем було здійснено оплату відповідачу за виконані роботи (надані послуги) та запасні частини у розмірі 20 602,80 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 3 433,80 грн. згідно платіжної інструкції № 4525 від 02.11.2021.

За результатами цієї операції відповідач 01.11.2021 склав та надіслав на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну № 4 на суму ПДВ 3 433,80 грн., реєстрацію якої було зупинено ДПС України, згодом відмовлено в її реєстрації за рішенням комісії контролюючого органу. (Вказані обставини підтверджуються Актом виконаних робіт № 45 від 01.11.2021. платіжною інструкцією № 4525 від 02.11.2021, податковою накладною № 4 від 01.11.2021 та квитанцією до неї, копії яких наявні в матеріалах справи).

5. 09.11.2021 між сторонами було підписано видаткову накладну № 47, згідно якої відповідачем як Постачальником було передано позивачу як Покупцю запасні частини на суму 378,72 грн., в тому числі ПДВ - 63,12 грн. 01.12.2021 позивачем було здійснено оплату відповідачу за поставлені запасні частини у розмірі 378,72 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 63,12 грн. згідно платіжної інструкції № 4843 від 01.12.2021.

За результатами цієї операції відповідач 09.11.2021 склав та надіслав на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну № 5 на суму ПДВ 63Д2 грн, реєстрацію якої було зупинено ДПС України, а згодом відмовлено в її реєстрації за рішенням комісії контролюючого органу. (Вказані обставини підтверджуються видатковою накладною № 47 від 09.11.2021 платіжною інструкцією № 4843 від 01.12.2021, податковою накладною №5 від 09.11.2021 та квитанцією до неї, копії яких наявні в матеріалах справи).

6. 27.07.2022 між сторонами було підписано Акт виконаних робіт № 16, згідно якого відповідачем як Виконавцем були виконані/надані, а позивачем як Замовником були прийняті роботи (надані послуги) на суму 4 800,00 грн., в тому числі ПДВ - 800.00 грн. 28.07.2022 позивачем було здійснено оплату відповідачу за виконані роботи (надані послуги) у розмірі 4 800,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 800,00 грн. згідно платіжної інструкції № 1531 від 28.07.2022.

За результатами цієї операції відповідач 27.07.2022 склав та надіслав на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну № 16 на суму ПДВ 800,00 грн., реєстрацію якої було зупинено ДПС України, а згодом відмовлено в її реєстрації за рішенням комісії контролюючого органу. (Вказані обставини підтверджуються Актом виконаних робіт № 16 від 27.07.2022, платіжною інструкцією № 1531 від 28.07.2022, податковою накладною №16 від 27.07.2022 та квитанцією до неї, копії яких наявні в матеріалах справи).

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що в процесі господарських відносин, що фактично склалися між сторонами, відповідачем було складено та надіслано на реєстрацію до ЄРПН 6 податкових накладних на загальну суму ПДВ 11 323,77 грн, дві яких були зареєстровані в ЄРПН з істотним порушенням строку реєстрації (більше ніж на 365 календарних днів з дати їх складання), що в силу положень абзацу 5 п. 198,6 ст. 198 ПКУ позбавляє позивача можливості включити до податкового кредиту суму податку за такими податковими накладними, та 4 з яких не були зареєстровані в ЄРПН у зв`язку з відмовою в їх реєстрації рішенням комісії ДПС України і які станом на дату звернення з цією позовною заявою в порушення ст. 201 Податкового кодексу України так і не зареєстровані в ЄРПН, у зв`язку з чим позивач позбавлений права включити суму ПДВ в розмірі 11 323,77 грн до складу податкового кредиту, а отже і скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання, тому поніс збитки на вказану суму.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно із п.14.1.181 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

В силу п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

З викладеного вище слідує, що згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Відповідач податкові накладні в кількості 2 шт за господарськими операціями з надання послуг за Актом надання послуг №30 від 08.07.2021 та Актом надання послуг №35 від 14.09.2021 у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрував, однак з істотним порушенням строку їх реєстрації (більше ніж на 365 календарних днів з дати їх складання), а податкові накладні в кількості 4 шт за господарськими операціями з поставки товару та надання послуг відповідно до видаткових накладних №41 від 18.10.2021 та №47 від 09.11.2021, Актів виконаних робіт №45 від 01.11.2021 та №16 від 27.07.2022 у Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстрував, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Поряд з цим Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" є платником ПДВ.

Обов`язок відповідача як Виконавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед Покупцем, однак невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18).

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Судом встановлено, що відповідач надав послуги та здійснив поставку обумовленого Товару на загальну суму 67942,63 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 11 323,77 грн, а позивач оплатив вартість цих послуг та товару в повному обсязі.

Поряд з цим Товариство з обмеженою відповідальністю "СТО АВТО-ЕНЕРДЖІ", встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо вчасної реєстрації податкових накладних не виконало, однак позивач об`єктивно розраховував на виконання такого обов`язку.

Матеріали справи доказів протилежного не містять.

З огляду на вищевикладені законодавчі приписи, таке порушення відповідача позбавило позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 11 323,77 грн, тобто позивач поніс збитки на вказану суму.

Окрім того, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21 у спірних правовідносинах має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, правомірність стягнення з відповідача збитків в сумі 11 323,77 грн слідує з положень чинного законодавства, умов укладеного між сторонами Договору та підтверджується матеріалами справи.

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО АВТО-ЕНЕРДЖІ" (вул. Енергетична, буд. 6, м. Вінниця, 21022, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАТОМ" (вул. Хвойки Вікентія, буд. 18/14, корпус 1, офіс 304, м. Київ, 04080, ) 11 323,77 грн - збитків та 3 028,00 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Примірник рішення направити позивачу в зареєстрований електронний кабінет в підситемі ЄСІТС "Електронний суд", відповідачу рекомендованим листом.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 10 лютого 2025 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Енергетична, буд. 6, м. Вінниця, 21022)