РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2025Справа № 910/12604/24
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Служби зовнішньої розвідки України (04107, місто Київ, вулиця Нагірна, будинок 24/1)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Порта Нова" (04205, місто Київ, проспект Оболонський, будинок 14Г)
простягнення 369 025 грн 86 коп.
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.10.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Служби зовнішньої розвідки України з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порта Нова" про стягнення 369 025 грн 86 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства та умов договору від 29.04.2024 не виконав взяті на себе зобов`язання, що спричинило розірвання договору, у зв`язку з чим позивачем нараховано 369 025 грн 86 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 відкрито провадження у справі № 910/12604/24 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

07.11.2024 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося поштове відправлення за № 940, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (04205, місто Київ, проспект Оболонський, будинок 14Г) було направлено ухвалу від 14.10.2024, із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання, дата довідки ф.20: 01.11.2024.

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 вручена відповідачу 01.11.2024.

Станом на 13.02.2025 відповідачем вимог ухвали суду від 14.10.2024, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Порта Нова" не скористалося наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.04.2024 між Службою зовнішньої розвідки України (позивач у справі, замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Порта Нова" (відповідач у справі, виконавець за договором) укладено договір № 255/24, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується за завданням замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлений цим договором строк послуги з поточного ремонту службової будівлі №11 (інв. № 101310058), розташованої в м. Києві.

Згідно з пунктом 1.2. договору склад та обсяги робіт з поточного ремонту, що доручаються до виконання виконавцю, визначені кошторисною документацією (розрахованої у програмному комплексі АВК-5). яка є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що роботи за цим договором (пункт 1.1. цього договору) виконуються до 30.11.2024.

У відповідності до пункту 3.1 договору в редакції додаткової угоди від 13.06.2024 № 1, договірна ціна цього договору визначається на основі кошторису, що є невід`ємною частиною цього договору, є твердою і складає 1 476 103 грн 46 коп., в тому числі ПДВ 20% - 246 017 грн 24 коп.

Виконавець за вимогою замовника надає замовнику інформацію про: хід виконання робіт; забезпечення виконання робіт матеріальними ресурсами; залучення до виконання робіт робочої сили; результати здійснення контролю за якістю виконуваних робіт, матеріальних ресурсів (пункт 9.3 договору).

Відповідно до пунктів 13.1.1., 13.1.5, 13.1.13 договору виконавець зобов`язаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені договором; у випадку порушення взятих на себе зобов`язань сплатити замовнику визначені умовами договору штрафні санкції та у випадку вимоги, повернути замовнику відповідну частку сплачених ним виконавцю за договором кошті а також письмово інформувати замовника про хід виконання зобов`язань за договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, загрожують якості або придатності результату роботи, а також про заходи, необхідні для їх усунення.

Згідно з пунктом 13.4.1. договору замовник має право здійснювати у будь-який час, не втручаючись у господарську діяльність виконавця, нагляд і контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт. При виявлені відхилень замовник видає виконавцю розпорядження про їх усунення за власний рахунок.

Пунктом 13.5 договору визначено право Замовника з підстав передбачених пунктом 14.7. договору розірвати цей Договір в односторонньому порядку, шляхом направлення письмового повідомлення Виконавцю (цінним листом з описом вкладення). У такому випадку договір вважається розірваним в односторонньому порядку без укладення додаткової угоди про розірвання договору з моменту направлення письмового повідомлення.

Пунктом 14.7. договору передбачено, у разі одностороннього розірвання договору з підстав невиконання (неналежного виконання) виконавцем взятих на себе зобов`язань за договором, останній зобов`язується сплатити на користь замовника штраф у розмірі двадцяти п`яти відсотків від договірної ціни цього договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту розірвання договору.

Згідно з розділом 16 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє щодо бюджетних зобов`язань до 31 грудня 2024 року, щодо виконання інших зобов`язань - до повного їх виконання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною1 статті 846 Цивільного кодексу України унормовано, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається в матеріалах справи, у зв`язку з тим, що виконавець протягом тривалого часу з моменту укладення договору так і не приступив до виконання робіт за договором, а саме: станом на 05.07.2024 замовником було виявлено, що роботи з поточного ремонту будівлі так і не були розпочаті виконавцем, замовник звернувся до виконавця з листом від 08.07.2024 року № 16/4/2918 з повідомленням щодо своєчасного виконання робіт та недопущення прострочення виконавцем виконання взятих на себе зобов`язань.

Відповідачем листом № 01-Л від 09.07.2024 повідомлено відповідача про неспроможність надати послуги з поточного ремонту будівлі та розірвання договору через відсутність фінансової спроможності здійснити роботи за рахунок власних коштів.

Таким чином, у зв`язку з тим, що виконавець відмовився виконати роботи, що визначені умовами договором, замовник був позбавлений права очікувати на отримання їх результату.

З огляду на те, що виконавець не приступив до виконання робіт протягом 3-х місяців з моменту укладення договору та відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань за договором без достатніх на те правових підстав, замовником, у відповідності до умов договору, 22.07.2024 було надіслано на адресу виконавця лист № 16/4/3169 з повідомленням про розірвання договору в односторонньому порядку та вимогою сплатити штрафні санкції у розмірі 369 098 грн 98 коп. відповідно до пункту 14.7. договору. Проте вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків виконання робіт за договором від 29.04.2024, що стало підставою для розірвання договору, у зв`язку з чим заявлено вимоги про стягнення з відповідача 369 025 грн 86 коп. штрафу у розмірі 25% від договірної ціни у зв`язку з одностороннім розірванням договору з підстав невиконання (неналежного виконання) виконавцем взятих на себе зобов`язань.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 14.7. договору передбачено, у разі одностороннього розірвання договору з підстав невиконання (неналежного виконання) виконавцем взятих на себе зобов`язань за договором, останній зобов`язується сплатити на користь замовника штраф у розмірі двадцяти п`яти відсотків від договірної ціни цього договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту розірвання договору.

Нормами статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, відповідно до поданих доказів, судом встановлено, що договір від 29.04.2024 було розірвано позивачем в односторонньому порядку з підстав невиконання (неналежного виконання) виконавцем взятих на себе зобов`язань за договором, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення штрафу) відповідно до норм чинного законодавства та умов пункту 14.7 договору.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку щодо виконання робіт за договором від 29.04.2024, що стало підставою для розірвання договору, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 369 025 грн 86 коп. штрафу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Порта Нова" (04205, місто Київ, проспект Оболонський, будинок, 14Г, ідентифікаційний код 45396678) на користь Служби зовнішньої розвідки України (04107, місто Київ, вулиця Нагірна, будинок 24/1, ідентифікаційний код 33240845) штраф у розмірі 369 025 (триста шістдесят дев`ять тисяч двадцять п`ять) грн 86 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 535 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн 39 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька