УХВАЛА

м. Київ

04.02.2025Справа № 910/7538/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І. при секретарі судового засідання Петькун Д.О., розглянувши скаргу на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі

за позовом Київської міської ради

до Київського квартирно-експлуатаційного управління

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва»

про стягнення коштів у розмірі 801 726,00 грн

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі №910/7538/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Київського квартирно-експлуатаційного управління на користь Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» грошові кошти в розмірі 801 726 грн. 00 коп. сплачені відповідно до Договору щодо грошової компенсації вартості будівель у ринковій вартості об`єктів військового містечка № НОМЕР_1 Київському КЕУ, що підлягають знесенню у зв`язку з будівництвом під`їзної автомобільної дороги від Червонозоряного проспекту (поблизу примикання вул. Кіровоградської до міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) у Солом`янському районі м. Києва від 01.06.2011 року) на р/р UA НОМЕР_2 в ГУ ДКСУ у м. Києві з подальшим перерахуванням до бюджету міста Києва.

Стягнуто з Київського квартирно-експлуатаційного на користь Київської міської ради 12 025 грн. 89 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі № 910/7538/24 залишене без змін.

03.12.2024 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 у справі №910/7538/24 видано накази.

У січні 2025 року до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій боржник просить суд:

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3;

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни в частині винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3;

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3;

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3;

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3;

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни про стягнення виконавчого збору виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 прийнято до розгляду скаргу на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та призначено її розгляд на 04.02.2025.

Відповідно до частини 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

03.02.2025 в підсистемі «Електронний суд» третя особа сформувала письмові пояснення, в яких не погодилася зі скаргою Київського КЕУ на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у зв`язку із тим, що Київське КЕУ не являється державним органом згідно із його визначенням чинним законодавством, а є юридичною особою з організаційно-правовою формою державна організація. З урахуванням викладеного, просила суд відмовити Київському КЕУ у задоволенні скарги у повному обсязі. Окрім того, у поданих поясненнях КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» заявлено клопотання про розгляд скарги без участі його представника, за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши матеріали скарги Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

21.01.2025 головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвою Л.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025 ВП № НОМЕР_3 на підставі наказу Господарського суду м. Києва № 910/7538/24 від 03.12.2024.

21.01.2025 головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвою Л.Ю. винесено постанову про стягнення з боржника витрат у виконавчому провадженні від 21.01.2025 ВП № НОМЕР_3 на підставі наказу Господарського суду м. Києва № 910/7538/24 від 03.12.2024.

21.01.2025 головним державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвою Л.Ю. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні від 21.01.2025 ВП № НОМЕР_3 на підставі наказу Господарського суду м. Києва № 910/7538/24 від 03.12.2024.

Із поданої скарги вбачається, що відповідно до Положення «Про Київське квартирно-експлуатаційне управління» затвердженого наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 29.05.2024 №174, Київське квартирно-експлуатаційне управління є державною установою, що входить до складу Збройних Сил України, яка створена з метою організації та виконання завдань з інженерно-інфраструктурного (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій, Міністерства оборони України та Збройних Сил України дислокованих у межах її відповідальності.

Київське квартирно-експлуатаційне управління є юридичною особою і підпорядковане ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 220/10/382 від 10.01.2025 Київське квартирно-експлуатаційне управління у 2025 році включено в мережу в розпорядників бюджетних коштів Міністерства оборони України в органах Державної казначейської служби.

Відповідно до розділу 14 Наказу Міністра оборони України від 03.07.2013 № 448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України» фінансування квартирно-експлуатаційних витрат здійснюється відповідними розпорядниками коштів у межах асигнувань, затверджених кошторисами та планами асигнувань загального та спеціального фондів державного бюджету України, за схемою: Департамент фінансів МО України - КЕУ - КЕВ (КЕЧ), Департамент фінансів МО України - КЕУ (КЕВ, КЕЧ, військові частини) або Департамент фінансів МО України - ГШ ЗС України, види Збройних Сил України - військові частини. Відповідно з вищезазначеного Наказу Міністра оборони України, КЕВ (КЕЧ) складають проекти кошторисів, планів асигнувань загального та спеціального фондів державного бюджету, розрахунків, які обґрунтовують показники видатків бюджету, що включаються до проекту кошторису, зведень показників спеціального фонду на наступний рік за відповідними статтями кошторису МО України подаються до відповідних КЕУ, а КЕВ (КЕЧ), які фінансуються через Департамент фінансів МО України, - до Департаменту фінансів МО України та Головного КЕУ ЗС України. КЕУ перевіряють та узагальнюють надану інформацію та надають її до Головного КЕУ ЗС України.

З посиланням на те, що Київське квартирно-експлуатаційне управління є бюджетною установою, фінансується та здійснює витрати за рахунок Державного бюджету України, а відтак в силу положень частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення суду у справі №910/7538/24 щодо стягнення з боржника, який є бюджетною установою має виконуватися органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При цьому, боржник посилається на положення Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845.

Так, боржник зазначив, що державний виконавець, отримавши пред`явлений до виконання наказ, зобов`язаний був на підставі пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох днів, у зв`язку з тим, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Однак, з доданих до скарги документів вбачається, що зазначена норма закону дотримана не була, а державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвою Людмилою Юріївною в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.01.2025, постанову про стягнення виконавчого збору від 21.01.2025.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

В статті 18 ГПК України передбачено, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначається Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі за текстом - Порядок №845).

У розумінні зазначеного Порядку № 845 безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

В пункті 26 Порядку № 845 передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей (пункт 47 Порядку №845).

При цьому пунктом 7 Порядку № 845 закріплено, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Пунктом 9 Порядку № 845 визначено випадки коли орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Особливості надання державою гарантій щодо виконання рішень суду визначаються статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до якої держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

1) державний орган;

2) державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

3) юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства. Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництв.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, визначальним для даного Закону є статус боржника. У разі, якщо боржником є державний орган (державне підприємство), то порядок стягнення коштів з державного органу (державного або місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами) регулюється положеннями статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» з урахуванням положень статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» (Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №910/6471/19, від 06.11.2023 у справі №906/624/22).

Суд зазначає, що боржником за наказом Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/7538/24 є Київське квартирно-експлуатаційне управління (03186, м. Київ, просп. Повітряних Сил, буд. 30, ), яке згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є державною установою.

Згідно наданої скаржником довідки Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 08.01.2025р. №517/124 Київське квартирно-експлуатаційне управління в 2025 році включене до мережі розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету Міністерства оборони України в органах Державної казначейської служби України.

Крім того, судом встановлено, що Київське квартирно-експлуатаційне управління внесено до Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів як розпорядника коштів Державного бюджету України.

З огляду на викладене вище, враховуючи положення статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/7538/24 підлягає виконанню органами, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а відтак державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в силу положень пункту 9 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний був повернути стягувачу (Позивачу) виконавчий документ, оскільки останній не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, державний виконавець позбавлений можливості проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами, згідно з якими боржниками є державні органи, тому стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 925/817/22 від 19.04.2024.

Відтак, вчинені державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дії щодо відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 в межах вказаного виконавчого провадження суперечать Закону України «Про виконавче провадження» та є поза межами повноважень державного виконавця, тобто з порушення прав боржника.

З урахуванням наведеного, скарга Київського квартирно-експлуатаційне управління в частині визнання неправомірними дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3, визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025 НОМЕР_4 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо решти вимог скаржника, які пов`язані з винесенням державним виконавцем постанов щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, суд зауважує, що вимоги скарги в цій частині не підлягають розгляду в межах цієї справи за правилами господарського судочинства, оскільки згідно із статтями 339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до частини першої статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15. Подібну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постановах від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 30.01.2019р. у справі № 161/8267/17, від 21.08.2019 у справі № 381/2126/18, від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 13.03.2019 у справі № 545/2246/15-ц, від 27.03.2019 у справі № 766/10137/17, від 03.04.2019 у справах № 370/1034/15-ц та № 370/1288/15, від 12.06.2019 у справі № 370/1547/17.

Згідно зі статтею 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, скарга Київського квартирно-експлуатаційного управління в частині про:

Визнання неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни в частині винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.01.2025 НОМЕР_4;

Визнання неправомірними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору виконавчого провадження від 21.01.2025 НОМЕР_4;

Визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3;

Визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни про стягнення виконавчого збору виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3 задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, скарга Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 234, 339, 342, 343 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на дії головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лебедєвої Людмили Юріївни про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2025 № НОМЕР_3.

4. В решті вимог поданої скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в передбаченому законом порядку.

дата підписання повного тексту 06.02.2025.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА