ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 917/467/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Могил С. К., Волковицька Н. О.,

секретар судового засідання Лихошерст І. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма ?Урожай?

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 (колегія суддів: Істоміна О. А. - головуючий, Радіонова О. О, Стойка О. В)

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма ?Урожай?

до Кобеляцької міської ради,

за участі Полтавської обласної прокуратури,

про визнання укладеним договору оренди землі та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма ?Урожай? (далі - ПСП Агрофірма ?Урожай?) звернулося до господарського суду з позовом до Кобеляцької міської ради про:

- визнання укладеним договору оренди землі від 10.12.2018 № 04, що підписаний між Золотарівською сільською радою (Орендар) та ПСП Агрофірма ?Урожай? (Орендодавець) стосовно земельної ділянки під господарськими будівлями та дворами, яка знаходяться на території Золотарівської сільської ради, Кобеляцького району, Полтавської області, загальною площею 5,59 га;

- визнання права власності ПСП Агрофірма ?Урожай? на об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н (Кобеляцький р-н), с. Мідянівка, вул. Молодіжна, буд. 2-А;

- визнання права власності ПСП Агрофірма ?Урожай? на об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н (Кобеляцький р-н) с. Мідянівка, вул. Молодіжна, буд. 2-Б;

- визнання права власності ПСП Агрофірма ?Урожай? на об`єкт нерухомого майна - нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н (Кобеляцький р-н) с. Мідянівка, вул. Вишнева, буд. 17-А.

1.2 Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вищевказане нерухоме майно входить до складу пайового фонду КСП "Світанок" та було передано позивачу у законний спосіб. Вважає, що цілком законно за ним зареєстровано право власності на ці нежитлові будівлі, які побудовані у 1990 році. Крім того, позивач викупив у колишніх членів КСП "Світанок" майнові паї.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.05.2024 (суддя Сірош Д. М.) позов задоволено.

2.2 Суд мотивував рішення тим, що позивач набув у незабороненому законом порядку право власності на майновий пай Колективного сільськогосподарського підприємства "Світанок" (далі - КСП "Світанок"), надалі також у законний спосіб набув у власність іншу частину спірного майна, право власності на яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, станом на 27.05.2024 позивач володіє 100% пайового фонду КСП "Світанок" і в матеріалах справи відсутні докази дотримання процедури взяття безхазяйного нерухомого майна на облік.

2.3 Щодо визнання укладеним договору оренди суд зазначив, що земельна ділянка є паєм, тож в силу статті 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право оренди здійснюється без державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки в Державному реєстрі прав.

2.4 Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 рішення суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

2.5 Колегія суддів з огляду на те, що предметом договору оренди була саме земельна ділянка, а не земельна частка (пай), про що свідчить сам текст спірного договору, дійшла висновку, що право оренди земельної ділянки у позивача на підставі договору оренди не виникло, оскільки не було проведено його державної реєстрації відповідно до закону та положень самого договору. Колегія суддів також зазначила, що позивачем було викуплено майнові паї колишніх членів КСП "Світанок", однак докази того, що він володіє 100 % пайового фонду майна цього КСП у матеріалах справи відсутні, державним реєстратором за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності на спірне майно - реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 218, 218, 218, однак жодних документів щодо правонаступництва позивача від КСП "Світанок" під час реєстрації прав приватної власності державному реєстратору не подавалось, члени КСП "Світанок" не є засновниками та учасниками позивача. За цих обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у позові.

3. Короткий зміст касаційної скарги

3.1 У касаційній скарзі позивач просить постанову скасувати, а рішення суду залишити в силі.

3.2 На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми права за виключними випадками, які передбачені пунктами 2, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

3.3 28.01.2025 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю представника бути присутнім у судовому засіданні через перебування його на лікарняному.

3.4 Колегія суддів, розглянувши подане клопотання, дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на те, що явка представників у судове засідання не визнавалася обов`язковою. При цьому свої доводи скаржник виклав у касаційній скарзі, а доповнювати чи змінювати їх з урахуванням статті 298 ГПК України можливо було лише протягом строку на касаційне оскарження судових рішень, який станом на 29.01.2025 вже закінчився. Також колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 300 ГПК України у суді касаційної інстанції докази не досліджуються та не приймаються нові, нові обставини не встановлюються, а перегляд судових рішень у касаційному порядку здійснюється у межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, тому клопотання задоволенню не підлягає.

4. Мотивувальна частина

4.1 Суди встановили, що 10.12.2018 Золотарівська сільська рада (Орендодавець) та ПСП Агрофірма ?Урожай? (Орендар) уклали договір оренди землі № 04, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під господарськими будівлями та дворами, загальною площею 5,59 га, яка знаходиться на території Золотарівської сільської ради, Кобеляцького району, Полтавської області.

4.2 На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - гаражі, майстерня, склад запчастин, будинок механізатора, площадка з твердим покриттям, вісова, склади для зберігання с/г продукції (завод по підготовці посівного матеріалу с/г культур), склади для зберігання будівельних матеріалів, критий тік, а також об`єкти інфраструктури - не має (п. 3 Договору).

4.3 Договір укладено на термін 10 місяців до моменту укладення договору оренди у встановленому Законом порядку. Початок дії договору оренди 10.12.2018 (п.8 Договору). Земельна ділянка передається в оренду для виробничих потреб (п.14 Договору). Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін (п.п. 40-41 Договору). Договір підписаний сторонами та скріплений печатками сторін. Його текст опубліковано у Золотарівській сільській раді, про що в книзі обліку вчинено запис від 10.12.2018 № 04.

4.4 Золотарівська сільська рада та ПСП Агрофірма ?Урожай? здійснили прийом-передачу земельної ділянки в натурі на підставі Акта приймання-передачі земельної ділянки в натурі за договором оренди землі під господарськими будівлями та дворами від 10.12.2018 № 4.

4.5 ПСП Агрофірма ?Урожай? здійснює оплату за оренду земельної ділянки, що підтверджується копіями податкових декларацій з плати за землю за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2019-2022 роки.

4.6 Крім того, суди встановили, що 17.12.2018 державним реєстратором Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Черновою Ю. М. зареєстровано право власності ПСП Агрофірма ?Урожай? на спірні нежитлові будівлі, реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна 218, 218, 218. Означене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

4.7 Всі складові спірного нерухомого майна побудовані у 1990 році, що підтверджується відповідними технічними паспортами.

4.8 Суди також встановили, що 29.03.1999 проведено державну реєстрацію ПСП Агрофірма ?Урожай?, що підтверджується відповідною довідкою № 8 Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області. Агрофірма "Урожай" є юридичною особою, має відокремлене майно. Може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем в суді, арбітражному суді, є правонаступником КСП "Світанок" (розділ Статуту 3.1).

4.9 Листом Головного управління статистики у Полтавській області від 12.03.2024 підтверджено внесення змін в ЄДРПОУ 21.03.1997 щодо назви суб`єкта (ідентифікаційний код 05287928) з КСП "Світанок" на ПСП Агрофірма ?Урожай?.

4.10 06.03.2004 зборами співвласників (пайовиків) колишніх членів КСП "Світанок" Кобеляцького району Полтавської області було створено Комісію з організації вирішення майнових питань, що зафіксовано у Протоколі № 1.

4.11 Частка ПСП Агрофірма ?Урожай? у пайовому фонді майна КСП "Світанок" становить 218 511,03 грн, або 51,3%, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ПО № 429261, виданий Золотарівською сільською радою ПСП Агрофірма ?Урожай? 14.05.2010.

4.12 01.12.2018 на засіданні Комісії з організації вирішення майнових питань колишніх членів КСП "Світанок" було встановлено додаткове викуплення ПСП Агрофірма ?Урожай? майнових паїв колишніх членів КСП "Світанок" на загальну вартість 167 470,86 грн. Загальна вартість майна пайового фонду КСП "Світанок" станом на 06.03.2004 становила 425 911,60 грн, а ПСП Агрофірма ?Урожай? є власником майнових паїв на загальну суму 385 981,89 грн.

4.13 Комісією вирішено, зокрема, винести на розгляд Загальних зборів співвласників (пайовиків) колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства "Світанок" пропозицію щодо виділення ПСП Агрофірма ?Урожай? у натурі майна зі складу майна реорганізованого КСП "Світанок", а саме: 1) нежитлові будівлі та споруди, за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, село Мідянівка, вулиця Молодіжна, будинок 2-А: Вагова Д, дн загальна площа 40 кв. м; Зерносклад № 2, Е; загальна площа 1306,8 кв. м; склад готової продукції, Ж; загальна площа 427 кв. м; зерносклад № 1, З, зн; загальна площа 3380 кв. м; сушарка, К, загальна площа 254.1 кв. м; зерносклад № 5, Л; загальна площа 1905,2 кв. м; гараж, склад мішкотари, Н; загальна площа263,1 кв. м; КЗС, О, он, загальна площа 52,0 кв. м; сушарка О1:будівля калібровочного заводу, П; загальна площа 862,2 кв. м; склад ПММ, Р; загальна площа 90,1 кв. м; будівля охорони, С: загальна площа 17,8 кв. м; вбиральня, Т; загальна площа 2,1 кв. м; ангар для техніки, У; загальна площа 444 кв. м; зерносклад-елеватор № 6, Ф; загальна площа 2201,5 кв. м; КЗС, Х, хн, загальна площа 44,2 кв. м; сушарка Х1; операторська Ц; загальна площа 8.9 кв.м; склад матеріалів, Ч: загальна площа 358.1 кв.м; ємності, IV, V, VI, VII; сортувальна лінія, VIII: завальна яма, ІХ, XI; вимощення, І; огорожа, № 1-5; 2) нежитлові будівлі, за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, село Мідянівка, вулиця Молодіжна, будинок 2-Б:майстерня по ремонту тракторів, склад запчастин, А, а; загальна площа 630 кв. м; будинок механізатора, Б; загальна площа 217,6 кв. м, зерносклад № 3, В, в; загальна площа 893,5 кв. м; зерносклад № 4, Г; загальна площа 842,8 кв. м; 3) нежитлові будівлі, за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, село Мідянівка, вулиця Вишнева, будинок 17-А: адміністративна будівля, А, а; загальна площа 123,3 кв. м, гараж Б, бп; загальна площа 43,4 кв. м; вбиральня, В; загальна площа 2 кв. м; вимощення. І; огорожі, № 1-3.

4.14 02.12.2018 Рішенням загальних зборів співвласників (пайовиків) колишніх членів КСП "Світанок" виділено ПСП Агрофірма ?Урожай? у натурі вказане майно зі складу майна реорганізованого КСП "Світанок".

4.15 На підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 02.12.2018 зі складу майна реорганізованого КСП "Світанок" ПСП Агрофірма ?Урожай? прийняло наступне нерухоме майно: 1) нежитлові будівлі та споруди, за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, село Мідянівка, вулиця Молодіжна, будинок 2-А:Вагова Д, дн загальна площа 40 кв. м; Зерносклад № 2, Е; загальна площа 1306,8 кв. м; склад готової продукції, Ж; загальна площа 427 кв. м; зерносклад № 1, З, зн; загальна площа 3380 кв. м; сушарка, К, загальна площа 254.1 кв. м; зерносклад № 5, Л; загальна площа 1905,2 кв. м; гараж, склад мішкотари, Н; загальна площа 263,1 кв. м; КЗС, О, он, загальна площа 52,0 кв. м; сушарка О1:будівля калібровочного заводу, П; загальна площа 862,2 кв. м; склад ПММ, Р; загальна площа 90,1 кв. м; будівля охорони, С: загальна площа 17.8 кв. м; вбиральня, Т; загальна площа 2.1 кв. м; ангар для техніки, У; загальна площа 444 кв. м; зерносклад-елеватор № 6, Ф; загальна площа 2201,5 кв. м; КЗС, Х, хн, загальна площа 44,2 кв. м; сушарка Х1; операторська Ц; загальна площа 8.9 кв. м; склад матеріалів, Ч: загальна площа 358,1 кв. м; ємності, IV, V, VI, VII; сортувальна лінія, VIII: завальна яма, ІХ, XI; вимощення, І; огорожа, № 1-5; 2) нежитлові будівлі, за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, село Мідянівка, вулиця Молодіжна, будинок 2-Б: майстерня по ремонту тракторів, склад запчастин, А, а; загальна площа 630 кв. м; будинок механізатора, Б; загальна площа 217,6 кв. м., зерносклад № 3, В, в; загальна площа 893,5 кв. м; зерносклад № 4, Г; загальна площа 842,8 кв. м. 3) нежитлові будівлі, за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, село Мідянівка, вулиця Вишнева, будинок 17-А: адміністративна будівля, А, а; загальна площа 123.3 кв. м, гараж Б, бп; загальна площа 43,4 кв. м; вбиральня, В; загальна площа 2 кв. м; вимощення. І; огорожі, № 1-3.

4.16 На адвокатський запит від 18.03.2024 з проханням повідомити чи передавалася Золотарівською сільською радою до правонаступника Кобеляцької міської ради книга обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП "Світанок" (село Мідянівка Кобеляцького району Полтавської області), Кобеляцька міська рада повідомила, що книга обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП "Світанок" до Кобеляцької міської ради не передавалися.

4.17 Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог, викладених у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

4.18 У касаційній скарзі скаржник наводить аргументи про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статті 79, 791 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статтю 17 Закону України "Про оренду землі", статтю 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статтю 13 Закону "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" в редакції, чинній станом на 10.12.2018. Скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах.

4.19 Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги, в основу судового рішення поклав висновок про те, що предметом договору була земельна ділянка, а не пай, а тому договір підлягав державній реєстрації. Враховуючи те, що право оренди у позивача на підставі договору не виникло, відсутні підстави для визнання договору укладеним.

4.20 Однак Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.04.2023 у справі № 357/8277/19 виснувала про те, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону № 161-ХIV. З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою. Зареєстроване право оренди землі є речовим правом, а використання земельної ділянки з урахуванням Закону № 340-IX, яким доповнено абзац 2 частини 2 статті 25 Закону № 161-XIV, неможливе без державної реєстрації права оренди, оскільки відсутні правові підстави для цього.

4.21 Водночас колегія суддів зазначає, що за змістом статей 15 та 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

4.22 Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин.

4.23 Як зазначив позивач у позові, метою його подання є захист порушеного права, який полягає у тому, що в іншій господарській справі прокурор (в особі відповідача в цій справі), зокрема, оспорює право оренди на земельну ділянку, посилаючись на неукладеність договору оренди землі.

4.24 За практикою Великої Палати Верховного Суду якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами. У такому разі визнання вказаного договору укладеним не буде належним способом захисту (постанова від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, пункт 76; постанова від 26.10.2022 № 227/3760/19-ц).

4.25 У справі №338/180/17 (постанова від 05.06.2018) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами. У такому разі визнання вказаного договору укладеним не буде належним способом захисту (пункт 76).

4.26 Отже, колегія суддів зазначає, що звернення до суду з позовною вимогою про визнання укладеним договору оренди землі, який за встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи виконувався сторонами і термін такої оренди закінчився, не є належним та ефективним способом захисту порушеного права. Оспорювання права оренди, яке (право) мало місце у минулому, в іншій господарській справі не є підставою для звернення до суду з такою позовною вимогою у даній справі.

4.27 Обрання ж позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2024 у справі № 496/1059/18 (пункт 8.17)).

4.28 Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові в цій частині, однак з інших мотивів, які колегія суддів вважає помилковими. Тому постанова суду у цій частині підлягає зміні, шляхом викладення її мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

Щодо визнання права власності

4.29 У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

4.30 Зі змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

4.31 Отже, суб`єктом вимог про визнання права власності може бути особа, право якої оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

4.32 У даній справі із встановлених судами обставин справи вбачається, що відповідач оспорює право власності позивача на спірне майно.

4.33 Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

4.34 Статтею 328 ЦК України у відповідній редакції визначено підстави набуття права власності. Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

4.35 При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц зазначила, що відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи.

4.36 Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи про інше речове право створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (від нім. buchbesitz - книжкове володіння) [див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20, пункт 70)].

4.37 Враховуючи те, що судами не встановлено обставин того, що договори, за якими позивач викупив майно у колишніх членів КСП "Світанок", у встановленому законом порядку визнані недійсними (презумпція правомірності правочину), чи свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) позивача серія ПО № 429261, видане Золотарівською сільською радою 14.05.2010, є анульоване, та не встановлено набуття у власність позивачем спірного майна у незаконний спосіб, висновок суду апеляційної інстанції про відмову у позові в цій частині є неправильним.

4.38 За вказаних обставин відмова у позові у цій частині у зв`язку із не підтвердженням правонаступництва позивача щодо припиненого КСП "Світанок" не ґрунтується на встановлених судами обставинах справи, наведених нормах права та судовій практиці.

4.39 Водночас колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що ПСП Агрофірма ?Урожай? не є правонаступником КСП "Світанок" (а на цьому під час розгляду спору наполягав позивач) з огляду на таке.

4.40 Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду.

4.41 У разі злиття підприємства з іншим підприємством усі майнові права та обов`язки кожного з них переходять до новоствореного підприємства. При приєднанні одного підприємства до іншого до останнього переходять усі майнові права та обов`язки приєднаного підприємства. У разі поділу підприємства до новостворених підприємств переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. При виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов`язки реорганізованого підприємства. При перетворенні одного підприємства в інше до новоствореного підприємства переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства (частини 4-6 цієї статті).

4.42 Так, суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції, що позивач є правонаступником прав та обов`язків КСП "Світанок" з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження передачі від всіх колишніх членів КСП "Світанок" їх майнових паїв, зокрема свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат); частину майнових паїв позивачем викуплено у колишніх членів КСП "Світанок"; члени КСП "Світанок" не є засновниками та учасниками створеного ПСП Агрофірма ?Урожай?; докази тверджень позивача щодо володіння ним 100% пайового фонду майна КСП "Світанок" в матеріалах справи відсутні; ПСП Агрофірма ?Урожай? засноване на власності окремого громадянина України та є приватним підприємством, а за змістом розділу 3 цього статуту позивача, в якому містяться положення щодо майна та порядок його формування, не наведено жодної інформації про набуття (наявності) підприємством на момент його створення будь-якого майна (у тому числі на праві переходу власності як до правонаступника), окрім внеску засновника до статутного фонду у розмірі 5000,00 грн.

4.43 Відповідно до частини 2 статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.44 Скаржник, не погоджуючись із таким висновком суду апеляційної інстанції, посилається на необхідність відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, про те, що у випадку прийняття рішення про реорганізацію колективного сільськогосподарського підприємства шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени колективного сільськогосподарського підприємства автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників. Позивач вважає, що суд апеляційної інстанції хоч і не посилався на цю постанову, водночас його висновки відповідають наведеній правовій позиції.

4.45 Однак колегія суддів зазначає, що зазначення Великою Палатою Верховного Суду про те, що при перетворенні юридичної особи змінюється її організаційно-правова форма, а не склад учасників, тому колишні члени КСП "8 Березня" повинні були б стати учасниками ФГ "Колос", було зроблено з урахуванням того, що суди не встановили обставин, які б засвідчували вихід членів КСП "8 Березня" з його складу на момент реорганізації. Цей висновок був зроблений у спірних правовідносинах правонаступництва ФГ "Колос" прав та обов`язків КСП "8 Березня". При цьому, Велика Палата Верховного Суду у цій постанові не формувала універсальний висновок, що склад учасників реорганізованої та перетвореної юридичних осіб має бути однаковим за будь-яких обставин.

4.46 Також колегія суддів зазначає, що про це було зазначено і самою Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 13.11.2024 у справі № 911/2506/23.

4.47 Таким чином, підстави касаційного оскарження у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 287 ГПК України, не підтвердилися.

4.48 При цьому у касаційній скарзі скаржник також посилається на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, що є підставою касаційного оскарження за пунктом 1 частини 3 статті 310 ГПК України.

4.49 Однак у цій частині доводи, викладені у касаційній скарзі, зводяться до необхідності додатково дослідити докази та встановити обставини справи, що не були встановлені судом, що відповідно до положень статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права робити.

4.50 Крім того, скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, що є підставою касаційного оскарження за пунктом 4 частини 3 статті 310 ГПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні документи щодо проведення камеральної перевірки Міністерством юстиції України у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дій державного реєстратора Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Чернової Ю. М.

4.51 Верховний Суд наголошує, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з передбачених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 903/34/22.

4.52 Недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Тягар доведення недопустимості доказу покладено на особу, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.09.2022 у справі № 910/3493/21, від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19, від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17.

4.53 Натомість скаржник не обґрунтував того, в чому саме проявилося порушення судом апеляційної інстанції положень статті 77 ГПК України, зокрема, щодо закону, з порушенням якого отримано оцінені судом докази, та/або підтвердження обставин іншими засобами доказування, а не певними засобами доказування, які відповідно до законодавства повинні підтверджувати фактичні обставини справи. Отже, доводи скаржника у цій частині не підтвердилися під час касаційного розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

4.54 Відповідно до частин 1 та 4 статті 311 та частини 1 статті 312 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

4.55 Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові в частині позовної вимоги про визнання права власності, а оскільки колегія суддів погодилася з висновком суду апеляційної інстанції щодо відсутності правонаступництва, а суд першої інстанції у цій частині дійшов неправильного висновку, рішення суду в частині визнання права власності підлягає зміні, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

4.56 Крім того, оскільки суд апеляційної інстанції відмовляючи у позовних вимогах про визнання укладеним договору оренди землі виходив з інших мотивів, ніж викладені у даній постанові, постанову у цій частині належить змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в решті - залишити без змін.

4.57 За вказаних обставин касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

4.58 Згідно з підпунктом "б" пункту 4 статті 315 ГПК України належить здійснити новий розподіл судових витрат.

4.59 Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в частині задоволеної позовної вимоги, покладаються на відповідача. При цьому судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання прокурором апеляційної скарги в частині позовної вимоги про визнання укладеним договору оренди землі, покладаються на позивача. Згідно із положеннями статті 327 ГПК України видачу наказу має здійснити Господарський суд Полтавської області.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 311, 312, 315, 317 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма ?Урожай? у справі № 917/467/24 задовольнити частково.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 в частині вимоги про визнання права власності скасувати, а рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2024 в цій частині змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а резолютивну частину у вказаній частині позовних вимог залишити в силі.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.10.2024 в частині вимоги про визнання укладеним договору оренди землі змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а резолютивну частину у вказаній частині позовних вимог залишити без змін.

Стягнути з Кобеляцької міської ради () на користь Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма ?Урожай? () 636 261 (шістсот тридцять шість тисяч двісті шістдесят одну) грн 12 коп. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та касаційної скарги.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма ?Урожай? () на користь Полтавської обласної прокуратури () 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді С. К. Могил

Н. О. Волковицька