ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"31" січня 2025 р. Справа № 924/834/24
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Гусько О.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" м. Старокостянтинів, Хмельницької області про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Реддіто м. Київ
до товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна м. Старокостянтинів, Хмельницької області
про визнання недійсними правочинів, укладених у рамках договору підряду від 13.03.2020 № 03/20 між ТОВ "БК Реддіто" та Старокостянтинівською філією ТОВ "Блок Майстер Україна", а саме:
- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 року на загальну суму 1 265 860,42 грн.;
- акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 157562,45 грн. форма КБ-2в;
- акту приймання виконаних будівельних робіт без номеру, дати, періоду у сумі 101819,40 грн. форма КБ-2в;
- акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 142574,93 грн. форма КБ-2в;
- акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 812437,61 грн. форма КБ-2в.
про стягнення 1125414,92 грн.
Представники сторін:
від позивача: Музиченко Ю.В. - згідно ордеру серія АІ №1529616 від 08.10.2024р.
від відповідача: Віценко А. Г. адвокат згідно ордеру АІ №1733806 від 25.10.2024р.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення.
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.01.2025р. в позові товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Реддіто м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна м. Старокостянтинів, Хмельницької області про визнання недійсними правочинів, укладених у рамках договору підряду від 13.03.2020 № 03/20 між ТОВ "БК Реддіто" та Старокостянтинівською філією ТОВ "Блок Майстер Україна", а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 року на загальну суму 1 265 860,42 грн.; акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 12839,93 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 157562,45 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт без номеру, дати, періоду у сумі 101819,40 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт без номеру, дати, періоду у сумі 38626,10 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 142574,93 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 812437,61 грн. форма КБ-2в, про стягнення 1125414,92 грн. відмовлено.

17.01.2025р. відповідачем через електронний суд на адресу суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача 129381,90 грн. судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 20.01.2025р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" м. Старокостянтинів, Хмельницької області про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №924/834/24 призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.01.2025 р.

Представник позивача через електронний суд на адресу суду надіслав клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу, в якій просить зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до 16000,00 грн.,

В обґрунтування посилається на те, що відповідач не подав жодних доказів ані з відзивом ані з запереченням на відповідь на відзив.

Зазначає, що об`єм поданих та підготовлених ним документів є не суттєвим (наприклад у відзив було всього 10 інформативних сторінок та без додатків, також як і у запереченні на відповідь на відзив, що фактично дублює позицію у відзиві);

Вказує на те, що вартість заявлених витрат відповідача складає аж 11,5 % від ціни позову (сума в розмірі 129381,90 грн. складає приблизно 11.50% від суми 1125414,92 грн.), що є неспіввісним з ціною позову та очевидно непропорційним ціні позову.

В той час як, судовий збір з урахуванням ціни позову складав 16881,22 грн., а заявлені витрати на правничу допомогу приблизно в 9 разів вище за судовий збір, що явно свідчить про непропорційність витрат відносно ціни позову.

Також зазначає, що участь у 6 судових засіданнях ще й у режимі відеоконференції не може коштувати майже 3000 Євро.

При цьому, позивач зазначає, що на думку відповідача щодо витрат, то в договорі можна погодити будь-яку фіксовану суму витрат на адвоката незважаючи ані на об`єм послуг , ані на їх реальну вартість, на рівень складності, об`єм справи та кількість документів в ній, на ціну позову, та покласти відшкодування такої вартості на іншу сторону.

Вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та покладає на Позивача відшкодування очевидно завищених та нереальних витрат.

Звертає увагу на те, що середній гонорар адвокатів за представництво в господарських справах може становити по Україні від 2000 до 10000 гривень за одне засідання тим більше в режимі відеоконференції, що фактично знижує вартість участі за рахунок того, що адвокат не витрачає свій час на дорогу до суду. Тим більше, всі судові засідання відбувались вчасно.

Вважає, що дана справа не є складною, то реальна вартість послуг за участь у засіданні не може перевищувати 12000,00 грн. за 6 судових засідань, а вартість відзиву та заперечення на відповідь на відзив не може перевищувати сумарно 4000,00 грн., вважає, що сам відзив складав фактично інформативних 10 сторінок, а додатки та докази були відсутні, а заперечення на відповідь на відзив дублювали сам відзив також без додатків.

Отже, фактично заявлений розмір витрат на правничу допомогу є надмірно завищеним, нереальним, необґрунтованим, неспіввісним зі складністю справи, з урахуванням обсягу наданих послуг та виконаних робіт, невідповідним відносно ціни позову, та таким, що взагалі не відповідає критеріям розумності та справедливості.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у даній справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу є судовими витратами, пов`язаними з розглядом справи.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 13.01.2025р. в позові товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Реддіто м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна м. Старокостянтинів, Хмельницької області про визнання недійсними правочинів, укладених у рамках договору підряду від 13.03.2020 № 03/20 між ТОВ "БК Реддіто" та Старокостянтинівською філією ТОВ "Блок Майстер Україна", а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2020 року на загальну суму 1 265 860,42 грн.; акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 12839,93 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 157562,45 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт без номеру, дати, періоду у сумі 101819,40 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт без номеру, дати, періоду у сумі 38626,10 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 142574,93 грн. форма КБ-2в; акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року у сумі 812437,61 грн. форма КБ-2в, про стягнення 1125414,92 грн. відмовлено.

Питання щодо розподілу судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, не вирішувалось при ухваленні рішення за результатами розгляду справи № 924/834/24.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.2025р. до господарського суду Хмельницької області від відповідача через електронний суд на адресу суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат, в якому він повідомив суд, що у зв`язку з розглядом даної справи відповідач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 129381,90 грн.

Згідно з ч.7 ст.116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга чи інші документи чи матеріали чи грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З огляду на викладене, заяву подано в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Разом з відзивом, який був першим документом відповідача, останній повідомив суд про те, що у зв`язку з розглядом даної справи очікує понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Заява представника відповідача про розподіл судових витрат, згідно з якою останній просить стягнути з позивача 129381,90 грн. витрат на правову допомогу адвоката надійшла через електронний суд на адресу суду 17.01.2025р.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано договір про надання правової допомоги №1-24/10-2024 від 24.10.2024р., додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №1-24/10-2024 від 24.10.2024р., акт приймання передачі виконаних робіт та наданих послуг від 14.01.2025р., офіційний курс гривні щодо іноземних валют, рахунок на оплату №4 від 14.01.2025р., платіжна інструкція №82 від 17.01.2025р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4345/10 від 28.10.2010р.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 вищевказаного Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №910/16223/18.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленого у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

24.10.2024р. між Адвокатським об`єднанням «Адер Хабер» (Виконавець) та ТОВ «Блок Майстер Україна» (Замовник) укладено договір №1-24/10-2024 про надання правової допомоги від 24.10.2024р., згідно п. 1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати Замовнику відповідно до умов цього Договору платну правову допомогу, визначену у пункті 2 цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти Правову допомогу та оплатити її. Місцем надання Правової допомоги с держава Україна.

Відповідно до п. 2.1 договору правова допомога, що надається Виконавець надає Замовнику правову допомогу щодо представництва інтересів та захисту прав Замовника, у

тому числі, але не виключно: представництва інтересів Замовника у господарських судах всіх інстанцій з усіма процесуальними правами, які надано законами України позивачу, заявнику, відповідачу, третій особі, в тому числі з правом пред`явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни підстав І предмета позову, укладання мирової угоди, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, браги участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів І міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскарження рішень, ухвал і постанов судів в апеляційних судах, Верховному Суді, одержання ухвал, рішень, постанов судів, наказів, пред`явлення наказів до виконання; представництва інтересів та захисту прав Замовника у відносинах з будь-якими органами державної влади України, органами місцевого самоврядування України, підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форм власності та підпорядкування, органами та особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, у тому числі, приватними виконавцями, органами нотаріату, у тому числі приватними нотаріусами, будь-якими об`єднаннями громадян, Іншими недержавними юридичними особами, будь-якими суб`єктами господарювання незалежно від форми власності, видів та організаційно-правової форми, будь-якими фізичними особами; складання, підписування, отримання і подання будь-яких документів, що стосуються надання правової допомоги за цим Договором, зокрема, але не обмежуючись - витяги, довідки, звернення, листи, запити, адвокатські запити, акти, заяви, заяви про примусове виконання рішення, позовні заяви, клопотання, пояснення, апеляційні скарги, касаційні скарги, відзиви, відповіді на відзив, заперечення на відповідь иа відзив, відзиви на апеляційні скарги, відзиви на касаційні скарги, заперечення, будь-які інші документи; засвідчувати копії документів, сплачувати необхідні для надання правової допомоги за цим Договором платежі.

Згідно п. 2.2 договору Виконавець надає Замовнику Правову допомогу у разі наявності домовленості про таку за взаємною згодою Сторін. Про надання окремих видів Правової допомоги за запитом Замовника Сторони укладають додаткову угоду до цього Договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що Виконавець має право призупинити надання Правової допомоги або відмовитись від виконання Договору, якщо порушення Замовником його зустрічних зобов`язань перешкоджає виконанню Договору Виконавцем, а також при наявності обставин, що очевидно свідчать про те, що виконання зазначених зобов`язань не буде здійснено Замовником у встановлений строк, якщо такий був погоджений між Сторонами. У випадку призупинення надання Правової допомоги Виконавцем, Сторони погоджують новий строк надання Правової допомоги.

Замовник звільняє Виконавця від відповідальності і компенсує витрати Виконавця, що можуть виникнути в результаті невиконання або неналежного виконання Замовником його зустрічних зобов`язань.(п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3. договору робочі папери, підготовлені Виконавцем у зв`язку з наданням Правової допомоги, є власністю Виконавця, носять конфіденційний характер і зберігаються у Виконавця відповідно до його внутрішніх процедур.

Згідно п. 3.4 договору разі потреби Виконавець може укласти договір субпідряду стосовно будь-якої частини Правової допомоги, залучити до участі в наданні Правової допомоги будь-яку особу без попереднього узгодження із Замовником; при цьому Виконавець несе відповідальність за дії такої особи як за свої власні.

Виконавець для надання Правової допомоги Замовнику може залучати інших юристів та експертів на додаток до юристів та експертів Виконавця, коли, та якщо Виконавець буде вважати це за потрібне.(п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору строк надання Правової допомоги не є обмеженим та розпочинається з дня отримання Виконавцем документів від Замовника, необхідних для надання Правової допомоги.

Згідно п. 4.2 договору Виконавець зобов`язується передавати результати Правової допомоги у строк, який визначений Сторонами у кожному окремому випадку. За вимогою Замовника та згодою Виконавця, строк надання Правової допомоги може бути встановлений на конкретну дату.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що винагорода Виконавця згідно з цим Договором складається з вартості роботи його фахівців, і залежить від строку надання та складності Правової допомоги, що надаються згідно з цим Договором. Розмір винагороди Виконавця визначається Сторонами у додаткових угодах до цього Договору відповідно до виду правової допомоги, що надається.

Відповідно до п. 5.2 договору Замовник оплачує Винагороду Виконавця протягом 5 (п`яти) робочих днів із дня виставлення Виконавцем відповідного рахунку. Порядок і строки виставлення рахунку визначається додатковими угодами.

Згідно п. 5.4 договору якщо Сторони не домовляться про інше, Винагорода Виконавця за Правову допомогу підлягає оплаті в гривнях на зазначений у виставленому рахунку банківський рахунок Виконавця. Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок Виконавця у відповідному банку. Витрати пов`язані з переказом коштів несе Замовник.

Відповідно до п. 8.1 договору договір набуває чинності з дати підписання обома Сторонами і діє поки не буде розірваний відповідно до пункту 8.2, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором.

Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками сторін.

24.10.2024р. між сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №1-24/10-2024 від 24.10.2024р., згідно п. 1 якої керуючись пунктом 2.2, 5.1 Договору, Сторони дійшли згоди, що Виконавець надає Замовнику правову допомогу з ведення від імені та в інтересах Замовника господарської справи № 924/834/24 за позовом ТО В «Будівельна компанія Реддіто» до ТОВ «Блок Майстер Україна» про визнання актів будівельних робіт недійсними та застосування наслідків недійсності правочину, шляхом стягнення сплачених коштів у суді першої інстанції - Господарському суді Хмельницької області, у тому числі, але не виключно: аналіз позовної заяви і доданих документів, формування правової позиції Замовника в межах господарської справи; підготовка по подання до суду заяв по суті, заяв з процесуальних питань, пояснень, заперечень, інших процесуальних документів у разі відповідної процесуальної необхідності; складення будь-яких заяв і клопотань з процесуальних питань у разі відповідної процесуальної необхідності; представництво інтересів ТОВ «Блок Майстер Україна» у судових засіданнях у Господарському суді Хмельницької області; вчинення будь-яких інших процесуальних та юридично значущих дій, необхідних для належного представництва інтересів Замовника в межах справи № 924/834/24 в Господарському суді Хмельницької області, а Замовник зобов`язується прийняти таку правову допомогу та оплатити її в порядку, строки і спосіб, визначені Договором та цією Додатковою угодою.

Згідно п. 2 додаткової угоди винагорода Виконавця за надання правової допомоги, визначеної в пункті 1 цієї Додаткової угоди, становить суму в гривнях, що еквівалентна 3000 (Три тисячі) Євро, в тому числі ПДВ - 20% (500 Євро).

Відповідно до п. 3 додаткової угоди зазначена в п. 2 цієї Додаткової угоди вартість правової допомоги сплачується Замовником на рахунок Виконавця в гривнях, і розраховується, як добуток вартості правової допомоги в Євро з ПДВ та офіційного курсу НБУ гривні відносно Євро, встановленого на дату виставлення рахунку. Строк сплати не може перевищувати 7 календарних днів з дати виставлення рахунку.

Дана додаткова угода підписана сторонами та скріплена печатками.

14.01.2025р. між сторонами договору про надання правничої (правової) допомоги №11/06 від "11" червня 2024 року з урахуванням додаткової угоди від 23.09.2024 року №2 до Договору №11/06 від 11.06.2024 року, складено та підписано акт приймання передачі виконаних робіт та наданих послуг, згідно якого Адвокатом за дорученням Клієнта було надано правову (правничу) допомогу, а саме підготовлено відзив на позовну заяву у справі №924/817/24 на загальну суму 5000,00 грн.

07.10.2024р. між сторонами договору про надання правової допомоги №1-24/10-2024 від 24.10.2024р., складено та підписано акт приймання передачі наданих послуг, згідно якого Виконавець надав Замовнику правову допомогу з ведення від імені та в інтересах Замовника господарської справи № 924/834/24 за позовом ТОВ «Будівельна компанія Реддіто» до ТОВ «Блок Майстер Україна» про визнання актів будівельних робіт недійсними та застосування наслідків недійсності правочину, шляхом стягнення сплачених коштів у суді першої інстанції - Господарському суді Хмельницької області, а саме: здійснено аналіз позовної заяви і доданих документів, сформовано правову позицію Замовника в межах господарської справи, погоджено правову позицію із Замовником; підготовлено та подано до суду відзив на позовну заяву у справі № 924/834/24 та заперечення на відповідь на відзив у справі № 924/834/24; підготовлено та подано до суду заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів; здійснено представництво інтересів ТОВ «Блок Майстер Україна» у судових засіданнях Господарського суді Хмельницької області, що відбулися 31.10.2024, 18.11.2024, 16.12.2024, 07.01.2025, 10.01.2025 та 13.01.2025; а Замовник прийняв таку правову допомогу та зобов`язується її оплатити.

Винагорода Виконавця за надання правової допомоги, визначеної в Додатковій угоді до Договору про надання правової допомоги, становить 129381 (Сто двадцять дев`ять тисяч триста вісімдесят одна) гривня 90 коп., в т.ч. ПДВ20%(21 563,65 грн.).

Винагорода Виконавця в гривнях, вказана в попередньому абзаці, еквівалентна сумі 3000 (Три тисячі) Євро (в т.ч. ПДВ 20% (500 Євро) та розрахована, як добуток вартості правової допомоги в Євро з ПДВ та офіційного курсу НБУ гривні відносно Євро (курс НБУ гривні відносно Євро, станом на 14.01.2025 становить 43,1273).

Замовник претензій до наданої правової допомоги не має.

Даний акт підписаний та скріплений відтисками печаток сторін.

14.01.2025р. Адвокатським об`єднанням «Адер Хабер» виставлено ТОВ «Блок Майстер Україна» рахунок на оплату №4 за надані послуги в сумі 129381,90 грн.

Згідно доданої до заяви платіжної інструкції №82 від 17.01.2025р. ТОВ «Блок Майстер Україна» оплачено на користь Адвокатського об`єднання «Адер Хабер» за надання послуг з правничої допомоги згідно рахунку №4 від 14.01.2025р. 129381,90 грн.

Суд приймає до уваги, що відзив на позов, заява про участь в режимі відеоконференції, заперечення (на відповідь на відзив), заява про ознайомлення з матеріалами справи підписані адвокатом Віценком А.Г. Вказаний представник приймав участь у підготовчих засіданнях 31.10.24р., 18.11.2024р. та в судових засіданнях 16.12.2024р., 07.01.2025р., 10.01.2025р. та 13.01.2025р.

Також надання адвокатом Віценком А.Г. професійної правничої допомоги ТОВ «Блок Майстер Україна» у Господарському суді Хмельницької області при розгляді справи №924/834/24 підтверджується ордером на надання правничої допомоги АІ №1733806 від 25.10.2024р. та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №4345/10 від 28.10.2010р.

З огляду на викладене, належними доказами понесення відповідачем витрат на правову допомогу під час розгляду справи №924/834/24 є договір №1-24/10-2024 про надання правової допомоги від 24.10.2024р., додаткова угода до договору про надання правової допомоги №1-24/10-2024 від 24.10.2024р. від 24.10.2024р., акт приймання передачі наданих послуг від 14.01.2025р., рахунок на оплату №4 від 14.01.2025р. на суму 129381,90 грн., платіжна інструкція №82 від 17.01.2025р. на суму 129381,90 грн., ордер на надання правничої допомоги АІ №1733806 від 25.10.2024р. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4345/10 від 28.10.2010р.

Таким чином, відповідач згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правової допомоги під час розгляду справи №924/834/24 у Господарському суді Хмельницької області.

Разом з тим, надані відповідачем докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021 у справі №922/743/20, від 24.11.2020 у справі №911/4242/15.

В той же час відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21 Верховний Суд, здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21 тощо.

Отже, Верховний Суд у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21 дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Однак, застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині четвертій статті 126 ГПК України, так і у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 відзначила, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Крім того, згідно з висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 правовою позицією, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 129381,90 грн., є неспівмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Отже, при здійсненні розподілу витрат судом надано правову оцінку обґрунтованості заявлених витрат з врахуванням критеріїв: пов`язаності витрат з розглядом справи; обґрунтованості та пропорційності їх розміру до предмета спору, значення справи для сторін.

З огляду на такі обставини суд вважає за можливе застосувати положення частини 5 статті 129 ГПК України та врахувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат наведені вище обставини. На думку суду заявлений відповідачем розмір витрат на правову допомогу не є в повній мірі обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Оцінюючи витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат, суд робить висновок про те, що обґрунтованим, розумним, справедливим та співрозмірним у даному випадку є призначення відповідачу 64690,95 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім того, суд зазначає, що розподіляючи витрати за послуги адвоката останній вказує, що наявні в матеріалах справи докази понесення судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі за рахунок іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Адвокат та Клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, вправі погодити між собою розмір та вартість такої допомоги. Клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.

Проте, інший учасник у справі, на якого просить Клієнт покласти понесені ним витрати на правову допомогу - не зобов`язаний повністю за свій рахунок відшкодовувати усю суму заявлених витрат на правову допомогу. Як вказано вище, при визначенні суми до відшкодування суд має виходити з критерію розумності їх розміру, з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За таких обставин, надаючи оцінку заявлених до стягнення витрат відповідача на оплату послуг адвоката у справі, суд зробив висновок про часткове покладення на позивача витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №924/834/24 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Реддіто (м. Київ, вул. Колекторна, буд. 17, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна (м. Старокостянтинів, Хмельницької області, вул. Франка, буд. 20 ) 64690,95 грн. (шістдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто гривень 95 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 10.02.2025р.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (електронний суд)

3 - відповідачу (електронний суд)