За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
провідшкодування витрат на професійну правничу допомогу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
доПублічного акціонерного товариства "Укpнaфта"
простягнення 152002237,46 грн
Суддя Смирнова Ю.М.
Секретар судового засідання Негеля Ю.М.
Представники сторін:
від позивачаОніщук В.М.
від відповідачаПерепилиця А.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі №910/10912/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Публічного акціонерного товариства "Укpнaфта" про стягнення 152002237,46 грн, задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 104691455,67 грн основної заборгованості, 29189399,97 грн інфляційних втрат, 4733862,84 грн 3% річних, 6693759,49 грн пені, 939400,00 грн витрат по сплаті судового збору та 2684,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 у справі №910/10912/23, в іншій частині позову відмовлено.

В ході розгляду справи, а саме 16.04.2024 від позивача надійшли пояснення щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у справі №910/10912/23 та детального опису робіт (наданих послуг), в яких позивач просить поновити йому процесуальний строк на подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, долучити до матеріалів справи ці пояснення та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи №910/10912/23, а також детальний опис робіт (наданих послуг) та врахувати ці документи при вирішенні справи, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у суді першої інстанції, що пов`язані із розглядом справи №910/10912/23.

22.07.2024 від відповідача надійшли заперечення на вказані пояснення позивача.

18.11.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

В порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 03.12.2024 звернулося із заявою про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 573050,45 грн, з яких 417462,95 грн витрат на правову допомогу у Господарському суді міста Києва під час розгляду справи №910/10912/23 та 155587,50 грн - витрат на правову допомогу у Північному апеляційному господарському суді під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення судової експертизи у справі №910/10912/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 23.12.2024.

23.12.2024 від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 573050,45 грн.

У судовому засіданні 23.12.2024 оголошено перерву до 16.01.2025.

08.01.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення щодо заперечень до заяви про ухвалення додаткового рішення.

У судовому засіданні 16.01.2025 представник позивача заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.01.2025 проти задоволення вказаної заяви заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 126 цього кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 вказаного кодексу).

Відповідно до ч.ч.3, 4 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст.ст.124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанова Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18 та від 20.04.2023 у справі №917/527/18.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі позивач надав суду такі докази: ордер серії ВО №1065607 від 07.12.2023, договір про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Есквайрс", акт приймання-передачі адвокатських послуг від 15.04.2024 на суму 3762,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.03.2024 по 31.03.2024 на суму 3762,50 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 25.03.2024 на суму 45937,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.02.2024 по 29.02.2024 на суму 45937,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.01.2024 по 31.01.2024 на суму 5162,50 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 21.03.2024 на суму 5162,50 грн, лист позивача від 08.11.2023 №ТОВВИХ-23-15992 щодо надання завдання (заявки) по договору про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 05.02.2024 на суму 104487,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 на суму 104487,50 грн, довідку Адвокатського об`єднання "Есквайрс" про отримані кошти за надання послуг щодо супроводження справи №910/10912/23 від 12.04.2024 №1-12/04/24, звіт про надані послуги за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 на суму 11387,50 грн, довідку Адвокатського об`єднання "Есквайрс" про отримані кошти за надання послуг щодо супроводження справи №910/10912/23 від 15.11.2024 №2-15/11/24, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 11.09.2024 на суму 83160,00 грн, звіт про надані послуги за період з 01.07.2024 по 31.07.2024 на суму 83160,00 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 06.06.2024 на суму 70216,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.05.2024 по 31.05.2024 на суму 70216,50 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 21.05.2024 на суму 64050,00 грн, звіт про надані послуги за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 на суму 64050,00 грн, звіт про надані послуги за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 на суму 41515,20 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 20.11.2024 на суму 41515,20 грн, звіт про надані послуги за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 на суму 80535,00 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 28.11.2024 на суму 80535,00 грн, звіт про надані послуги за період з 01.11.2024 по 28.11.2024 на суму 62836,25 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 29.11.2024 на суму 62836,25 грн, додаткову угоду №1 від 22.07.2024 до договору про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, довідку Адвокатського об`єднання "Есквайрс" про отримані кошти за надання послуг щодо супроводження справи №910/10912/23 від 02.12.2024 №1-02/12/24, документи про визнання Адвокатського об`єднання "Есквайрс".

В свою чергу, відповідач заявив про те, що усі судові витрати, які були понесені позивачем у зв`язку з переглядом ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 Північним апеляційним господарським судом, не можуть бути розподілені судом першої інстанції, оскільки такі витрати підлягають розподілу апеляційним судом згідно положень ст.282 Господарського процесуального кодексу України.

Також відповідач вказав про неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу обсягу роботи, складністю справи та наданими адвокатами позивача послугами з часом, витраченим на надання таких послуг. На думку відповідача, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на послуги адвокатів є неспіврозмірним у порівнянні з цінами на адвокатські послуги, визначеними на законодавчому рівні та ринковими цінами.

Як вказав ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер (рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», заява №58442/00).

Між тим, матеріали справи свідчать про те, що попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат до позовної заяви позивач не надав, у позовній заяві вказав, що судові витрати позивача складаються виключно із суми судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Таким чином, логічним є висновок про відсутність у позивача на час звернення до суду необхідності у залученні адвоката та надання ним професійної правничої допомоги задля представництва інтересів позивача в суді щодо розгляду ініційованого позивачем судового процесу.

В цьому контексті суд також зважає на позицію, послідовно висловлювану позивачем в ході розгляду справи, щодо незначної складності справи у зв`язку із наявністю правових висновків судів апеляційної та касаційної інстанцій в аналогічних правовідносинах між сторонами.

В подальшому, у поданих 16.04.2024 суду поясненнях щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у справі №910/10912/23 та детального опису робіт (наданих послуг), позивач, зокрема, просив суд поновити йому процесуальний строк на подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З норм ст.ст.118, 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №910/15481/17).

У відповідності до ч.1 ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно із ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Позивачем не обґрунтовано та не наведено жодних вагомих підстав для поновлення строку щодо подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу. Позивач не довів, що існували об`єктивні перешкоди в можливості зазначити у поданій позовній заяві про потенційну або ж ймовірну необхідність понесення відповідних витрат та їх орієнтовний розмір.

З урахуванням наведеного вище, за відсутності поважності причин пропуску строку на подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, та обґрунтованих обставин для поновлення такого строку, зазначене клопотання позивача задоволенню не підлягає.

В силу ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчинення нею процесуальних дій.

Як встановлено судом, у поданій на розгляд суду позовній заяві позивач не просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу та навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі сплаченого судового збору.

З положень ч.2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Застосування відповідних положень ст.124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

З урахуванням обставин справи у їх сукупності, враховуючи неподання позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (крім судового збору), суд дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні заяви про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи судом першої інстанції в розмірі 417462,95 грн, адже немає підстав вважати, що такі витрати для позивача є фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 155587,50 грн під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення судової експертизи у справі №910/10912/23, суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 призначено у справі №910/10912/23 комплексну судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, зупинено провадження у справі №910/10912/23 на час проведення судової експертизи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі №910/10912/23 задоволено, відповідну ухвалу скасовано.

За змістом ст.282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції складається з, зокрема, резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З наведеного слідує, що згідно з встановленими процесуальним законом вимогами питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами у суді апеляційної інстанції, має вирішувати суд апеляційної інстанції.

Зазначене вище є підставою для відмови в ухваленні Господарським судом міста Києва додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/10912/23, понесених позивачем під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення судової експертизи.

Керуючись ст.ст.124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 573050,45 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.02.2025

Суддя Ю.М. Смирнова