ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 910/10905/21

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., перевіривши матеріали справи №910/10905/21, що надійшли від Господарського суду м. Києва разом з супровідним листом від 28.01.2025 №910/10905/21/524/25

у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "СР113" (13301, м. Бердичів, вул. Європейська, 10, ),

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

3. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ),

4. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 )

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрист. Консалт» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 21Г, кв. 31, 32, )

2. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Проскурні Тетяни Олександрівни (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 34-А, прим. 257),

3. Комунального підприємства «Правочин» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 44-Б, ),

4. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенка Дмитра Олеговича ( АДРЕСА_5 )

про визнання недійсними договорів, рішення та актів, скасування, реєстраційних дій, застосування наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла справа № 910/10905/21 Господарського суду м. Києва разом з ухвалою означеного суду від 02.12.2024.

Вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду означених матеріалів справи Господарський суд Київської області констатує наступне.

Справа № 910/10905/21 розглядалась Господарським судом м. Києва.

Постановою Верховного Суду від 21.08.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 у справі №910/10905/21 було скасовано, а справу №910/10905/21 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вбачається, що спірні правовідносини у даному провадженні виникли з дій позивачки пов`язаних з реалізацією корпоративних прав.

Так, вбачається, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка стверджує, що їй були потрібні кошти і ТОВ "Юрист.Консалт" запропонувало вчинити низку дій для того, щоб отримати позику під заставу нерухомого майна. У 2018 році позивачка доручила ТОВ "Юрист.Консалт" створити товариство з обмеженою відповідальністю, і внести до статутного капіталу її нерухоме майно (будинок та дві земельні ділянки). Одразу після цього позивачка уклала з ОСОБА_2 два договори купівлі-продажу 100% частки у статутному капіталі ТОВ "СР113" - за першим договором від 13.08.2018 вона продала частку у товаристві відповідачці за 4 013 600,00 грн, а за другим договором від 15.08.2018 - придбала із розстрочкою платежу (так званий "зворотній продаж") за 2 712 128 грн (що є еквівалентом 99 200,00 дол. США). За твердженням позивачки, після повернення суми позики ОСОБА_2 повинна була повернути їй у власність частку у ТОВ "СР113". 15.08.2018 позивачка та ОСОБА_2 уклали графік платежів корпоративних прав ТОВ "СР113", яким погодили сплату частинами коштів в розмірі 99 200,00 дол. США, що є загальною вартістю корпоративних прав з урахуванням відсотків (з яких вартість корпоративних прав згідно з договором становить 80 000,00 дол. США), частинами у сумі 1 600,00 дол. США. Всього Графіком передбачено 12 траншів з 15.09.2018 до 15.08.2019: 11 траншів по 1 600,00 дол. США та 1 (12-й) транш у розмірі 81 600,00 дол. США. Позивачка зробила два платежі за другим договором 14.09.2018 та від 17.10.2018. Втім, у 2019 році позивачка дізналася, що ОСОБА_2 ще 15.08.2018, тобто в той самий день, коли було укладено договір зворотного продажу з позивачкою, відчужила частку у ТОВ "СР113" на користь ОСОБА_3 за 4 040 000,00 грн. Позивачка звернулася до суду, стверджувала, що не мала наміру продавати свої корпоративні права і що двома договорами купівлі-продажу частки було забезпечено позику, частину якої у розмірі 80 000,00 дол. США вона отримала, тоді як іншу частину - 75 000,00 дол. США - ні. Також вважала, що ОСОБА_2 не набула право власності на частку у статутному капіталі ТОВ "СР113" і не могла розпоряджатися нею. ОСОБА_2 доводила в суді, що законно купила частку у ТОВ "СР113" (і саме таким був намір обох сторін правочину) і повністю розрахувалася з позивачкою перед вчиненням правочину. ОСОБА_3 наполягав на тому, що він є добросовісним набувачем частки, і тому вона не може бути в нього витребувана. Стверджував, що позивачка розуміла, що таким способом відчужує об`єкти нерухомості, і зворотній договір спрямований на обман його як власника майна.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 30 ГПК в порядку виключної підсудності спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

З матеріалів справи, що надійшли від Господарського суду м. Києва вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СР113", реалізація корпоративних прав у якому, покладена в основу доводів позовної заяви, станом на момент відкриття провадження у справі № 910/10905/21 Господарським судом м. Києва було зареєстровано в м. Києві.

Під час нового розгляду справи № 910/10905/21 Господарським судом м. Києва було постановлено ухвалу від 02.12.2024, якою прийнято заяву позивача про зміну предмету позову внаслідок чого предметом позову у даній справі стало витребування нерухомого майна, яке знаходиться в Київській області. Також даною ухвалою, справу № 910/10905/21, що перебувала на новому розгляді у Господарському суді м. Києва, передано Господарському суду Київської області в порядку ч. 3. ст. 30 ГПК України.

Господарськи суд Київської області ухвалою від 19.12.2024 матеріали справи № 910/10905/21 передав Господарському суду міста Києва для продовження розгляду в порядку ч. 1, 2 ст. 31 ГПК наголошуючи на тому, що справа Господарського суду м. Києва №910/10905/21 не може бути прийнята до провадження Господарським судом Київської області, позаяк означена процесуальна дія буде прямим порушенням імперативних положень процесуального закону закріплених в положеннях ч. 2 ст. 31 ГПК України, позаяк Господарський суд м. Києва є судом, яким справа була прийнята до свого провадження з додержанням правил підсудності та є судом, до якого дана справа передана на новий розгляд постановою Верховного Суду. Так, суд зазначав, що положення ч. 2 ст. 31 ГПК України містять імператив, за яким справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду.

17.12.2024 ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського судому м. Києва від 02.12.2024, якою прийнято заяву позивача про зміну предмету позову внаслідок чого предметом позову у даній справі стало витребування нерухомого майна, яке знаходиться в Київській області та якою справу № 910/10905/21, що перебувала на новому розгляді у Господарському суді м. Києва, передано Господарському суду Київської області в порядку ч. 3. ст. 30 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15 січня 2025 ухвалу Господарського судому м. Києва від 02.12.2024 залишено без змін так констатовано підставність передачі даної справи на розгляд Господарському суду Київської області.

28.01.2025 Господарський суд м. Києва супровідним листом від 28.01.2025 №910/10905/21/524/25 повторно направив означену справи до Господарського суду Київської області.

Відтак, з огляду на висновки викладені в постанові Північного апеляційного господарського суду від 15 січня 2025, враховуючи положення ч. 6 ст. 31 ГПК України, Господарський суд Київської області у складі судді А. Черногуза, не дивлячись на позицію даного складу суду викладену в ухвалі від 19.12.2024 у даній справі, яку він повністю підтримує, зобов`язаний прийняти означену справу до свого провадження в силу висновків постанови суду апеляційної інстанції, яка набула законної сили та не була оскаржена та в силу положень ч. 6, 7 ст. 31 ГПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 31, 234 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Матеріали справи № 910/10905/21 Господарського суду міста Києва прийняти до свого провадження для продовження розгляду.

2. Призначити проведення підготовчого засідання у справі на 17.02.2025 на 15:30. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С. Петлюри,16/108).

3. Повідомити сторони про те, що в силу положень ч. 2 ст. 169 ГПК України суд встановлює виключно письмову форму для всіх заяв та клопотань, що будуть подаватись у даній справі. Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення унормовані статтею 170 ГПК України. Користуючись дискрецією, наданою частиною 2 статті 169 ГПК України, суд повідомляє учасників справи, що вказана вимога суду поширюється, зокрема, на заяви та клопотання, що подаються до суду у порядку абзацу 2 частини 8 статті 129 ГПК України стосовно конкретного моменту надання доказів про судові витрати у справі (до чи після прийняття рішення у справі), на заяви про ознайомлення з матеріалами справи, що мають подаватися заздалегідь до дня коли таке ознайомлення може бути проведене, та інші заяви чи клопотання, які повинні розглядатися судом в межах справи. Суд акцентує увагу сторін, що у разі недотримання письмової форми та строків подання такі усні заяви та клопотання залишаються судом без розгляду.

4. Довести до відома учасників справи, що за загальним правилом ч. 8 статті 129 ГПК України докази на підтвердження понесених судових витрат подаються стороною до завершення судових дебатів у справі. Водночас, дана норма надає можливість стороні подати вказані докази і після ухвалення рішення суду з метою прийняття судом додаткового рішення у справі у порядку статті 244 ГПК України за умови, що зацікавлена сторона зробить про це відповідну заяву (повідомить суд та інших учасників процесу, що докази понесення судових витрат будуть подані саме після прийняття рішення у справі, а не до завершення судових дебатів), яка має бути подана до суду до закінчення судових дебатів у справі та відповідати формі встановленій у пункті 4 резолютивної частини цієї ухвали.

5. Враховуючи ухвалу Господарського суду м. Києва від 02.12.2024, якою прийнято заяву позивача про зміну предмету позову внаслідок чого предметом позову у даній справі стало витребування нерухомого майна, яке знаходиться в Київській області, суд вважає за необхідне встановити строк для подання відповідачам доповнень до відзиву на позов (з дотриманням вимог ст. 165 ГПК України) з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; доказів, що підтверджують надіслання відзиву з додатками позивачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

6. Також враховуючи, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.12.2024 було залучено співвідповідача - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), суд вважає за необхідне встановити строк для подання означеним відповідачем відзиву на позов (з дотриманням вимог ст. 165 ГПК України) з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; доказів, що підтверджують надіслання відзиву з додатками позивачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

7. Роз`яснити учасникам справи, що:

- відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подала, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї;

- відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи; суд не бере до уваги докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними;

- докази, які раніше не додані до позовної заяви чи відзиву на неї, якщо інше не передбачено ГПК України, подаються через канцелярію суду або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи;

- відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України клопотання про витребування доказів судом надається у строки, визначені в ч. ч. 2, 3 ст. 80 ГПК України;

- письмові докази відповідно до ч.2 ст. 91 ГПК України подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

8. Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в силу ч.2 ст.178 ГПК України, а у разі ненадання копії відзиву на позов іншому учаснику справи постановити ухвалу про стягнення штрафу відповідно до п.4 ч.1 ст.135 ГПК України.

9. Довести до відома сторін, що будь-які письмові заяви, клопотання, заперечення повинні відповідати вимогам ст.170 ГПК України, та можуть бути повернуті заявнику у випадку недотримання вказаних вимог на підставі ч. 4 ст.170 ГПК України.

10. Довести до відома сторін, що в силу положень ст. ст. 42, 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій ст. 80 ГПК України. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

11. Визначити, що усі судові засідання у даному складі суду проводяться через систему Відеоконференцзв`язку (ВКЗ - https://vkz.court.gov.ua), без додаткових клопотань про проведення засідання у режимі відеоконференції. Для того, щоб брати участь у засіданні віддалено, учасникам справи (їх представникам) достатньо у будь-якій заяві по суті спору або клопотанні повідомити про це суд та вказати свої ідентифікаційні дані у наведеній системі.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 04.02.2025

Суддя А.Ф. Черногуз