ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5310/24

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/5310/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) до Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області (75032, Херсонська обл., Херсонський р-н., с. Дар`ївка, вул. Соборна, буд. 68А, ) про стягнення 735115,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач у позові в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.11.2021 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Дар`ївською сільською радою Херсонського району Херсонської області був укладений договір про постачання природного газу № 20-1164/21-БО-Т. Так, позивач поставив відповідачу природній газ за договором поставки № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2022 на суму 1 309 636,35 грн за період з листопада 2021 по квітень 2022, грудень 2022 року. Однак, як стверджує позивач, відповідач не виконав грошові зобов`язання за договором № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021 на суму 449 014,66грн, на яку позивачем нараховано пеню у розмірі 116 304,63 грн, три проценти річних у розмірі 34 793,13грн та інфляційні втрати у розмірі 135 003,48грн.

Відповідач правом на подання заперечення щодо розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, відзиву на позов не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що ухвала суду від 09.12.2024 була доставлена до електронного кабінету відповідача Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області в підсистемі ЄСІТС 10.12.2024, що підтверджується довідкою суду № 916/5310/24/74574/24 від 11.12.2024.

Ухвалою суду від 09.12.2024 відкрито провадження у справі №916/5310/24, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

16.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Дар`ївською сільською радою Херсонського району Херсонської області було укладено договір розподілу природного газу № 20-1164/21-БО-Т.

Відповідно до п. 2.1 договору № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021 позивач передав відповідачу в період з листопада 2021 по грудень 2022 замовлений Відповідачем обсяг (об`єм) природного газу, в тому числі по місяцях, перелік яких із зазначенням обсягу (об`єму) наведено в п. 2.1 Договору.

Підпунктами 3.5.1. - 3.5.4 договору № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021 визначено, що Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом звірену копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем. На підставі даних отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірника акту приймання-передачі за відповідний період. У випадку не повернення підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого газу протягом відповідного розрахункового періоду розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

Пунктом 5.1 договору № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021 передбачено, що оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: - 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місця, остаточний розрахунок здійснюється до 15-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Згідно п.п. 7. 2., 13.1. договору № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021 у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Даний Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Відповідно до п.п. 11.3. договору № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021 строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років.

У матеріалах справи наявні акти приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 на суму 79875,35грн, від 31.12.2021 на суму 397616,37грн, від 31.01.2022 на суму 427474,32грн, від 28.02.2024 на суму 281559,46грн, від 31.03.2022 на суму 101570,51грн, від 30.04.2022 на суму 11881,52грн, від 31.12.2022 на суму 9750,24грн, коригуючий акт приймання-передачі природнього газу від 25.04.2022 на суму 91,42грн, які не завірені та не підписані Виконавчим комітетом Голопристанської міської ради Херсонської області, однак направлені позивачем на поштову та електронну адресу відповідача Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області.

Згідно інформації надходження коштів на рахунок ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», наданої АТ Ощадбанк у листі від 02.07.2024 за вих.№16/2-09/76244/2024, від відповідач сплатив вартість спожитого природного газу у період з листопада по грудень 2021, з січня по березень 2022 року та з квітня 2023 по квітень 2024 року на загальну суму 860 621,69 грн. Призначення платежів: за природній газ та транспортування за договором № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021 у період з 29.12.2021 по 14.03.2022 та 26.12.2022.

В матеріалах справи також міститься інформація щодо остаточної алокації відборів споживачів за період з 24.11.2021 по 31.12.2022.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши викладені сторонами пояснення, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення або відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно пункту 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ за відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь- якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Відповідно до п. 4 гл. 5 розділу VI Кодексу ГРМ за результатами споживання природного газу у період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника (несанкціонований відбір природного газу) Оператор ГТС при забезпеченні заходів балансування за підсумками газового місяця за процедурою, визначеною Кодексом ГТС, віднесе такі обсяги (неврегульований небаланс) на Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ вартість таких обсягів, що розраховується за формулою.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як встановлено судом вище 16.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Дар`ївською сільською радою Херсонського району Херсонської області було укладено договір розподілу природного газу № 20-1164/21-БО-Т.

Як стверджує позивач ним було поставлено відповідачу природній газ за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року та у грудні 2022 року за договором № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021, що підтверджується актами-приймання передачі від 30.11.2021, від 31.12.2021, від 31.01.2022, від 28.02.2024, від 31.03.2022, від 30.04.2022, від 31.12.2022, коригуючим актом приймання-передачі природнього газу від 25.04.2022 на суму 1 309 636,35 грн. Згідно інформації надходження коштів на рахунок ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» відповідач сплатив вартість спожитого природного газу у період з листопада по 14.03.2022 та 26.12.2022 на суму 860 621,69 грн, зокрема, відповідачем проводились оплати 14.03.2022, під час перебування с. Дар`ївка, Херсонської області у тимчасовій окупації, що підтверджується листом АТ Ощадбанк від 02.07.2024 за вих.№16/2-09/76244/2024. Звідси, дослідивши дані обставини, слід дійти висновків про визнання відповідачем існуючого боргу, а тому судом підлягають задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природній газ за договором № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021 у розмірі 449 014,66грн.

Внаслідок існуючого у відповідача прострочення виконання грошового зобов`язання за вартістю природнього газу позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню в розмірі 116 304,63грн за період з 16.03.2022 по 31.08.2024, виходячи з суми заборгованості 449 014,66грн. Так, пунктом 11.3. договору № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021 встановлено строк нарахування пені 5 років.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, з врахуванням п. 11.3. договору № № 20-1164/21-БО-Т від 16.11.2021, суд встановив, що позивачем зроблено розрахунок вірно на суму 116 304,63грн за період з 16.03.2022 по 31.08.2024, виходячи з суми заборгованості 449 014,66грн.

Між тим, згідно ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Разом з тим, у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (частина третя статті 551 Цивільного кодексу України, стаття 233 Господарського кодексу України), так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер.

Крім цього категорії «значно» та «надмірно», які використовуються в статті 551 Цивільного кодексу України та в статті 233 Господарського кодексу України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником (висновок сформульований в постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

За таких обставин, враховуючи те, що головною метою неустойки є стимулювання боржника до належного виконання основного зобов`язання і не лише майновий стан боржника може бути підставою для зменшення штрафних санкцій, враховуючи важливість збереження господарської діяльності відповідача, кризову ситуацію, яка склалася в країні внаслідок військової агресії проти України, що призводить до фінансових труднощів усіх підприємств без виключення, віднесення Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області до розпорядників бюджетними коштами, беручи до уваги обставини ненадання позивачем доказів погіршення матеріального стану товариства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, а також беручи до уваги розмір пені, заявленого до стягнення позивачем його співвідношення до суми боргу та на думку суду з викладених підстав, який є надмірною відповідальністю, що не відповідає правовому призначенню неустойки, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає за необхідне зменшити заявлений позивачем розмір стягнення пені до 11 630,46 грн, що є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань, проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, та є засобом недопущення використання неустойки ані як інструменту позивача для отримання безпідставних доходів, ані як способу відповідача уникнути відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 вказав, що зменшення судом неустойки до певного розміру відбувається із визначенням її у конкретній грошовій сумі, що підлягає стягненню, тоді як переведення зменшуваного розміру неустойки у частки, а відповідно і апелювання у спорах про зменшення розміру неустойки такими категоріями, як частка або процент, на який зменшується неустойка, не відображає об`єктивний стан сукупності обставин, які є предметом судового дослідження при вирішенні питання про зменшення неустойки.

Також, позивач у зв`язку з не оплатою відповідачем спожитого газу нарахував до стягнення з останнього інфляційні втрати на суму 135 003,48 грн за період з 01.04.2022 по 31.08.2024 та три проценти річних на суму 34 793,13 грн за період з 16.03.2022 по 31.08.2024, виходячи з суми заборгованості 449 014,66грн.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши зроблений позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційний втрат встановив, що їх зроблено вірно, у зв`язку з чим судом підлягають стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати на суму 135 003,48 грн за період з 01.04.2022 по 31.08.2024 та три проценти річних на суму 34 793,13 грн за період з 16.03.2022 по 31.08.2024, виходячи з суми заборгованості 449 014,66грн.

З огляду на викладене, судом підлягають частковому задоволенню заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 449 014,66грн основної заборгованості, 11630,46грн пені, 34793,13грн три проценти річних, 135003,48грн інфляційних втрат.

За розгляд даного позову позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 8821,39грн, які у зв`язку із частковим задоволенням судом заявлених позивачем позовних вимог та зменшення судом з власної ініціативи заявленої до стягнення пені, підлягають судом стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 8821,39грн.

Керуючись ст.ст.123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 331, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) до Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області (75032, Херсонська обл., Херсонський р-н., с. Дар`ївка, вул. Соборна, буд. 68А, ) про стягнення 735115,90 грн.

2. Стягнути з Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області (75032, Херсонська обл., Херсонський р-н., с. Дар`ївка, вул. Соборна, буд. 68А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) 449 014 (чотириста сорок дев`ять тисяч чотирнадцять) грн 66 коп основного боргу, 11 630 (одинадцять тисяч шістсот тридцять) грн 46 коп пені, 34 793 (тридцять чотири тисячі сімсот дев`яносто три) грн 13 коп три проценти річних, 135 003 (сто тридцять п`ять тисяч три) грн 48 коп інфляційних втрат, 8821 (вісім тисяч вісімсот двадцять одну) грн 39 коп судового збору.

3. Відмовити в решті частини заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2025 р.

Суддя І.А. Малярчук