ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 лютого 2025 року Справа № 903/21/25

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства Волиньтурист

про скасування заходів забезпечення позову

по справі № 903/21/25

за позовом заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Волиньтурист

про стягнення 7313914,76 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Сініцина Л. М., витяг з ЄДРПОУ;

від відповідача: Марач В. В., адвокат, довіреність від 24.01.2025;

від прокуратури: Рішко А. В., прокурор відділу, посвідчення № 071731 від 01.03.2023.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

В с т а н о в и в:

07.01.2025 заступник керівника Волинської обласної прокуратури звернулися з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Приватного акціонерного товариства Волиньтурист про стягнення 7313914,76 грн, з них 2983266 грн безпідставно збережених коштів орендної плати, 4330648,76 грн інфляційних втрат та 3% річних,

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідач на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 14.09.2016 по справі №903/493/16 не звільнив добровільно займане приміщення готелю Світязь загальною площею 7896 кв. м., що знаходиться за адресою: вул.Набережна,4, м.Луцьк, Волинська область, та продовжував ним користуватись за відсутності на це правових підстав упродовж періоду з 02.04.2017 по 25.02.2018, без сплати орендної плати.

Ухвалою суду від 13.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.02.2025; запропоновано відповідачу надати відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив; прокурору та позивачу відповідь на відзив.

21.01.2025 прокурором з метою забезпечення виконання майбутнього (можливого) рішення суду подано заяву про забезпечення позову, а саме шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать ПрАТ "Волиньтурист", в межах суми 7313914,76 грн, що відповідає розміру стягнення за позовом у справі № 903/21/25.

В обґрунтування необхідності вжиття зазначених вище заходів забезпечення позову прокурор зазначив, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Враховуючи характер спірних правовідносин, а також те, що предметом позову є стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 7313914,76 грн на користь держави, якими відповідач, у випадку не накладення на них арешту, зможе у будь-який момент розпорядитись, що фактично призведене до не поновлення прав та інтересів позивача, наявні правові підстави для забезпечення судом позову.

Ухвалою суду від 22.01.2025 заяву заступника керівника Волинської обласної прокуратури № 15-100вих.25 від 20.01.2025 про забезпечення позову задоволено; накладено арешт на грошові кошти в межах суми 7313914,76 грн, що належать Приватному акціонерному товариству "Волиньтурист" (вул.Гайова,2, урочище Гушово, с.Світязь, Шацький район, Волинська область, 44021, ) і знаходяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах.

27.01.2025 відповідач через систему Електронний суд подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову вжитих судом відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 22.01.2025. При цьому вказує, що відповідач надалі здійснює свою господарську діяльність, отримує доходи, має найманих працівників. Крім того, на праві приватної власності відповідачу належить нерухоме майно загальною площею більше 8 тис кв.м., за рахунок якого може бути погашена заборгованість у випадку задоволення позову. Звертає увагу суду, що відповідач не є боржником у жодному виконавчому провадженні, щодо нього відсутні інші провадження щодо стягнення заборгованості, окрім поданих прокурором. Вартість нерухомого майна відповідача є об`єктивно більшою, ніж сума заявлених вимог. Арешт рахунків навпаки призведе до зупинення господарської діяльності відповідача, що в свою чергу ускладнить виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 28.01.2025 прийнято клопотання до розгляду; розгляд клопотання Приватного акціонерного товариства Волиньтурист про скасування заходів забезпечення позову по справі № 903/21/25 призначено на 03.02.2025.

30.01.2025 прокурор через систему Електронний суд подав заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову в якому просить відмовити у задоволенні клопотання. При цьому вказує, що клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову є гнеобгрунтованим, оскільки на його підтвердження не надано належних та допустимих доказів того, що накладення арешту на грошові кошти перешкодить господарській діяльності відповідача, призведе до її зупинення чи порушення прав та інтересів працівників. Звертає увагу суду, що відповідач безпідставно стверджує про те, що за рахунок належного йому на праві власності нерухомого майна може бути погашена заборгованість у випадку задоволення позову, оскільки відповідне нерухоме майно перебуває під арештом у іншій справі і яке до зняття арешту не підлягатиме відчуженню. Дане заперечення з додатками долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.02.2025 прокурор та представник позивача просили відмовити у задоволенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні 03.02.2025 представник відповідача просили скасувати заходи забезпечення позову. Додатково на запитання суду повідомив, що на арештованих рахунках взагалі відсутні кошти, а кримінальне провадження по якому накладено арешт на нерухоме майно стосується розслідування ДБР щодо цього майна, по якому вони ще навіть не допитувались.

Розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства Волиньтурист про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.01.2025 по справі № 903/21/25, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За загальним правилом, враховуючи, що забезпечення позову застосовується, як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що розгляд заяви про скасування вжитих заходів забезпечення позову не є переглядом або переоцінкою судом доказів та доводів, що досліджувалися при розгляді заяви про забезпечення позову, що може здійснюватися лише в порядку апеляційного або касаційного оскарження ухвали про забезпечення позову.

Проте, суд повторно наголошує, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, розглядаючи питання забезпечення позову у справах про стягнення заборгованості, сформулювала в тому числі висновок, що відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності.

Наведений підхід щодо розподілу тягаря доказування обставин співмірності заходів забезпечення позову є логічним та раціональним, адже інформація щодо діяльності та фінансового стану товариства (в тому числі відомості стосовно комерційної діяльності товариства, фінансово-економічного стану, а також відомості про банківські рахунки товариства та проведені за ними операції) у розумінні статті 21 Закону України "Про інформацію" та статті 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею, тобто інформацією з обмеженим доступом, а тому саме відповідач має можливість більш повно доводити наведені обставини. Зокрема спростувати підстави для накладення арешту на грошові кошти на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах оспорюваної суми; обґрунтувати яким чином накладення арешту на грошові кошти відповідача на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах оспорюваної суми порушує його права; зазначити про наявність у нього на відкритих ним рахунках в банківських установах достатньої кількості грошових коштів, про наявність іншого майна (із конкретизацією переліку та вартості), що в сукупності свідчитимуть про можливість реального та фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову. Тобто спростувати обставини імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у справі про задоволення позову в разі невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах спірної суми.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не обґрунтовує позицію того, яким чином накладення арешту на відкриті ним рахунки в банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах оспорюваної суми порушує його права чи призводить до її зупинення, доказів цьому не надає, а саме лише посилання на згадані обставини, без надання належних цьому доказів, не свідчить про те, що застосовані заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти у межах суми спору, створять перешкоди у господарській діяльності відповідача чи порушать права та інтереси працівників.

При цьому відповідач не зазначає про наявність у нього на відкритих ним рахунках в банківських установах достатньої кількості грошових коштів, що в сукупності може свідчитимуть про можливість реального та фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову, а навпаки, представник відповідача у судовому засіданні повідомив, що на арештованих рахунках відсутні кошти.

Щодо тверджень відповідача про те, що останньому на праві власності належить нерухоме майно площею більше 8 тис кв.м, за рахунок якого може бути погашена заборгованість у випадку задоволення позову, то як з`ясовано в судовому засіданні 03.02.2025 дане майно перебуває під арештом у кримінальному провадженні і до зняття арешту не підлягатиме відчуженню.

Разом з тим, слід зазначити, що під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову суд не оцінює правомірність та доцільність вжиття ним заходів забезпечення позову, а лише з`ясовує, чи потреба у забезпеченні позову відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

При цьому, заявником не надано жодних доказів, які б спростовували необхідність у застосуванні таких заходів, а також підтверджували б, що необхідність у таких заходах відпала.

Відтак, обставини, якими відповідачем обґрунтовано клопотання, не вказують на зміну або зникнення підстав, які було покладено судом в основу забезпечення позову, які було наведено в ухвалі суду від 22.01.2025.

Будь-яких інших обставин, які вказують на те, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджатиме належному виконанню судового рішення не наведено.

Таким чином, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які в розумінні ст.145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Волинської області від 22.01.2025 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив:

у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства Волиньтурист про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 04.02.2025.

Суддя А. С. Вороняк