ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" лютого 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1221/24

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянувши заяву ТОВ "АГРІ-КОММ" про забезпечення позову від 07.02.2025 у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІ-КОММ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНАР"

про стягнення 320380,92 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРІ-КОММ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНАР" про стягнення 320380,92 грн, з яких 216000,00 грн основного боргу, 75983,35 грн пені, 19216,77 грн інфляційних витрат та 9180,80 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №07/04 від 07.04.2023 в частині повної та своєчасної оплати продукції в порядку, визначеному п.2.4 цього договору.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.02.2025 у справі №906/1221/24 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНАР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІ-КОММ" 216000,00 грн основного боргу, 19216,77 грн інфляційних втрат, 8368,59 грн 3% річних, 63064,78 грн пені та 3679,64 грн судового збору; у задоволенні решти позову відмовлено.

07.02.2025 до суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від позивача надійшла заява про забезпечення позову від 07.02.2025, у якій останній просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно (рухоме та нерухоме) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНАР" в межах задоволеної суми позову у розмірі 310329,78 грн, до набрання законної сили рішенням суду у справі №906/1221/24, обґрунтовуючи це тим, що відповідач виступає стороною в судових процесах (справа №240/34843/23), безперешкодно продовжує свою діяльність, в тому числі вільно розпоряджається коштами, отримує прибуток, орендує земельні ділянки, що в свою чергу може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Вказана заява ТОВ "АГРІ-КОММ" про забезпечення позову оцінюється судом як заява про забезпечення виконання рішення суду, при розгляді якої суд врахував таке.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч.1 ст.2 ГПК України).

Судовий розгляд справи закінчується ухваленням рішення суду, яке є обов`язковим до виконання (ст.129-1 Конституції України, ст.326 ГПК України).

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абз.3 п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (абз.2 п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абз.5 пп.2.1 п.2 мотивувальної частини рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013).

За приписами ч.ч.1, 2 ст.239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову.

Згідно з ч.6 ст.327 ГПК України, за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходи, передбачені статтею 137 цього Кодексу.

Тобто забезпечення виконання рішення суду здійснюється, у тому числі, за допомогою вжиття заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову - це передбачені процесуальним законом відповідні процесуальні дії суду, призначені гарантувати виконання судового рішення про задоволення позову. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення про задоволення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення, у тому числі забезпечення виконання рішення суду, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та адекватності вимог заявника щодо такого забезпечення; збалансованості інтересів сторін спору, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом забезпечення виконання рішення суду і предметом вимоги заявника; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками відповідного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Разом із тим процесуальний закон встановлює і систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне та касаційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову тощо.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

При цьому обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.06.2022 у справі №908/2382/21 вказав, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Вказаного висновку дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 21.09.2023 у справі №922/1856/23.

Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (така правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

Отже, у разі пред`явлення позову до боржника про стягнення грошових коштів, накладення арешту на грошові кошти та майно у межах ціни позову забезпечує у майбутньому виконання рішення суду. Натомість, у разі незабезпечення такого позову, боржник має право у будь-який момент відчужити належні йому грошові кошти та майно.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість тверджень позивача щодо підстав вважати, що ТОВ "ЗЕРНАР" у будь-який момент може вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду, у тому числі розпорядитись грошовими коштами та відчужити майно, що призведе до утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

При цьому заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

У заяві від 07.02.2025 позивач просить накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача в межах задоволеної рішенням суду суми позову у розмірі 310329,78 грн, включаючи суму судового збору, присуджену до стягнення - 3679,64 грн, що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір») і не є частиною предмета спору між сторонами.

За таких обставин, обґрунтованими, адекватними та співмірними у даному випадку є заходи забезпечення виконання рішення суду у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти ТОВ "ЗЕРНАР" в межах стягнутої за рішенням суду суми в розмірі 306650,14 грн.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Поряд із цим суд зауважує, що забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду (абз.2 ч.2 ст.239 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, заяву ТОВ "АГРІ-КОММ" від 07.02.2025 слід задовольнити частково, вжити заходи забезпечення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 03.02.2025 у справі №906/1221/24 шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать ТОВ "ЗЕРНАР", а також на майно (рухоме та нерухоме) ТОВ "ЗЕРНАР" в межах стягнутої за рішенням суду суми в розмірі 306650,14 грн; в решті заяви відмовити.

Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч.1 ст.141 ГПК України), відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.136, 137, 140, 233-235, 239, 327 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІ-КОММ" від 07.02.2025 у справі №906/1221/24 задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 03.02.2025 у справі №906/1221/24 шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНАР" (вул. Козака, буд. 1, с. Берестовець, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11532, ідентифікаційний код 44514865), а також на майно (рухоме та нерухоме) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНАР" (вул. Козака, буд. 1, с. Берестовець, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11532, ідентифікаційний код 44514865) в межах стягнутої за рішенням суду суми в розмірі 306650,14 грн.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

4. Стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРІ-КОММ" (вул. Кемського Сергія, буд. 1, м. Коростень, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11500, ідентифікаційний код 32173401).

5. Боржником за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНАР" (вул. Козака, буд. 1, с. Берестовець, Коростенський р-н, Житомирська обл., 11532, ідентифікаційний код 44514865).

6. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає обов`язковому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

7. Дана ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.);

3 - відповідачу (рек.).