ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 рокуСправа № 912/2412/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Приватного підприємства "Будкомплект" (вул. Гайворонська, 1А, м. Гайворон, Кіровоградська область, 26300)

про стягнення 1 865 928,61 грн,

секретар судового засідання - Коваленко Т.А.,

представники сторін

від позивача - Мазан О.І., витяг з наказу №319 від 12.11.24, офіцер військової частини, в режимі відеконференцзв`язку;

від відповідача - Медвідь В.А., адвокат, ордер серія ВА № 1093215 від 21.10.24, в режимі відеконференцзв`язку,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до Приватного підприємства "Будкомплект" про стягнення грошових коштів в сумі 1 865 928,61 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Аудиторським звітом №234/3/29 аз від 06.09.2021 Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України встановлено, що відповідачем не забезпечено документального підтвердження фактично понесених витрат на відрядження, а також адміністративних витрат, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 1 865 928,61 грн безпідставно набутих коштів.

Ухвалою від 30.09.2024 господарський суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк для усунення недоліків. У строк встановлений судом позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що до суду 04.10.2024 надані відповідні докази.

Ухвалою від 09.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.11.2024.

23.10.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов.

28.10.2024 до суду надійшло клопотання позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

28.10.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

31.10.2024 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.

07.11.2024 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 26.11.2024.

Господарським судом у підготовчому засіданні 26.11.2024 протокольною ухвалою постановлено відмовити у задоволенні клопотання позивача щодо залучення третьої особи, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів з ініціативи суду, задоволено усне клопотання відповідача про оголошення перерви з метою подачі до суду клопотання про витребування оригіналів документів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.12.2024.

Ухвалою від 17.12.2024 господарський суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 912/2412/24 та призначити справу до судового розгляду по суті на 02.01.2025.

02.01.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 28.01.2025.

21.01.2025 до суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів.

27.01.2025 від відповідача надійшло заперечення на клопотання позивача про долучення доказів.

27.01.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

28.01.2025 надійшло клопотання відповідача про витребування доказів.

Господарським судом у судовому засіданні 28.01.2025 протокольною ухвалою постановлено відмовити у задоволенні клопотання позивача про долучення доказів та оголошено перерву в судовому засіданні до 30.01.2025.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 30.01.2025 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

Між військовою частиною НОМЕР_1 та Приватним підприємством "БУДКОМПЛЕКТ" для виконання будівельних робіт на об`єкті "Будівництво табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (МЦПП) у АДРЕСА_2 " І пусковий комплекс "Будівництво 11 казарм (у тому числі 1 для військовослужбовців жінок) І черга будівництва" були укладені договори підряду:

- Договір підряду № 21/07/20Т від 01.07.2020 (т. 2 а.с. 193-197), за умовами якого Замовник доручав, а Підрядник забезпечував відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 субпідрядні роботи щодо виконання робіт"Будівництво табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (МЦПП) у АДРЕСА_2 " І пусковий комплекс "Будівництво 11 казарм (у тому числі 1 для військовослужбовців жінок) І черга будівництва (казарма 3-4) (за кодом СРV за ДК 021:2015 - 45216200-6 Будівництво будівель і споруд військового призначення), що виконувались за рахунок коштів Державного бюджету України (п. 1.1.). Підрядник зобов`язується протягом 120 календарних днів з моменту укладання договору виконати роботи на Об`єкті та передати їх Замовнику, а Замовник прийняти і оплатити виконані роботи (п. 1.2.). Договірна ціна становить 7 065 462,00 грн (п. 3.1.). Термін завершення виконання робіт по Об`єкту - протягом 120 календарних днів з моменту укладання договору (п. 5.1.);

- Договір підряду № 23/07/20Т від 01.07.2020 (т. 1 а. с. 106-110), за умовами якого Замовник доручав, а Підрядник забезпечував відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 субпідрядні роботи щодо виконання робіт "Будівництво табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (МЦПП) у АДРЕСА_2 " І пусковий комплекс "Будівництво 11 казарм (у тому числі 1 для військовослужбовців жінок) І черга будівництва (казарма 3-6) (за кодом СРV за ДК 021:2015 - 45216200-6 Будівництво будівель і споруд військового призначення), що виконувались за рахунок коштів Державного бюджету України (п. 1.1.). Підрядник зобов`язується протягом 120 календарних днів з моменту укладання договору виконати роботи на Об`єкті та передати їх Замовнику, а Замовник прийняти і оплатити виконані роботи (п. 1.2.). Договірна ціна становить 13 152 642,00 грн (п. 3.1.). Термін завершення виконання робіт по Об`єкту - протягом 120 календарних днів з моменту укладання договору (п. 5.1.);

- Договір підряду № 45/12/20 від 25.12.2020 (т. 2 а.с. 136-140), за умовами якого Замовник доручав, а Підрядник забезпечував відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 субпідрядні роботи щодо виконання робіт "Будівництво табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (МЦПП) у АДРЕСА_2 " І пусковий комплекс "Будівництво 11 казарм (у тому числі 1 для військовослужбовців жінок) І черга будівництва (казарма 3-4) додаткові роботи, що виконувались за рахунок коштів Державного бюджету України (п. 1.1.). Підрядник зобов`язується з моменту укладання договору виконати роботи на Об`єкті та передати їх Замовнику, а Замовник прийняти і оплатити виконані роботи (п. 1.2.). Договірна ціна становить 1 319 961,22 грн (п. 3.1.);

- Договір підряду № 46/12/20 від 25.12.2020 (т. 2 а. с. 154-158), за умовами якого Замовник доручав, а Підрядник забезпечував відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 субпідрядні роботи щодо виконання робіт "Будівництво табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі НОМЕР_2 Міжвидового Центру підготовки підрозділів (МЦПП) у м. Ульянівка (с. Михайлівка), Миколаївської області" І пусковий комплекс "Будівництво 11 казарм (у тому числі 1 для військовослужбовців жінок) І черга будівництва (казарма 3-5) додаткові роботи, що виконувались за рахунок коштів Державного бюджету України (п. 1.1.). Підрядник зобов`язується з моменту укладання договору виконати роботи на Об`єкті та передати їх Замовнику, а Замовник прийняти і оплатити виконані роботи (п. 1.2.). Договірна ціна становить 1 064 304,80 грн (п. 3.1.);

- Договір підряду № 47/12/20 від 25.12.2020 (т. 2 а. с. 170-174), за умовами якого Замовник доручав, а Підрядник забезпечував відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 субпідрядні роботи щодо виконання робіт "Будівництво табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі НОМЕР_2 Міжвидового Центру підготовки підрозділів (МЦПП) у м. Ульянівка (с. Михайлівка), Миколаївської області" І пусковий комплекс "Будівництво 11 казарм (у тому числі 1 для військовослужбовців жінок) І черга будівництва (казарма 3-6) додаткові роботи, що виконувались за рахунок коштів Державного бюджету України (п. 1.1.). Підрядник зобов`язується з моменту укладання договору виконати роботи на Об`єкті та передати їх Замовнику, а Замовник прийняти і оплатити виконані роботи (п. 1.2.). Договірна ціна становить 1 441 775,10 грн (п. 3.1.);

Відповідно до умов п. 1.3. Договорів кількісні характеристики виконуваних за цими Договорами робіт викладено у Додатку № 1 до цих Договорів.

Положеннями п. 2.3. Договорів визначено, що Замовник здійснює контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконаних робіт відповідно до ч. 1 ст. 849 Цивільного кодексу України та у порядку, передбаченому Договором.

Як вже зазначено, у п. 3.1. Договорів сторонами погоджена договірна ціна.

Зазначена договірна ціна є твердою, складається Підрядником на підставі наданої ним цінової пропозиції згідно з вимогами нормативних документів у сфері ціноутворення в будівництві (п. 3.2. Договорів).

Відповідно до п. 3.3. Договорів договірна ціна цього Договору може бути уточнена лише у випадках, якщо: Замовник змінює в процесі виконання робіт на Об`єкті проектні рішення, що призводить до зменшення обсягів робіт та вартісних показників; виникають обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) - надзвичайні обставини та події, які не можуть бути передбачені сторонами під час укладання Договору; змінюється законодавство з питань оподаткування та з інших питань, обов`язкове застосування положень якого призводить до зміни вартості робіт.

За умовами п. 4.1.1. Договорів розрахунки за виконані роботи по Об`єкту проводяться на підставі "Актів приймання виконаних будівельних робіт" за формою КБ-2в та "Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат" за формою КБ-3 протягом 90 календарних днів з дня прийняття Замовником виконаних робіт. При взаєморозрахунках за виконані роботи Підрядник складає розрахунок у довільній формі виходячи з номенклатури та обсягів виконаних у звітному місяці робіт, зазначених в Акті приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в), нормативної кількості матеріальних ресурсів на виконанні обсяги робіт, поточних ринкових цін їх придбання в зіставленні з цінами цих же ресурсів, врахованих договірній ціні.

У п. 4.1.5. Договорів погоджено, що у разі виявлення невідповідності пред`явлених до оплати робіт встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, Замовник має право скоригувати суму, що підлягає сплаті, про що Підрядник повідомляється письмово.

Положеннями п. 4.1.6. Договорів передбачено, що у разі виявлення у розрахунках за виконані роботи (форма КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та форма №КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат"), які були оплачені за попередні періоди, безперечних помилок та порушень норм визначення вартості будівництва, загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню Замовником, про що Підрядник повідомляється письмово.

Пунктом 4.1.7. Договорів передбачено право Замовника відмовитись від приймання робіт та їх оплати за умови, якщо вони не відповідають вимогам затвердженої проектної документації на Об`єкт, чинному законодавству (Державні будівельні норми, правила, стандарти тощо), а також умовам Договору.

У п. 5.1 Договорів визначено місце виконання робіт: військовий полігон м. Ульянівка (с. Михайлівка), Миколаївської області.

За умовами п. 5.2.4. Договорів передача виконаних робіт по Об`єкту Підрядником та їх приймання Замовником оформлюється Актом приймання виконаних будівельних робіт та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-2В, КБ-3) з обов`язковим попереднім оформленням виконавчої технічної документації, актів на приховані роботи, виконавчих схем, тощо.

З Актами приймання виконаних будівельних робіт. Підрядник зобов`язаний надавати підтверджуючі бухгалтерські документи на інші витрати (відрядження, перевезення працівників, тощо).

Згідно з п. 5.3.1. Договорів забезпечення робіт по Об`єкту проектною документацією здійснюється Замовником.

У п. 6.1.3. Договорів передбачений обов`язок Замовника протягом 3 (трьох) календарних днів після підписання Сторонами Договору передати Підряднику з оформленням відповідного акта приймання-передачі будівельний майданчик для виконання робіт по Об`єкту та проектну документацію на Об`єкт.

Договори набирають чинності з моменту підписання Сторонами та діють до 31 грудня 2020 року, а в частині своїх зобов`язань та розрахунків до їх повного виконання Сторонами (п. 10.1. Договорів).

Відповідно до п. 6.3.20. Договорів Підрядник зобов`язаний на вимогу Замовника надавати останньому для перевірки документацію щодо виконаних на Об`єкті робіт, будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, обладнання і устаткування, які використовуються (використовувались).

Договори підписано представниками сторін та скріплено печатками.

Виконані роботи за укладеними між позивачем та відповідачем договорами були оплачені у повному обсязі, що підтверджується відповідними відмітками управлення Державної казначейської служби на актах виконаних будівельних робіт ( т. 1: а.с. 36 з об.-39 з об., а.с. 45 з об.- 48, а.с. 36 з об.-39 з об., а.с. 49 з об.- 70, а.с. 36 з об.-39 з об.; т. 2 : а.с. 65 з об.- 67 з об., а.с. 68 з об.- 71, а.с. 72 з об. - 78 з об., а.с. 80 з об. - 96 з об., а.с. 97 з об. - 99 з об., а.с. 100 з об. - 165 з об., а.с. 151 - 153, а.с. 168 з об.- 169 з об.; т. 3 : а.с. 120 - 126 з об., а.с. 127 з об. 166).

Як стверджує позивач, виконані роботи за укладеними договорами оплачені у повному обсязі, що підтверджується відповідними відмітками Управління Державної казначейської служби на актах виконаних будівельних робіт.

Надалі, на підставі рішення №6057/з від 23.04.2021 Міністра оборони України та розпорядження №234/1287 від 12.05.2021 директора Департаменту внутрішнього аудиту у період з 26 травня по 05 серпня 2021 року представниками Центрального територіального управління внутрішнього аудиту проведено перевірку законності та ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на будівництво об`єктів Міністерства оборони України.

В аудиторському звіті №234/3/29аз від 06.09.2021, складеному за результатами перевірки, встановлено ряд порушень вимог чинного законодавства, що створило ризик незаконних видатків (т. 1 а.с. 6- 22).

У вказаному звіті зазначено, що роз`ясненням Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.06.2013 "Про визначення вартості будівельних робіт, що виконуються фізичною особою-підприємцем із залученням державних коштів", розміщеного на web-порталі уповноваженого органу minregion.gov.ua, визначено, що згідно зі ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законодавством або не випливає із суті відносин.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996, норми якого поширюються на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Суб`єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку і звітності.

Стаття 9 Закону №966 встановлює, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

У порушення ст. 51 ЦК України, ст. 2 та 9 Закону №996, П (С) БО 9 "Запаси", П (С) БО 16 "Витрати", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 №88, Методичних рекомендацій, листа Мінрегіонбуду від 06.05.2010 №2/12-20/4993, роз`яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.06.2013 "Про визначення вартості будівельних робіт, що виконуються фізичною особою-підприємцем із залученням державних коштів", підприємцями не надано документів, що підтверджують ведення бухгалтерського обліку та підтвердження понесених витрат за актами КБ-2в документально.

Аудитом встановлено, що відповідно до наданих документів у підприємців відсутній апарат управління, планово-виробничо-технічні, заготівельні служби (відділи постачання, підрозділи виробничо-технологічної комплектації будівельних організацій тощо) та матеріальні базові склади тощо.

А також, виявлено ризики у використанні бюджетних коштів в наслідок не підтвердження документально інших супутніх витрат (витрат на відрядження) на суму 1 865 928,61 грн.

Перевіркою виявлено ризики у використанні бюджетних коштів.

24.08.2023 позивач направив відповідачу претензію №7/2 з вимогою надати відповідні первинні документи, які підтверджують адміністративні витрати та витрати на відрядження працівників відповідача, у випадку їх відсутності - повернути кошти в сумі 1 865 928,61 грн (т. 1 а. с. 24-25). Вказана претензія залишена без відповіді.

За доводами позивача, відповідач безпідставно (без підтвердження належними первинними бухгалтерськими документами) включив до вартості робіт адміністративні витрати та витрати на відрядження працівників у загальному розмірі 1 865 928,61 грн.

Таким чином, позивач переконаний, що належним способом захисту його порушених прав буде стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 1 865 928,61 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення вимог та зазначив, що відповідно до п. 5.2.4. Договорів укладених між сторонами з актами приймання виконаних будівельних робіт, підрядник зобов`язаний надавати підтверджуючі бухгалтерські документи на інші витрати (відрядження, перевезення працівників, тощо). Відповідач вважає, що якщо замовник не зробить заяви щодо невідповідності виконаної роботи умовам договору, відступів у виконанні роботи, інших недоліків під час прийняття робіт, він втрачає право у подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. З актів приймання виконаних будівельних робіт вбачається, що роботи, обумовлені договорами підряду позивачем прийняті, відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт підписані та роботи оплачені. Мотивована відмова від приймання виконаних робіт з боку позивача не надходила, обсяг виконаних робіт погоджений сторонами та їх вартість повністю оплачена позивачем, умови договорів підряду сторони виконали повністю, зауважень одна до одної у них не було. Надані відповідачем бухгалтерські документи (оригінали первинних бухгалтерських документів) не були враховані Центральним управлінням внутрішнього Аудиту Міністерства оборони України при складанні Аудиторського звіту, висновками якого позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Відповідач зазначає, що акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись, як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

На підставі вищевикладеного відповідач просить в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача вважаючи їх необґрунтованими, та зазначає таке.

Складаючи довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 та акти виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в відповідач, відповідно до вимог чинного законодавства України, повинен був включати витрати, які були дійсно понесені відповідачем при виконанні робіт. На неодноразову вимогу позивача відповідач не надав документів, які підтверджують витрати на відрядження працівників відповідача, що є свідченням того, що відповідач таких витрат не поніс. Зазначене є порушенням вимог п. 5.4.4.1 ДСТУ-Н Д.1.1-5:2013, відповідно до якого при проведенні розрахунків за обсяги виконаних робіт кошти на відрядження працівників будівельних організацій на об`єкти будівництва враховуються на підставі фактичних витрат на ці цілі у звітному періоді. Позивач зазначає, що згідно з п. 5.2.4.1 ДСТУ-Н Д.1.1-5:2013, підрядник зобов`язаний надавати підтверджуючі бухгалтерські документи на інші витрати (відрядження, перевезення працівників, тощо), відповідач таких документів позивачу не надав.

У запереченні (на відповідь на відзив) відповідач зазначив наступне.

Позивач не навів жодного переконливого аргументу та не надав суду жодного доказу в підтвердження факту порушення відповідачем норм визначення вартості будівництва та/або факту виявлення беззаперечних помилок у розрахунках за виконані будівельні роботи (акти КБ-2, довідки КБ-3). Акт ревізії фінансово-господарської діяльності (аудиторський звіт) не є достатнім доказом факту порушення відповідачем своїх зобов`язань за договорами підряду. Позивач не стверджує про недоліки у виконаних підрядником роботах, а лише вказує на те, що до актів КБ-2в відповідачем було включені витрати, які не були підтверджені документально. Позивач не спростовує надані відповідачем докази направлення на адресу Центрального управління внутрішнього Аудиту Міністерства оборони України на їх же вимогу оригіналів первинних бухгалтерських документів, які підтверджують витрати на відрядження працівників по об`єкту будівництва, а саме: наказів на відрядження, посвідчень про відрядження працівників та звіти про використання коштів.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Частинами 1, 2 ст. 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно з ч. 1 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (ч. 4, 6 ст. 882 ЦК України).

Частинами 1-3 ст. 853 ЦК України закріплено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі їх прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Значення огляду при прийняті робіт полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаних робіт до підписання акта здачі-приймання.

У акті сторона, яка приймає роботи має вказати всі претензії до виконаних робіт, якщо у замовника є такі претензії. При цьому сторони складають перелік претензій, що додається до акта здачі-приймання і визначає строки їх усунення. Якщо при здачі-приймання об`єкта виявляться суттєві недоліки, які виникли з вини підрядника, замовник не повинен приймати об`єкт до їх усунення і має право затримати оплату за виконані роботи.

Частиною 1 ст. 858 ЦК України визначено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Згідно з наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-2В, КБ-3) до вартості робіт включено витрати на відрядження та адміністративні витрати, а саме:

- за серпень 2020 року всього на загальну суму з ПДВ 230947,50 грн;

- за вересень 2020 року всього на загальну суму з ПДВ 228470,55 грн;

- за жовтень 2020 року всього на загальну суму з ПДВ 603713,98 грн;

- за грудень 2020 року всього на загальну суму з ПДВ 802796,58 грн.

До матеріали справи позивачам також долучено підписані сторонами довідки форми КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується самим позивачем, вказані вище роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт позивачем було прийнято без жодних зауважень щодо їх якості, кількості, ціни та комплектності бухгалтерської документації відповідно до 5.2.4. договорів.

Положеннями ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч. 2, 3 ст. 632 ЦК України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Частиною 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Виконані роботи за укладеними договорами Військовою частиною НОМЕР_1 оплачені у повному обсязі, що підтверджується відповідними відмітками Управління Державної казначейської служби на актах виконаних будівельних робіт.

Враховуючи наведені вище норми права, беручи до уваги підписані та скріплені печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень акти приймання виконаних будівельних робіт за договорами, суд приходить висновку, що позивач погодився з виконаними відповідачем роботами та оплатив їх вартість в повному обсязі у відповідності до умов, укладених між сторонами договорами.

Щодо посилань позивача у позові на Аудиторський звіт Центрального територіального управління внутрішнього аудиту №234/3/29аз від 06.09.2021, в якому вказано про завищення загальної вартості будівельних робіт внаслідок неподання підрядником первинних документів, які підтверджують витрати на відрядження його працівників, які оплачені у складі будівельних робіт суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Положення про Департамент внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 05.06.2019 № 280, об`єктом внутрішнього аудиту є діяльність Міноборони, структурних підрозділів його апарату, Генерального штабу Збройних Сил України (далі - Генеральний штаб), його структурних підрозділів та інших підконтрольних суб`єктів, які належать до сфери управління Міноборони та Генерального штабу (органів військового управління, військових частин, вищих військових навчальних закладів, установ, безпосередньо підпорядкованих Міноборони (далі - структурні підрозділи, безпосередньо підпорядковані Міноборони), інших органів військового управління, військових частин, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, підприємств, об`єднань підприємств, а також суб`єктів господарювання, які не є юридичними особами), в повному обсязі або з окремих питань (на окремих етапах) та заходи, що здійснюються відповідними керівниками для забезпечення ефективного функціонування системи внутрішнього контролю (дотримання принципів законності та ефективного використання бюджетних коштів та інших активів, досягнення результатів відповідно до встановленої мети, виконання завдань, планів і вимог щодо їх діяльності).

Згідно з п. 6 Положення основним завданням Департаменту є надання Міністру оборони України об`єктивних і незалежних висновків і рекомендацій (пропозицій) щодо: функціонування системи внутрішнього контролю в Міноборони, Генеральному штабі, інших підконтрольних суб`єктах та її вдосконалення; удосконалення системи управління (за винятком оперативного (бойового) управління Збройними Силами); запобігання фактам незаконного, неефективного та не результативного використання бюджетних коштів та інших активів; запобігання виникненню помилок чи інших недоліків у діяльності Міноборони, Генерального штабу, інших підконтрольних суб`єктів.

За умовами п. 3 розділу 7 Стандарт 11 "Документування перебігу та результатів внутрішнього аудиту" Стандартів внутрішнього аудиту, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 04.10.2011 № 1247, офіційним документом проведеного внутрішнього аудиту є аудиторський звіт, який містить: резюме - стислий виклад основних висновків та рекомендацій; основну частину - цілі, обсяг і результати виконання аудиторського завдання; висновки та рекомендації.

Пунктом 8 цього ж розділу визначено, рекомендації за результатами внутрішнього аудиту мають містити конструктивні пропозиції щодо вдосконалення тих аспектів діяльності, стосовно яких проводився внутрішній аудит. Рекомендації мають базуватися на висновках, бути адекватними, конкретними, реальними для впровадження, чітко формулюватись та містити очікуваний результат їх впровадження (оцінку їх можливого впливу на діяльність установи).

Враховуючи наведені вище положення, аудиторський звіт внутрішнього аудиту Міноборони є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав, а викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили.

Акт перевірки (аудиту) - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки, виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Акт ревізії (аудиту) не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт ревізії (аудиту) є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Таким чином, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на виконання сторонами своїх зобов`язань за договором і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювались Верховним Судом, зокрема, в постановах від 16.10.2018 у справі №910/23357/17 та від 18.02.2020 у справі №910/7984/16.

Акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.

Встановлені під час проведення контрольних заходів підрозділами аудиту факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським кодексом України (далі - ГПК України) (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/12793/17, від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17, від 07.12.2021 у справі № 922/3816/19 та від 01.12.2022 у справі № 922/2810/21).

Таким чином, обставини, які встановлені під час проведення внутрішнього аудиту не можуть впливати на умови договірних відносин між сторонами, а тим більше їх змінювати.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається. Сам по собі аудиторський звіт не може розглядатись як підстава виникнення зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Стаття 1212 ЦК України, яка зазначена позивачем в обґрунтування як на нормативно-правову підставу для повернення йому спірної суми коштів, регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, відповідно до якої, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Застосування приписів ст. 1212 ЦК України має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).

Суд зазначає, що за змістом ст. 1212 ЦК України збереження майна без достатньої правової підстави характеризується наявністю таких юридичних фактів: 1) особа набула або зберегла у себе майно за рахунок іншої особи; 2) правові підстави для такого набуття (збереження) відсутні або згодом відпали.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Матеріали справи свідчать про те, що грошові кошти у сумі 1 865 928,61 грн були набуті відповідачем у межах та на підставі виконання ним договірних зобов`язань.

Разом з тим, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин того, що спірна сума коштів була отримана відповідачем без достатньої правової підстави, або така підстава наразі відпала, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене вище та враховуючи, що належних, допустимих та достовірних доказів у відповідності до вищезазначених вимог чинного законодавства, на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо стягнення грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України позивачем суду не надано, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, відтак, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Військовій частині НОМЕР_1 було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в його заявах по суті не можуть спростувати встановлені судом фактичні обставини справи.

У відповідності до приписів ст.129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 10.02.2025.

Суддя М.С. Глушков