ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 Справа № 904/4937/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДУЕТ-2017", м.Дніпро

про стягнення 597 899,34 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі-Позивач) 07.11.2024 року звернулося з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДУЕТ-2017" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь борг у загальній сумі 597 899,34 грн, у тому числі: основний борг у сумі 423 617,64 грн, пеня у сумі 105 033,96 грн, 3% річних у сумі 22 228,37 грн, інфляційні втрати у сумі 47 019,37 грн та судовий збір у сумі 7174,80 грн. Розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на несвоєчасне виконання Відповідачем умов Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" в частині оплати вартості спожитого природного газу, отриманого у вересні 2022 року в об`ємі 3,93175 тис.м.куб.

При поданні позовної заяви до суду Позивачем сплачено 7174,80 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № від 16.10.2024 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

12.11.2024 року ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

26.11.2024 року через систему "Електронний суд" представник Відповідача подав клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (арк.с. 91).

Щодо клопотання представника Відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд відмовляє в його задоволенні, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають переходу до загального позовного провадження.

26.11.2024 року через систему "Електронний суд" представник Відповідача подав клопотання (арк.с. 92-93), в якому просить суд запинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/16982/23.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Враховуючи викладене, характер спору та спірних правовідносин у справі, що розглядається, а також предмет спору у справі №910/16982/23, суд відмовляє в задоволенні клопотання Відповідача про зупинення провадження, оскільки надані Позивачем до позову документи дозволяють суду надати оцінку обставинам справи №904/4937/24, водночас їхнє оспорення в іншій судовій справі не перешкоджає розгляду справи №904/4937/24, отже, підстави для зупинення провадження у справі не вбачаються.

3. Позиція Відповідача у відзиві на позов

26.11.2024 року представник Відповідача через систему "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву (арк.с. 46-58), в якому вказує про таке:

в період з 01.09.2022 до 30.09.2022 відповідач був зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", а використаний ним обсяг природного газу у вказаний період був внесений до позивача, який є постачальником "останньої надії";

за твердженнями позивача, останнім поставлено відповідачу у період з 01.09.2022 до 30.09.2022 природний газ у загальному обсязі 3,93175 тис. куб.м. на загальну суму 423 617,64 грн. за ціною для комерційних споживачів;

у спірний період (з 01.09.2022 до 30.09.2022) за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) позивачем відповідачу було передано природний газ обсягом 3,93175 тис. м. куб., що підтверджується актом № АКТ N0 12456 від 30.09.2022;

Позивач виставив відповідачу рахунок № 25887 на оплату природного газу 10.10.2022, зі строком оплати до 31.10.2022. Однак, рахунок не був оплачений відповідачем у зв`язку з непогодженням загальної суми до сплати. Відповідач діяв сумлінно, про що свідчить направлення ним письмової пропозиції узгодити розмір оплати та здійснити перерахунок відповідно до тарифу для побутового споживача, підписати акт звірки;

11.10.2022 року ОСББ "ДУЕТ-2017" отримало два листи від ТОВ "ГК "Нафтогаз України" із рахунком на оплату природного газу № 25887 на суму 423 617,64 грн. і актом № 12456 від 30.09.2022 за вересень 2022 року. Ця сума була розрахована за тарифами для юридичних осіб, що застосовуються постачальником останньої надії, а не тарифу для побутових споживачів в розмір 31 284,54 грн. Таким чином, обсяг неправомірно нарахованої суми складає 392 333,10 грн;

Відповідач, ОСББ "ДУЕТ-2017", не заперечував обсяг спожитого природного газу у вересні 2022 року. Однак ОСББ не погодилося з сумою рахунку, оскільки вважає себе побутовим споживачем. Відповідно, нарахування повинні були здійснюватися за тарифами для побутових споживачів, що діяли у вересні 2022 року;

ОСББ "ДУЕТ-2017" визнає суму заборгованості за поставлений газ в вересні 2022 року в сумі 31 284,54 грн. згідно з їх розрахунками та цінами на сайті постачальника останньої надії для побутових споживачів. ОСББ "ДУЕТ-2017" не зазначену суму за вересень 2022 року через відсутність підстави - зміненого рахунку та підписаного акту звірки, тобто через невиконання зустрічного обов`язку постачальника;

ОСББ "ДУЕТ-2017" стверджує на помилковості застосування позивачем ТОВ "ГК "Нафтогаз України" до відповідача тарифу за одноденними біржовими цінами (в діапазоні від 9 721,37 до 23 941,39 грн.), а не для населення (побутового споживача) 7 956,90 грн;

з урахуванням положень Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" застосуванню підлягає тариф станом на 24.02.2022 у розмірі 7 583,89 грн за 1 тис.куб.м (з урахуванням ПДВ та тарифу на послуги з транспортування), який був визначений у договорах постачання природного, укладених між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдин" та ОСББ "ДУЕТ-2017" в 2021 та 2022 роках;

08.09.2022 року ОСББ "ДУЕТ-2017" уклало з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз трейдинг" договір постачання природного газу №8114-ПСО-4 з умовами для побутового споживача. Відповідно до умов цього договору, ОСББ зобов`язувалося укласти договір про договірне списання коштів до початку постачання природного газу;

30.09.2022 року ОСББ розмістило у системі "Вчасно" відповідний договір про договірне списання №3-ПСО, однак ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз трейдинг" його не підписало. У зв`язку з цим 05.10.2022 року ОСББ повторно розмістило аналогічний за змістом договір, після чого сторони уклали цей документ;

Додатковою угодою №1 до договору постачання природного газу №8114-ПСО-4 від 08.09.2024 сторони погодили, що в разі ненастання відкладальних обставин постачання природного газу розпочинається з 1-го числа місяця, в якому ці обставини були усунуті. Таким чином, договір набув чинності з 1.10.2022 року;

з огляду на відсутність постачання природного газу іншим постачальником, оператором газотранспортної системи (оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого ОСББ "ДУЕТ-2017" у вересні 2022, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" (ТОВ "ГК "Нафтогаз України") та, відповідно, спожитий відповідачем природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем;

саме через те, що договір про договірне списання не був укладений до 30 вересня 2022 року, постачання природного газу у вересні 2022 року здійснювалося постачальником останньої надії - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", а не обраним постачальником з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз трейдинг";

ОСББ "Дует-2017" протягом усього періоду своєї діяльності закуповував природний газ за тарифами, передбаченими для населення. Це стосується як періоду до укладення договору з постачальником останньої надії, так і після цього.;

у спірний період (з 01.09.2022 до 30.09.2022) за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) позивачем відповідачу було передано природний газ обсягом 3,93175 тис. м. куб., що підтверджується актом № АКТ N0 12456 від 30.09.2022;

Позивач виставив відповідачу рахунок № 25887 на оплату природного газу 10.10.2022, зі строком оплати до 31.10.2022 за ціною на природний газ для споживачів, які не є побутовими. Рахунок не був оплачений відповідачем у зв`язку з непогодженням загальної суми до сплати. Відповідач діяв сумлінно, про що свідчить направлення ним письмової пропозиції узгодити розмір оплати та здійснити перерахунок відповідно до тарифу для побутового споживача, підписати акт звірки. Через відсутність належно оформленого рахунку та акта приймання-передачі відповідач не мав правових підстав для здійснення оплати. Відтак, відповідач вважає, що не допустив прострочення виконання обов`язку з оплати та, відповідно, не порушив встановленого строку;

в даному випадку станом на 24.02.2022 для ОСББ "Дует-2017" ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становила 7.583,89 грн;

при розрахунку вартості спожитого природного газу, виходячи з суми 7 583,89 грн, яка була встановлена станом на 24.02.2022, становить 29817,96 грн (3,93175 тис. куб.м. тис. куб. м х 7.583,89 грн.);

ОСББ "ДУЕТ-2017" впродовж всього 2022 здійснювала закупівлю газу за тарифом 7.583,89 грн. побутових споживачів за договорами, укладеними із постачальниками до та після закупівлі у ТОВ "ГК "Нафтогаз України";

проте Позивач, заявляючи позовні вимоги, відніс відповідача до категорії споживачів, які не є побутовими, і застосував до відповідача ціну на природний газ для споживачів, які не є побутовими;

відповідно до п.4.2 типового договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи і надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу;

пунктом 4.1 типового договору визначено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті;

Відповідач просить суд проаналізувавши мету закупівлі природного газу відповідачем та його подальше перетворення на теплову енергію виключно для забезпечення потреб співвласників багатоквартирного будинку, в якому створено відповідача, та фактичне віднесення ОСББ "Дует-2017" іншими постачальниками газу за ЕІС-код 56XQ00015EMLX00V до категорії споживачів, які є побутовими, доказом чого є Договір №8114-ПСО-4 постачання природного газу (п.п. 1.1, 1.2, 4.1, де визначено ціну на рівні побутового споживача 7584,89 грн. за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуг транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед для Обсягу 1 (фіксований);

отже, природний газ поставлений позивачем відповідачу у період з 01.09.2022 до 30.09.2022 загальним обсягом 3,93175 тис. м. куб. має бути оплачений відповідачем за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті (як то передбачено п.4.1 типового договору);

на офіційній сторінці позивача в мережі інтернет - https://gas.ua/uk/home/slr наявна інформація щодо ціни природного газу у вересні 2022 року. Так, у період з 01.09.2022 до 30.09.2022 для населення діяв річний тарифний план "Фіксований" у розмірі 7,95689 грн. за 1 м. куб природного газу. Зазначений тариф не змінювався в 01.12.2021 - по листопад 2024 року (теперешній час) в контексті вимог ч. 2 ст. 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування";

з огляду на позицію у відповідача наявні були підстави для здійснення власного розрахунку спожитого відповідачем природного газу у спірний період. Так, здійснивши власний перерахунок природного газу поставленого позивачем відповідачу у період з 01.09.2022 до 30.09.2022, вартість поставленого позивачем відповідачу природного газу складає 31.284,50 грн (3,93175 тис. м. куб х 7956,89 грн). У вартість природного газу входить вартість послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з ГТС (тариф) нарахована за вересень 2022 року та ПДВ;

також Відповідач заперечує проти нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат посилаючись на категорію споживачів ОСББ, як колективного побутового споживача та неможливості нарахування пені, річних та інфляційних втрат під час дії карантину та військового стану;

Відповідач визнає факт споживання газу в заявленому обсязі на суму 31 284,54 грн - це вартість спожитого газу за тарифами для побутових споживачів (надані житлово-комунальні послуги). Однак, ця сума не є простроченим боргом, і на неї не повинні нараховуватись пеня, 3% річних або інфляційні втрати.

4. Позиція Позивача у відповіді на відзив

04.12.2024 року через систему "Електронний суд" представник Позивача подав відповідь на відзив (арк.с. 105-114), в якій зазначив про те, що між Відповідачем та Позивачем (постачальником «останньої надії») укладено Типовий договір; Позивачем умови договору виконані - газ поставлено; обсяги спожитого газу Відповідачем не заперечуються; Відповідач в Інформаційній платформі зазначений як «непобутовий споживач»; віднесення Відповідача до категорії «непобутовий споживач» не оскаржено та не заперечено; Позивач позбавлений можливості змінювати ціну для непобутових споживачів;

також представник Позивача зазначає про те, що боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання за будь-яких обставин. Виконання умов Договору не ставиться в залежність від виконання будь-яких зобов`язань з боку третіх осіб, відсутності коштів на рахунках та інших обставини. Інші доводи Відповідача жодним чином не спростовують тверджень Позивача та заявлених вимог. Тож, Позивач вважає, що позиція Відповідача не відповідає ні обставинам, ні умовам Договору, ні нормам чинного законодавства України, є необґрунтованою та безпідставною, а обставини, на які посилається Відповідач, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

5. Заперечення Відповідача на відповідь на відзив

16.12.2024 року представник Відповідача через систему "Електронний суд" подав заперечення на відповідь на відзив (арк.с. 121-125), в якому вказує про таке:

ОСББ у частині споживання природного газу на побутові потреби по аналогії закону підпадає під визначення "колективний побутовий споживач" або "побутовий споживач", а тому вартість спожитого газу має розраховуватися за цінами побутового споживача;

Відповідач наголошує, що природний газ закуповується для потреб мешканців будинку, в якому і створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. не має власного споживання природного газу, а лише сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг (опалення та підігрів води);

розрахунок позивача за спожитий відповідачем природній газ було зроблено без урахування приписів Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування";

приписами ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що об`єднання оплачує природний газ за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень;

Позивач надавав, а відповідач отримував житлово-комунальні послуги. Так, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, згідно з нормами чинного законодавства, сприяє отримання співвласниками багатоквартирного будинку житлово-комунальних послуг;

відносини між позивачем та відповідачем виникли у процесі надання позивачем житлово-комунальних послуг з постачання природного газу, тому на такі правовідносини розповсюджується дія Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)";

Відповідач не погоджується з нарахуванням пені під час дії карантину та закінчення строку встановленого ст. 232 ГК;

Відповідач не погоджується з нарахуванням трьох процентів річних та інфляційних через відсутність належних актів та рахунку для сплати із вірно зазначеною вартістю газу;

Відповідач не погоджується, що є прострочення оплати виставленого рахунку, оскільки рахунок не містив достовірної інформації про ціну газу. Формування рахунку та розрахунку ціни газу покладається на постачальника газу. Без належного виконання обов`язку з виставлення рахунку, не настає прострочення покупця (відповідача);

заборгованість з оплати поставленого газу виникла через порушення з боку постачальника вірно розрахувати ціну, тому відповідач (споживач) не вважається таким, що прострочив у виконанні грошового зобов`язання з оплати газу. Відповідач надав підтвердження подання позову про зобов`язання здійснити перерахунок вартості газу за період вересня 2022 року;

аргументи позивача про визначення ОСББ як "непобутового споживача" є необґрунтованими. Відповідач діє виключно в інтересах фізичних осіб - співвласників, які належать до категорії побутових споживачів, а відповідні записи в інформаційній системі не створюють юридичних наслідків та постачальник газу самостійно зобов`язаний вірно розрахувати ціну виходячи із фактичних обставин. ОСББ закуповує газ за тарифами для населення за договорами, які були укладені на ринку до договору із Позивачем. Позовні вимоги мають бути відхилені;

таким чином, доводи позивача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства;

згідно з вимогами ч.1 ст. 167 ГПК України, у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

6. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - Постачальник, Постачальник «останньої надії») здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України та має ліцензію з транспортування природного газу.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про ринок природного газу", у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого ОБ"ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ДУЕТ-2017» (надалі за текстом - Відповідач, Споживач) у вересні 2022 р. автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого Відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується:

листом оператора ГТС від 08.07.2024 №ТОВВИХ-24-10240 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХQ00015ЕМIХ00V;

інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (форма № 10);

відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХQ00015ЕМIХ00V.

у спірний період з 01.09.2022 до 30.09.2022 за даними оператора ГРМ/оператора ГТС (для прямих споживачів) позивачем відповідачу було передано природний газ обсягом 3,93175 тис. м. куб., що підтверджується актом № АКТ N0 12456 від 30.09.2022.

Позивач виставив відповідачу рахунок № 25887 на оплату природного газу 10.10.2022, зі строком оплати до 31.10.2022. Однак, рахунок не був оплачений Відповідачем у зв`язку з непогодженням загальної суми до сплати.

11.10.2022 року ОСББ "ДУЕТ-2017" отримало два листи від ТОВ "ГК "Нафтогаз України" із рахунком на оплату природного газу № 25887 на суму 423 617,64 грн. і актом №12456 від 30.09.2022 за вересень 2022 року. Ця сума була розрахована за тарифами для юридичних осіб, що застосовуються постачальником останньої надії, а не тарифу для побутових споживачів в розмір 31 284,54 грн.

Відповідач - ОСББ "ДУЕТ-2017" не заперечує обсяг спожитого природного газу у вересні 2022 року. Однак ОСББ не погоджується з сумою рахунку, оскільки вважає себе побутовим споживачем. Відповідно, нарахування повинні були здійснюватися за тарифами для побутових споживачів, що діяли у вересні 2022 року.

ОСББ "ДУЕТ-2017" визнає суму заборгованості за поставлений газ в вересні 2022 року в сумі 31 284,54 грн. згідно з цінами на сайті постачальника останньої надії для побутових споживачів.

ОСББ "ДУЕТ-2017" стверджує на помилковості застосування позивачем ТОВ "ГК "Нафтогаз України" до відповідача тарифу за одноденними біржовими цінами (в діапазоні від 9 721,37 до 23 941,39 грн.), а не для населення (побутового споживача) 7 956,90 грн.

Оскільки Відповідач рахунок на спожитий газ не оплатив, Позивач визначив виникнення заборгованості на суму 423 617,64 грн.

Постачання природного газу постачальником «останньої надії» у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 4.5. Типового договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 105033,96 грн, яка нарахована за періоди з 01.11.2022 по 3.07.2024 .

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 22228,37 грн 3% річних за період з 01.11.2022 по 31.07.2024 та 47019,37 грн інфляційних втрат за період листопад 2022 - липень 2024.

7. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд

при прийнятті рішення

Закон України "Про ринок природного газу" визначає, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (стаття 1).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Правилами постачання природного газу врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Особливості здійснення постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначені розділом VI цих Правил.

Відповідно до п. 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Отже, між Позивачем та Відповідачем укладено Договір постачання природного газу, як між постачальником "останньої надії" та споживачем, до такого договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами частин 1 і 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до абзацу 3 ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку -юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 4, ч. 7 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право:

задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори;

виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Згідно з частинами 2, 3 статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Отже, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створене фізичними особами - власниками квартир (побутовими споживачами житлово-комунальних послуг, населенням), укладає договори на постачання комунальних послуг із постачальниками від імені побутових споживачів як колективний споживач, і використовує поставлений газ виключно для власних побутових потреб мешканців будинку (виключаючи будь-яку комерційну чи професійну діяльність).

Тож законодавець визначає ОСББ як юридичну особу приватного права (створену в добровільному порядку шляхом її заснування власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на підставі домовленості між собою), створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, а відтак така діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта, а не господарською діяльністю у розумінні норм ГК України (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №910/15687/20, від 02.05.2018 у справі №910/11650/17 та у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі №916/2197/13).

Послуги, які надані відповідачу з газопостачання, у даному випадку є комунальними послугами, а тому їх регулювання підпадає під норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Так, Закон України "Про ринок природного газу" виокремлює серед суб`єктів ринку природного газу виокремлює категорії побутового споживача та споживача:

1) побутовий споживач (відповідно до п.23 ч.1 ст. 1 зазначеного Закону) - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність;

2) споживач (відповідно до п.37 ч.1 ст. 1 зазначеного Закону) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за зазначеними критеріями підпадає під визначення побутового споживача, окрім визначення його як фізичної особи (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 29.09.2021 у справі №910/15687/20 від 02.05.2018 у справі №910/11650/17 та у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13).

Споживачами житлово-комунальних послуг може бути індивідуальний споживач (фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги), або колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №906/1308/19). Виходячи з визначених термінів, ОСББ є колективним споживачем, тобто юридичною особою, що об`єднує споживачів власників жилих та нежилих приміщень у будинку.

ОСББ не є фізичною особою чи фізичною особою - підприємцем, а як юридична особа ОСББ не має свого власного споживання. ОСББ, згідно з нормами чинного законодавства, сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг. ОСББ має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно окремого спеціалізованого Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", має статус неприбутковості, та не є суб`єктом господарювання, не використовує воду та теплову енергію для власних потреб (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 916/3837/21, від 13.02.2024 у справі № 922/1717/23).

В зазначених судових справа Верховний суд робить висновок, що ОСББ в частині споживання електричної енергії на побутові потреби по аналогії закону підпадає під визначення "колективний побутовий споживач" електроенергії, у випадку, коли ці організації об`єднують мешканців у багатоквартирних будинках та діють в їхніх інтересах для забезпечення комфортних умов проживання у будинку. ОСББ виступає у спірних відносинах з відповідачем саме як колективний побутовий споживач (від імені всіх фізичних осіб співвласників) та договір укладений для забезпечення та сприяння співвласникам будинку в отриманні житлово-комунальних послуг належної якості та у встановлений строк.

Теплова енергія, яка отримується в результаті перетворення даховою котельнею (яка є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку у якому створено об`єднання відповідача) природного газу призначена не для реалізації, а виключно для забезпечення потреб мешканців багатоквартирних будинків в опаленні житлових приміщень та гарячій воді. Тобто, ОСББ відповідача фактично задовольняє зазначені потреби побутових споживачів самостійно шляхом самозабезпечення і у відносинах з позивачем (постачальником "останньої надії") виступає колективним споживачем природного газу для потреб та в інтересах співвласників багатоквартирного будинку.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчать, що за метою придбання природного газу та характером діяльності відповідач прирівнюється до побутового споживача, визначення якого наведено у п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу", а саме, побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Отже, відповідач є "колективним побутовим споживачем" або "побутовим споживачем" комунальної послуги, а тому ціна постачальником останньої надії має бути застосована за ціною природного газу для побутових споживачів.

Водночас Позивач, під час виставлення рахунку та заявляючи позовні вимоги, відніс відповідача до категорії споживачів, які не є побутовими, і застосував до відповідача ціну на природний газ для споживачів, які не є побутовими.

Пунктом 4.1 типового договору визначено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

На офіційній сторінці позивача в мережі інтернет - https://gas.ua/uk/home/slr наявна інформація щодо ціни природного газу у вересні 2022 року. Так, у період з 01.09.2022 до 30.09.2022 для населення діяв річний тарифний план "Фіксований" у розмірі 7,95689 грн. за 1 м. куб природного газу. Зазначений тариф не змінювався в 01.12.2021 - по листопад 2024 року (теперешній час) в контексті вимог ч. 2 ст. 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування".

З огляду на позицію у Відповідача наявні були підстави для здійснення власного розрахунку спожитого відповідачем природного газу у спірний період. Так, здійснивши власний перерахунок природного газу поставленого позивачем відповідачу у період з 01.09.2022 до 30.09.2022, вартість поставленого позивачем відповідачу природного газу складає 31.284,50 грн (3,93175 тис. м. куб х 7956,89 грн). У вартість природного газу входить вартість послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з ГТС (тариф) нарахована за вересень 2022 року та ПДВ.

Відповідно до п. 4.4 Типового договору споживач зобов`язаний оплатити рахунок до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Враховуючи викладене та матеріали справи, суд вважає доведеним факт поставки у вересні 2022 року природного газу в об`ємі 3,93175 тис. м. куб. Відповідачу як побутового, вартість якого склала 31 284,54 грн.

Щодо стягнення пені у розмірі 105033,96 грн, 3% річних у розмірі 22228,37 грн та інфляційних втрат у розмірі 47019,37 грн, суд зазначає про таке.

В умовах воєнного стану Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова від 05.03.2022 року №206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану.

Відповідно до абз.1 п.1 зазначеної Постанови, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Зазначена заборона діяла до 30.12.2023року. Отже, за період з 01.11.2022 по 30.12.2023 пеня, 3% річних та інфляційні не підлягають нарахуванню на суму боргу Відповідачу.

Крім того, згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 було доповнено Розділ IX Прикінцеві положення ГК України п.7 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Так, Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12.03.2020, який скасовано 30.06.2023.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» та зазначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Беручи до уваги, що позивач надав відповідачу житлово-комунальні послуги, відповідно заборонено нарахування неустойки (штрафу та пені) з початку карантину по 30.07.2023 (тридцять днів після скасування карантину). Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення пені по 30.07.2023 задоволенню не підлягають.

З урахуванням приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», нарахування пені у спірних правовідносинах підлягало би з 31.07.2023.

Строки, визначені статтею 232 ГК України були саме продовжені на строк дії такого карантину (а не зупинені). Можливий строк нарахування штрафних санкцій (6 місяців згідно ч. 6 ст. 232 ГК України) продовжився на період дії карантину, і на цей же період нарахування штрафних санкцій було заборонено.

При цьому продовжений строк закінчився із завершенням карантину, а тому нарахування штрафних санкцій за межами цього строку є неправомірним. Це стосується як пені, так і штрафу, що хоча і нараховується одномоментно, але також має строк свого можливого нарахування.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності підстав для стягнення пені викладена у постановах Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2023 у справі № 904/3296/23 та від 07.08.2024 у справі № 904/6487/23.

Таким чином Позивач помилково нараховував пеню за загальний період з 01.11.2022 до дати подання позову на загальну суму 105 033,96 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 22 228,37 грн та інфляційних втрат у сумі 47 019,37 грн суд позовні вимоги в цій частині задовольняє частково, а саме здійснивши перерахунок, на суму боргу - 31284,54 грн, суми 3% річних за період прострочення з 31.12.2023 по 31.07.2024, суд встановив 3% річних за цей період у розмірі 548,77 грн, а також здійснивши перерахунок суми інфляційних втрат за період прострочення з січня по липень 2024 року, суд встановив інфляційні втрати за цей період у розмірі 1313,95 грн.

8. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи викладене та матеріали справи, суд вважає доведеним факт поставки у вересні 2022 року природного газу в об`ємі 3,93175 тис. м. куб. Відповідачу як побутового, вартість якого склала 31 284,54 грн. В частині позову щодо стягнення пені суд відмовляє, щодо 3% річних та інфляційних втрат суд задовольняє позов у розмірі 548,77 грн 3% річних та 1313,95 грн інфляційних втрат.

Судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" задовольнити частково.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ДУЕТ-2017" (49000, м.Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, буд. 1, ) основний борг у сумі 31284,50 грн, 548,77 грн 3% річних, 1313,95 грн інфляційних втрат та судовий збір у сумі 397,77 грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).

Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 13.02.2025

Суддя Н.Б. Кеся