ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 Справа № 914/1856/24

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосфера-Захід"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЦБ"

про стягнення 294123,71 грн

за участю представників:

від позивача Кушнірук А.В.

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Екосфера-Захід" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЦБ" про стягнення 294123,71 грн, з яких 50693,00 грн основний борг за договором поставки №24-10-23 від 24.10.2023, 3082,10 грн інфляційні втрати, нараховані за невиконання умов договору поставки №24-10-23 від 24.10.2023, 1397,46 грн 3% річних, нараховані за невиконання умов договору поставки №24-10-23 від 24.10.2023, 228336,53 грн основний борг за договором підряду №30-10-23 від 30.10.2023, 8069,23 грн інфляційні втрати, нараховані за невиконання умов договору підряду №30-10-23 від 30.10.2023 та 2545,39 грн 3% річних, нараховані за невиконання умов договору підряду №30-10-23 від 30.10.2023.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, однак подав клопотання (вх.№1196/25 від 15.01.2025) про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із перебуванням адвоката на стаціонарному лікуванні.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Крім того, суд зазначає, що положеннями статті 129 Конституції України, статтею 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору по суті, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, з огляду на що у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити.

Разом з тим необхідно зазначити, що відповідач не позбавлений права забезпечити участь іншого представника в призначене судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд встановив таке.

24.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОСФЕРА-ЗАХІД» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЦБ» (Покупець) було укладено договір поставки №24-10-23, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується у порядку та на умовах цього Договору поставити та передати у власність Покупцю товар для капітального ремонту будівлі їдальні (корпус "Е") по вул. Берег, 146 в м.Чоп, а Покупець зобов`язаний прийняти цей Товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору.

У відповідності до п.п. 3.1., 3.3. Договору №24-10-23 Постачальник зобов`язаний поставити Товар до 29 лютого 2024 року. Загальна сума Договору становить 695119,30 грн, в т.ч. ПДВ 115853,22 грн.

26.12.2023 на виконання умов Договору №24-10-23 ТОВ «ЕКОСФЕРА-ЗАХІД» було здійснено поставку Товару на суму 205740,30 грн, що підтверджується видатковою накладною №92 від 26.12.2023.

26.12.2023 на виконання умов Договору №24-10-23 ТОВ «ЕКОСФЕРА-ЗАХІД» було здійснено поставку Товару на суму 338686,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №91 від 26.12.2023.

02.02.2024 на виконання умов Договору №24-10-23 ТОВ «ЕКОСФЕРА-ЗАХІД» було здійснено поставку Товару на суму 150693,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №2 від 02.02.2024.

Отже, всього було поставлено товару на загальну суму 695119,30 грн.

У відповідності до п.3.4. Договору №24-10-23 оплата вартості Товару, яка визначена цим Договором, здійснюється покупцем на користь постачальника у такому порядку:

1) аванс у розмірі до 30% вартості Договірної ціни, що складає 185000,00 грн, в т.ч. ПДВ, сплачується протягом 5 банківських днів з моменту укладення цього Договору;

2) повний розрахунок вартості Товару сплачується протягом 15 банківських днів з моменту прийому-передачі Товару та підписання сторонами видаткових накладних.

У відповідності до п. 5.1. Договору №24-10-23 Термін дії Договору з дати підписання по 29 лютого 2024 року, але у всякому випадку до повного виконання своїх зобов`язань за договором.

Відповідачем здійснено часткові оплати вартості поставленого товару на загальну суму 644426,30 грн відповідно до таких платіжних інструкцій: №262 від 30.10.2023 на суму 100000,00 грн, №263 від 30.10.2023 на суму 50000,00 грн, №339 від 27.11.2023 на суму 50000,00 грн, №379 від 07.12.2023 на сум 100000,00 грн, №404 від 23.12.2023 на суму 138686,00 грн, №405 від 23.12.2023 на суму 105740,30 грн, №567 від 31.05.2024 на суму 100000,00 грн. Тобто відповідачем здійснено оплати на загальну суму 644426,30 грн.

Отже, як стверджує позивач, основна заборгованість за Договором №24-10-23 становить 50693,00 грн.

Керуючись частиною 2 статті 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3082,10 грн інфляційних втрат та 1397,46 грн 3% річних.

30.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОСФЕРА-ЗАХІД» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЦБ» (Замовник) було укладено договір підряду №30-10-23, відповідно до пункту 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з виконання робіт з Капітального ремонту будівлі їдальні (корпус «К») по вул. Берег, 146 в м.Чоп (роботи по капітальному ремонту вентиляції). Код ДК021:2015:45330000-9 «Водопровідні та санітарно-технічні роботи (Деталізований код ДК 021:2015:45331210-1 «Встановлення вентиляційних систем»).

У відповідності до п. 3.1. Договору №30-10-23 Роботи вважаються виконаними після підписання Акту приймання-передачі закінчених робіт (Результату Робіт) та отримання від Виконавця усіх Документів про виконання Договору та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (за типовою формою №КБ-3).

У відповідності до п.2.2. Договору №30-10-23 Договірна ціна за цим Договором станом на день його укладення складає 228336,53 грн.

02.02.2024 на виконання умов Договору №30-10-23 ТОВ «ЕКОСФЕРА-ЗАХІД» було виконано роботи обумовлені Договором на суму 228336,53 грн, що підтверджується актом приймання виконаних робіт за лютий 2024 року (форма №КБ-2в).

У відповідності до п.2.3 Договору №30-10-23 оплата вартості Робіт та Матеріальних ресурсів, яка визначена цим Договором, здійснюється Замовником на користь Виконавця у такому порядку:

1) аванс у розмірі до 50% вартості Договірної ціни, що складає 110000,00 грн, в т.ч. ПДВ, сплачується протягом 5 банківських днів з моменту укладення цього Договору;

2) повний розрахунок вартості Договірної ціни сплачується протягом 20 банківських днів з моменту підписання Акту приймання-передачі робіт та отримання від Виконавця усіх Документів про виконання Договору та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (за типовою формою №КБ-3).

Як зазначено у позовній заяві, відповідачем не проведено жодної оплати вартості виконаних робіт, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за Договором №30-10-23 в розмірі 228336,53 грн.

Керуючись частиною 2 статті 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 8069,23 грн інфляційних втрат та 2545,39 грн 3% річних.

З огляду на вищезазначене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача 294123,71 грн, з яких 50693,00 грн основний борг за договором поставки №24-10-23 від 24.10.2023, 3082,10 грн інфляційні втрати, нараховані за невиконання умов договору поставки №24-10-23 від 24.10.2023, 1397,46 грн 3% річних, нараховані за невиконання умов договору поставки №24-10-23 від 24.10.2023, 228336,53 грн основний борг за договором підряду №30-10-23 від 30.10.2023, 8069,23 грн інфляційні втрати, нараховані за невиконання умов договору підряду №30-10-23 від 30.10.2023 та 2545,39 грн 3% річних, нараховані за невиконання умов договору підряду №30-10-23 від 30.10.2023.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд дійшов висновку позов задовольнити з таких підстав.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 24.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОСФЕРА-ЗАХІД» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЦБ» (Покупець) було укладено договір поставки №24-10-23, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується у порядку та на умовах цього Договору поставити та передати у власність Покупцю товар для капітального ремонту будівлі їдальні (корпус "Е") по вул. Берег, 146 в м.Чоп, а Покупець зобов`язаний прийняти цей Товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору.

Факт поставки відповідачу товару підтверджується такими видатковими накладними: №92 від 26.12.2023 на суму 205740,30 грн, №91 від 26.12.2023 на суму 338686,00 грн та №2 від 02.02.2024 на суму 150693,00 грн. Отже, всього було поставлено товару на загальну суму 695119,30 грн.

Відповідачем здійснено часткові оплати вартості поставленого товару на загальну суму 644426,30 грн відповідно до таких платіжних інструкцій: №262 від 30.10.2023 на суму 100000,00 грн, №263 від 30.10.2023 на суму 50000,00 грн, №339 від 27.11.2023 на суму 50000,00 грн, №379 від 07.12.2023 на сум 100000,00 грн, №404 від 23.12.2023 на суму 138686,00 грн, №405 від 23.12.2023 на суму 105740,30 грн, №567 від 31.05.2024 на суму 100000,00 грн. Тобто відповідачем здійснено оплати на загальну суму 644426,30 грн.

Отже, як стверджує позивач та як вбачається із матеріалів справи, основна заборгованість за Договором №24-10-23 становить 50693,00 грн. Докази сплати вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні, відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Як також встановлено судом, 30.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОСФЕРА-ЗАХІД» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЦБ» (Замовник) було укладено договір підряду №30-10-23, відповідно пункту 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з виконання з робіт з Капітального ремонту будівлі їдальні (корпус «К») по вул. Берег, 146 в м.Чоп (роботи по капітальному ремонту вентиляції). Код ДК021:2015:45330000-9 «Водопровідні та санітарно-технічні роботи (Деталізований код ДК 021:2015:45331210-1 «Встановлення вентиляційних систем»).

Факт виконання позивачем робіт за вказаним договором підтверджується актом приймання виконаних робіт за лютий 2024 року від 02.02.2024 на суму 228336,53 грн.

Як стверджує позивач та як вбачається із матеріалів справи заборгованість відповідача за вказаним договором становить 228336,53 грн. Докази сплати вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні, відзив на позовну заяву відповідач не подав.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3%, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 3082,10 грн інфляційних втрат, нарахованих за невиконання умов договору поставки №24-10-23 від 24.10.2023, 1397,46 грн 3% річних, нарахованих за невиконання умов договору поставки №24-10-23 від 24.10.2023, 8069,23 грн інфляційних втрат, нарахованих за невиконання умов договору підряду №30-10-23 від 30.10.2023 та 2545,39 грн 3% річних, нарахованих за невиконання умов договору підряду №30-10-23 від 30.10.2023 є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку що позов є обґрунтований, підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем, з огляду на що підлягає задоволенню.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжною інструкцією №1246 від 16.07.2024 на суму 7570,52 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 4411,86 грн (1,5% ціни позову), оскільки позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо стягнення з відповідача 20000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1-3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається із попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, розмір витрат на професійну правову допомогу адвоката складає 20000,00 грн.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із поданих матеріалів, 01.07.2024 між адвокатом Кушнірук Анатолій Валерійович (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екосфера-Захід" (клієнт) укладено договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до умов якого КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ бере на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу при провадженні адміністративних, господарських, цивільних справ, справ з приводу оскарження дій державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які стосуються КЛІЄНТА, використовуючи передбачені в законодавчих актах засоби, способи і методи захисту прав та інтересів КЛІЄНТА, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, а КЛІЄНТ зобов`язується оплатити надану правничу допомогу та фактичні втрати АДВОКАТА, необхідні для виконання Договору.

Відповідно до пунктів 4.1.-4.3. договору, Гонорар - винагорода АДВОКАТА для здійснення захисту, представництва інтересів КЛІЄНТА та надання йому інших видів правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Гонорар АДВОКАТА складається із суми вартості послуг та/або суми вартості втраченого часу, або ж з визначеної фіксованої суми гонорару за певний проміжок часу, за певну процесуальну дію/документ чи у певній справі. Розмір винагороди АДВОКАТА за представництво інтересів КЛІЄНТА та надання послуг КЛІЄНТУ визначається, з урахуванням того, що одна година роботи АДВОКАТА становить 2000,00 грн (крім кримінальних справ). Розмір винагороди АДВОКАТА в кримінальних справах визначається в додатках до Договору. Розмір винагороди за написання, підготовку та оформлення позовної заяви до суд) складає 20000,00 гривень.

18.07.2024 між адвокатом Кушнірук Анатолій Валерійович (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екосфера-Захід" (клієнт) підписано акт приймання-передачі наданих послуг згідно Договору про надання правничої допомоги від 01.07.2024 на суму 20000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом з тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до сталої практики Верховного Суду (постанова КГС ВС від 07.08.2018 у справі №916/1283/17, від 30.07.2019 у справі №902/519/18), у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, додаткова ухвала ВС від 21.07.2020 справі №915/1654/19, постанова ВП ВС від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, постанова ВС від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Пунктом 3.2. рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали даної справи та надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критеріями розумності розміру адвокатських витрат, враховуючи категорію та складність справи, оцінюючи необхідність та обґрунтованість судових витрат, а також співмірність заявленого позивачем розміру витрат на оплату послуг адвоката із ціною позову, суд дійшов висновку, що 20000,00 грн витрат позивача на професійну правничу допомогу є достатньо обґрунтованим розміром судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 126, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЦБ" (82500, Львівська область, Самбірський район, місто Турка, вулиця Міцкевича, будинок 77, ідентифікаційний код 44225075) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосфера-Захід" (43005, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Привокзальна, будинок 14, ідентифікаційний код 44184736) 279029,53 грн основного боргу, 11151,33 грн інфляційних втрат, 3942,85 грн 3% річних, 4411,86 грн витрат по сплаті судового збору та 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 04.02.2025.

Суддя Петрашко М.М.