РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.02.2025Справа № 910/13470/24

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 46) до Акціонерного товариства "КРИМЗАЛІЗОБЕТОН" (03134, місто Київ, проспект Корольова Академіка, будинок 1, офіс 6) про стягнення 4 473 євро (що становить 200 003,93 грн.).,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.11.2024 на адресу Господарського суду від Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" надійшла позовна заява до Акціонерного товариства "КРИМЗАЛІЗОБЕТОН" про стягнення 4 473 євро (що становить 200 003,93 грн.) та 04.11.2024 була передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору на відкриття та оплату документарного акредитива № LC/170308/58 від 17.03.2008 р.

З огляду на що позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості по акредитиву за Договором на відкриття та оплату документарного акредитива Договором на відкриття та оплату документарного акредитива № LC/170308/58 від 17.03.2008 у розмірі 4 473 (чотири тисячі чотириста сімдесят три євро) 00 євроцентів, що в гривневому еквіваленті, розрахованому по офіційному курсу НБУ станом на 28.10.2024 року 1 Євро - 44,7136 грн., становить 200 003 (двісті тисяч три гривні) 93 коп.

Ухвалою суду від 08.11.2024 залишено позовну заяву Акціонерного товариства "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

Позивачем у строк встановлений ухвалою суду від 08.11.2024, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 19.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов, в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу, а також зазначено про обов`язок Акціонерного товариства "КРИМЗАЛІЗОБЕТОН" зареєструвати свій електронний кабінет.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 19.11.2024 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 808) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою суду від 19.11.2024, який направлявся на адресу відповідача Акціонерного товариства "КРИМЗАЛІЗОБЕТОН" (03134, місто Київ, проспект Корольова Академіка, будинок 1, офіс 6) був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення (ухвала) не вручена з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Слід зазначити, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Крім того, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі № 910/13470/24 від 19.11.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

17.03.2008 між Закритим акціонерним товариством «БАНК НРБ» (за договором - Банк ) та Відкритим акціонерним товариством «Кримзалізобетон» (за договором - Клієнт) було укладено Договір на відкриття та оплату документарного акредитива №LC/170308/58.

09.12.2021 року проведено державну реєстрацію змін до Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "СБЕРБАНК", які були 22.11.2021 року погоджені Національним банком України.

Відповідно до п. 1.3. Статуту Банку, викладеного в новій редакції, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства "Сбербанк", Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії", Закритого акціонерного товариства «БАНК НРБ», Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк НРБ-Україна».

Відповідно до п. 1.1. Договору, Банк за дорученням Клієнта, на підставі Заяви про відкриття документарного акредитива № 1 від 17 березня 2008 року відкриває акредитив на суму 194782,50 (сто дев`яносто чотири тисячі сімсот вісімдесят два) Євро 50 євроцентів (надалі - Акредитив) та зобов`язується проти документів, які відповідають умовам Акредитиву, виконати платіж на користь компанії TRAXIM B.V. (за договором - Бенефіціар).

Дата платежу Клієнта за Акредитивом - 17 березня 2009 року.

Всі умови Акредитива зазначені в Заяві, що є невід`ємною частиною Договору акредитива (п. 1.2. Договору).

Умовами п. 4.2. Договору визначено, що Банк відкриває акредитив відповідно до заяви Клієнта у строк до п`яти робочих днів після прийняття Банком вказаної заяви до виконання.

Відповідно до п. 6.1. Договору Виконуючий банк зазначається Клієнтом у Заяві на відкриття акредитива.

Згідно з п. 6.2. Договору Акредитив оплачується Виконуючим Банком (позивачем) у строки та порядку, визначеними УПДА (Уніфіковані правила та звичаї для документарних акредитивів, у редакції 2007 року, видання Міжнародної торгівельної палати у м. Париж за № 600) та діючим законодавством України.

Як убачається з доданих до позовної заяви виписок з особового рахунку, Банк взяті на себе зобов`язання щодо відкриття акредитиву та його оплати виконав у повному обсязі.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що Клієнт зобов`язується в дату платежу клієнта перерахувати Банку зазначену в повідомленні суму.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором на відкриття та оплату документарного акредитива № LC/170308/58 від 17.03.2008 не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальній сумі 194782,50 євро.

Однак, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 25.02.2022 №91-рш/БТ "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2022 №131 "Про початок процедури ліквідації АТ "МР Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" розпочато процедуру ліквідації Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк".

Згідно з зазначеним рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ "МР Банк", визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема ст. ст. 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків Луньо Іллю Вікторовича строком на три роки з 25.02.2022 до 24.02.2025 включно.

Отже, з огляду на фінансове становище Банку, останнім заявлено позовні вимоги лише на частину заборгованості за Договором на відкриття та оплату документарного акредитива № LC/170308/58 від 17.03.2008 у розмірі 4473,00 євро.

Відповідач під час розгляду справи відзив на позовну заяву не подав та позовні вимоги не оспорив.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Внаслідок укладення Договору на відкриття та оплату документарного акредитива № LC/170308/58 від 17.03.2008 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З доданих до справи доказів судом установлено, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по поверненню суми акредитиву за Договором на відкриття та оплату документарного акредитива № LC/170308/58 від 17.03.2008 у розмірі 194782,50 євро.

Однак, відповідач у порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов договору не здійснив погашення заборгованості за акредитивом, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача частини заборгованості в розмірі 4473,00 євро (що в гривневому еквіваленті становить 200 003,93 грн) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Кримзалізобетон" (просп. Корольова Академіка, буд.1, оф.6, м. Київ, 03134, ) на користь Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" (вул. Володимирська, 46, м. Київ, 01054, ) частину заборгованості по акредитиву в розмірі 4473 євро, що в гривневому еквіваленті становить 200 003 (двісті тисяч три) грн 93 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 05.02.2025.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ