ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/1475/24

за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 38331,02 грн.

Представники учасників справи:

Позивач - Курилова О.А., адвокат;

Відповідач - не з`явився.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 03.12.2024 Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

1.2. Змістом позову є майнова вимога позивача стягнути з відповідача 38331,02 грн, зокрема 22916,28 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 12499,74 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією за кредитним договором "Кредит"всеБІЗНЕС" від 29.09.2023 №0 за період з 29.05.2024 до 26.11.2024.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання зі сплати простроченої і строкової заборгованості за тілом кредиту, а також комісії.

1.4. 04.12.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначив о 14 год. 00 хв. 09.01.2025.

1.5. Ухвалу суду від 04.12.2024 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та представнику позивача адвокату Куриловій О.А., яку 04.12.2024 доставлено до їх електронних кабінетів у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (а.с. 43), відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернутий на адресу суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (а. с. 44-48).

1.6. 23.12.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у позові повністю (а.с. 50-53).

1.7. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що позивач не надав суду доказів настання строку виконання зобов`язання щодо дострокового повернення відповідачем кредиту. Сторони визначили строк кредитування до 29.09.2025. Отже, строк виконання вимоги позивача про стягнення з відповідача 38331,02 грн, зокрема 22916,28 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 12499,74 грн строкової заборгованості за тілом, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією ще не настав. Крім того, відповідач здійснив оплату поточної заборгованості, у підтвердження надав виписку АТ "Перший Український Міжнародний Банк" з рахунку відповідача від 18.12.2024 за період з 01.01.2024 по 18.12.2024 та платіжні інструкції від 29.01.2024 №713 на суму 3083,35 грн, від 28.02.2024 №807 на суму 3083,35 грн, від 29.04.2024 №934 на суму 6166,58 грн, від 25.09.2024 №1025 на суму 3085,00 грн, від 04.12.2024 №1077 на суму 6167,00 грн, від 16.12.2024 №1086 на суму 6167,00 грн (а.с. 54-61).

1.8. 09.01.2025 позивач подав до суду відповідь на відзив на позов, у якій просив продовжити строк для надання відповіді на відзив, оскільки інформація щодо часткового погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором отримана позивачем 06.01.2025, через що позивач не міг надати відповідні пояснення щодо часткового погашення заборгованості та вважав, що пропуск строку на надання відповіді на відзив є поважним. Також просив позов задовольнити повністю (а.с. 70-73).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що 04.12.2024 та 16.12.2024 відповідач частково погасив заборгованість за кредитом у розмірі 12334,00 грн. Розмір заборгованості за кредитним договором становить 25997,02 грн, з яких 3080,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 22916,28 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 0,00 грн простроченої заборгованості за комісією.

На спростування доводів відповідача, викладених у відзиві, позивач зазначив, що дострокове стягнення боргу за кредитним договором врегульовано Цивільним кодексом України. Жодних умов щодо попереднього направлення вимоги вказаною нормою не передбачено. Отже, прострочення сплати чергової частини позики, є самостійною підставою для стягнення заборгованості в повному обсязі, без необхідності пред`явлення будь-яких вимог.

1.9. 09.01.2025 позивач подав до суду заяву, у якій просив закрити провадження в частині стягнення 12334,00 грн у зв`язку зі сплатою відповідачем, просив стягнути з відповідача на користь позивача 25997,02 грн, з яких 3080,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 22916,28 грн строкової заборгованості за тілом кредиту. Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному розмірі, а заборгованість за кредитним договором відповідач погасив вже після звернення позивача до суду, просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в повному обсязі (а.с. 78).

1.10. Судове засідання о 14 год. 00 хв. 09.01.2025 не відбулося у зв`язку з оголошенням на території Черкаської області в цей час повітряної тривоги.

1.11. 09.01.2025 суд ухвалив призначити судове засідання о 09 год. 30 хв. 23.01.2025.

1.12. 22.01.2025 відповідач подав до суду додаткові пояснення у справі, у яких повідомив про сплату відповідачем 08.01.2025 позивачу 6170,00 грн заборгованості за кредитним договором, у підтвердження подав платіжну інструкцію від 08.01.2025 №1100 на суму 6170,00 грн. Повідомив, що на даний час фактична заборгованість зі щомісячних платежів становить 3077,32 грн, тобто за грудень 2024 р, яку зобов`язався сплатити 23.01.2025 (а.с. 96-98).

1.13. 22.01.2025 позивач подав до суду заяву, у якій просив закрити провадження в частині стягнення 6170,00 грн у зв`язку зі сплатою відповідачем, зокрема щодо стягнення простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3080,74 грн та строкової заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3089,26 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 19827,02 грн строкової заборгованості за тілом кредиту. Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному розмірі, а заборгованість за кредитним договором відповідач погасив вже після звернення позивача до суду, просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в повному обсязі (а.с. 99).

1.14. 23.01.2025 у судовому засіданні взяла участь представник позивача адвокат Курилова О.А. Відповідач у судове засідання не з`явився.

1.15. Представник позивача адвокат Курилова О.А. у судовому засіданні повідомила, що 23.01.2025 відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором у розмірі 3077,32 грн.

1.16. 23.01.2025 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 11 год. 00 хв. 29.01.2025.

1.17. 28.01.2025 відповідач подав до суду додаткові пояснення у справі, у яких повідомив про сплату 22.01.2025 позивачу 3077,32 грн заборгованості за кредитним договором, у підтвердження подав платіжну інструкцію від 22.01.2025 №1115 на суму 3077,32 грн. Повідомив, що на даний час відсутня заборгованість (а.с. 110-112).

1.18. 29.01.2025 позивач подав до суду заяву, у якій просив закрити провадження в частині стягнення 3077,32 грн строкової заборгованості за тілом кредиту у зв`язку зі сплатою відповідачем. Позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 16749,70 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, у підтвердження подав виписку від 28.01.2025 з рахунку відповідача. Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному розмірі, а заборгованість за кредитним договором відповідач погасив вже після звернення позивача до суду, просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в повному обсязі (а.с. 113, 117).

1.19. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

1.20. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

1.21. Днем вручення ухвал суду від 04.12.2024, 09.01.2025, 23.01.2025 та відповідачу є 11.12.2024 - день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою (а.с. 44), 14.01.2025 - день вручення судового рішення під розписку (а.с. 95)., 24.01.2025 день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи (а.с. 108).

1.22. Відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

1.23. Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 3 статті 9 Господарського процесуального кодексу України).

1.24. 24.12.2024 суд з метою забезпечення права відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 бути поінформованим про розгляд справи за його участю оприлюднив інформацію про час та місце розгляду справи на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу Судової влади України у мережі Інтернет (а.с. 49).

1.25. Суд вжив усіх передбачених законом засобів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю.

1.26. 29.01.2025 у судовому засіданні взяла участь представник позивача адвокат Курилова О.А. Відповідач не з`явився у судове засідання.

1.27. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.28. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (пункт 1, 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.29. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (AlimentariaSanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

1.30. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

1.31. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.32. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.33. Судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.34. Суд не визнавав явку учасників судового провадження в судове засідання обов`язковою.

1.35. Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності представника відповідача.

1.36. Представник позивача адвокат Курилова О.А. у судовому засіданні просила провадження в частині стягнення 21581,32 грн, а саме 12499,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6166,58 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією закрити, у решті стягнення позов задовольнити повністю.

1.37. 29.01.2025 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду.

1.38. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/1475/24.

Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Обставини, які зумовлюють підстави для закриття провадження у справі.

2.1. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

2.2. Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

2.3. Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність, зміст якої наведений у статі 14 Господарського процесуального кодексу України. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

2.4. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

2.5. Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір.

2.6. Поняття "юридичний спір" має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття "спір про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

2.7. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

2.8. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

2.9. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

2.10. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

2.11. Предметом позову позивача є майнова вимога до відповідача 38331,02 грн, зокрема 22916,28 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 12499,74 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією за кредитним договором "Кредит"всеБІЗНЕС" від 29.09.2023 №0 за період з 29.05.2024 до 26.11.2024.

2.12. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин на підставі договору кредиту, невиконання позичальником свого обов`язку з повернення кредиту та сплати комісії за користування кредитом.

2.13. 04.12.2024, 16.12.2024, 08.01.2025, 22.01.2025 після подання позивачем позовної заяви до суду відповідач сплатив позивачу 21581,32 грн, зокрема 12499,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6166,58 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією, що підтверджується платіжними інструкціями від 04.12.2024 №1077 на суму 6167,00 грн, від 16.12.2024 №1086 на суму 6167,00 грн, від 08.01.2025 №1100 на суму 6170,00 грн, від 22.01.2025 №1115 на суму 3077,32 грн (а.с. 58-59, 97, 111)

2.14. Дослідивши подані відповідачем докази сплати боргу, суд встановив, що відповідач сплатив позивачу борг у розмірі 21581,32 грн, зокрема 12499,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6166,58 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією, стягнення якого становить предмет майнових вимог позивача.

2.15. Сплата відповідачем позивачу боргу, стягнення якого становить предмет майнових вимог позивача, є обставиною, з якою закон пов`язує неможливість судового розгляду справи, оскільки спір між сторонами у справі в частині стягнення 21581,32 грн, зокрема 12499,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6166,58 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією, відсутній.

2.16. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача.

2.17. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

2.18. Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

2.19. У даній справі у зв`язку зі сплатою відповідачем частини боргу до завершення розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність між сторонами спору про стягнення боргу у розмірі 21581,32 грн, зокрема 12499,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6166,58 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією.

2.20. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

2.21. Враховуючи відсутність між сторонами спору за вимогою позивача до відповідача про стягнення 21581,32 грн заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку у цій частині позовних вимог закрити провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

3. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

3.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення строкової заборгованості за тілом кредиту.

3.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору та несвоєчасну сплату заборгованості за кредитним договором "Кредит"всеБІЗНЕС" від 29.09.2023 №0.

3.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3.4. Предметом доказування у справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі кредитного договору; виконання позивачем зобов`язання та надання відповідачу кредиту; невиконання відповідачем зобов`язання з оплати строкової заборгованості за тілом кредиту; розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача; строк виконання грошового зобов`язання; період прострочення виконання грошового зобов`язання; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

4. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

4.1.1. 29.09.2023 Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (Банк) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позичальник) уклали Кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" №0 за допомогою системи "Інтернет Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами (а.с. 21-22, 26-27), зокрема:

п. 1.1.1 - сума кредиту - 50000,00 гривень,

п.1.1.2- валюта кредитування гривня (UAH);

п. 1.1.3 - строк кредитування до 29 вересня 2025 р. включно,

п.1.1.4.1 - комісійна винагорода за надання кредиту: тариф комісійної винагороди - 1%. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п.6.3.1. Типових умов;

п. 1.1.4.2 - комісійна винагорода за обслуговування кредиту: тариф комісійної винагороди - 2 % за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п.6.3.2 Типових умов, та сплачується щомісячно згідно Графіку платежів, наведеного в п. 1.4 договору;

п. 1.1.8 - термін "Типові умови" використовується в цьому договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС", укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "Перший Український Міжнародний Банк", що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https:// www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору

п. 1.4 - позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в графіку платежів, починаючи з 29.10.2023 щомісячно не пізніше 05 числа місяця до 29.09.2025 сплачувати суму у розмірі 3083,33 грн, а 29.09.2025 3083,41 грн, з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 2083,33 грн, а 29.09.2025 2083,41 грн, та на погашення комісії по 1000,00 грн. щомісячно. Усього на погашення кредиту позичальник повинен сплатити 74000,00 грн, з яких 50000,00 грн на погашення основної суми (тіла) кредиту та 24000,00 грн на погашення комісії;

п. 5.1 - цей договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку.

4.1.2. Договір підписаний електронним цифровим підписом позичальника, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 23-25).

4.1.3. Відповідно до пункту 3.5 Типових умов надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. Договору.

4.1.4. На виконання кредитного договору 29.09.2023 позивач надав відповідачу кредит у розмірі 49500,00 грн, що підтверджується поданою позивачем платіжною інструкцією №TR.71880104.56495.29514 вiд 29.09.2023 з призначення платежу: "Зарахування на поточний рахунок кредитних НОМЕР_1 за договором №0 вiд 29.09.2023 за позикою Фiзична особа-пiдприємець ОСОБА_1 " (а.с. 28) та випискою з рахунку (а.с. 29).

4.1.5. Кредитні кошти в розмірі 500,00 грн позивач надав відповідачу на сплату комісії за надання кредиту, що підтверджується поданою позивачем платіжною інструкцією №TR.71880104.56494.29514 вiд 29.09.2023 з призначення платежу: "Оплата комісії за рахунок кредитних НОМЕР_1 за договором №0 вiд 29.09.2023 за позикою Фiзична особа-пiдприємець ОСОБА_1 " (а.с. 28 на звороті).

4.1.6. За розрахунком позивача станом на 26.11.2024 за період з 29.107.2023 (дата виникнення заборгованості) по 29.10.2024 прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 12499,74 грн, строкова заборгованість за тілом кредиту становить 22916,28 грн, заборгованість з комісії становить 2915,00 грн (а.с. 19-20).

4.1.7. 06.08.2024 позивач надіслав відповідачу вимогу, у якій вимагав погасити прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 6166,58 грн, яку 23.08.2024 отримав відповідач (а.с. 30-34).

4.2. Відповідач на спростування доводів позивача подав докази, дослідивши які суд встановив:

4.2.1. 29.01.2024, 28.02.2024, 29.04.2024, 25.09.2024, 04.12.2024, 16.12.2024, 08.01.2025, 22.01.2025 відповідач сплатив позивачу 21581,32 грн на підставі платіжних інструкцій від 29.01.2024 №713 на суму 3083,35 грн, від 28.02.2024 №807 на суму 3083,35 грн, від 29.04.2024 №934 на суму 6166,58 грн, від 25.09.2024 №1025 на суму 3085,00 грн, від 04.12.2024 №1077 на суму 6167,00 грн, від 16.12.2024 №1086 на суму 6167,00 грн, від 08.01.2025 №1100 на суму 6170,00 грн, від 22.01.2025 №1115 на суму 3077,32 грн (а.с. 54- 59, 97, 111);

4.2.2. виписку АТ "Перший Український Міжнародний Банк" з рахунку відповідача від 18.12.2024 за період з 01.01.2024 по 18.12.2024, згідно якої заборгованість відповідача на 18.12.2024 становить 27752,28 грн (а.с. 60-61);

4.2.3. скріншоти з додатку АТ "Перший Український Міжнародний Банк", згідно яких:

- наступний платіж відповідача 29.01.2025 - 3083,29 грн, до погашення 22827,02 грн з комісією, прострочена заборгованість з тіла кредиту становить 3077,32 грн, прострочена заборгованість зі сплати процентів 0,00 грн, прострочена заборгованість з комісії 0,00 грн (а.с. 98);

- наступний платіж відповідача 29.01.2025 - 3083,29 грн, до погашення 19749,70 грн з комісією, щомісячний платіж становить 2083,29 грн, прострочена заборгованість з комісії 0,00 грн (а.с. 112).

4.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

4.5. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

4.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

4.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідачі заперечують проти позову сторони подали письмові докази. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

4.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

4.9. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

4.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

4.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

4.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

5. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

5.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

5.3. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

5.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.5. Враховуючи, належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

5.5.1. Між сторонами виникло майново-господарське зобов`язання на підставі кредитного договору "Кредит"всеБІЗНЕС" від 29.09.2023 №0;

5.5.2. 29.09.2023 позивач надав відповідачу кредит у розмірі 50000,00 грн;

5.5.3. відповідач частково повернув кредит та повністю сплатив комісію;

5.5.4. 04.12.2024, 16.12.2024, 08.01.2025, 22.01.2025 після подання позивачем позовної заяви до суду відповідач сплатив позивачу 21581,32 грн, зокрема 12499,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6166,58 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією.

5.5.5. розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 16749,70 грн строкової заборгованості за тілом кредиту;

5.5.6. 06.08.2024 позивач надіслав відповідачу вимогу, у якій вимагав сплатити заборгованість за кредитним договором;

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

6.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

6.2. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

6.3. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

6.4. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

6.5. Дослідивши зміст укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

6.6. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини позики (кредиту).

6.7. Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

6.8. Згідно із статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

6.9. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

6.10. Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

6.11. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

6.12. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

6.13. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

6.14. Згідно із статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

6.15. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

6.16. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

6.17. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

7. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

7.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі кредитного договору.

7.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем обов`язку з повернення кредиту.

7.3. Позивач стверджує про порушення позичальником свого обов`язку у зобов`язанні з повернення кредиту у строк, встановлений кредитним договором.

7.4. Намагаючись захистити своє порушене суб`єктивне право, позивач вимагає у судовому порядку присудити до виконання відповідачем його обов`язку в натурі.

7.5. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

7.6. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі кредитного договору.

7.7. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання та надав позичальнику кредит на умовах, встановлених у кредитному договорі.

7.8. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

7.9. За змістом укладеного сторонами кредитного договору сторони погодили загальні умови та порядок здійснення банком на користь позичальника кредитних операцій у межах загального ліміту, встановили взаємні права та обов`язки, відповідальність сторін та інші умови, які визнаються сторонами обов`язковими для застосування протягом всього строку дії кредитного договору.

7.10. Позивач надав позичальнику кредит у розмірі 50000,00 грн.

7.11. Позичальник повернув позивачу кредит частково та повністю сплатив комісію за надання кредиту.

7.12. У кредитному договорі сторони встановили обов`язок позичальника повернути кредит частинами відповідно до графіку платежів (п. 1.4.).

7.13. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.

7.14. 06.08.2024 позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату заборгованості з кредиту.

7.15. Звернувшись до відповідача з вимогою повернути частину позики, що залишилася, позивач змінив строк користування кредитом.

7.16. Відповідач вимогу позивача про виконання зобов`язання з повернення кредиту не виконав.

7.17. 04.12.2024, 16.12.2024, 08.01.2025, 22.01.2025 після подання позивачем позовної заяви до суду відповідач сплатив позивачу 21581,32 грн, зокрема 12499,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6166,58 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією.

7.18. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача становить 16749,70 грн строкової заборгованості за тілом кредиту.

7.19. Договір є обов`язковим до виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.20. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

7.21. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

7.22. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

7.23. Невиконання відповідачем своїх обов`язків у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні з повернення кредиту.

7.24. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є присудження до виконання обов`язку в натурі.

7.25. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 16749,70 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

8. Розподіл судових витрат.

8.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

8.2. У позові позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

8.3. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив 2422,40 грн судового збору на підставі платіжних інструкцій від 02.12.2024 №000435268/1 на суму 2119,60 грн та від 24.10.2024 №38 на суму 302,80 грн (а.с. 7-8).

8.4. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 8.1.

8.2. Оскільки позов суд задовольнив повністю судовий збір, сплачений позивачем за подання, позову суд покладає на відповідача у розмірі 2422,40 грн з урахуванням мінімального розміру судового збору, що підлягає сплаті за подання до господарського суду позову майнового характеру відповідно до норми підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 14, 129, 233, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині стягнення 21581,32 грн, зокрема 12499,74 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 6166,58 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2915,00 грн простроченої заборгованості за комісією закрити.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (ідентифікаційний код 14282829, адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) 16749,70 грн строкової заборгованості за тілом кредиту, 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 06.02.2025.

Суддя А.І. Гладун