ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.02.2025 Справа№914/253/25

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши заяву Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова, місто Львів

про забезпечення позову

у справі №914/253/25

за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі

позивача Львівська обласної ради, місто Львів

до відповідача-1 Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України, місто Львів

до відповідача-2 Львівського будинку вчених, місто Львів

за участі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, місто Львів

за участі третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерства культури та стратегічних комунікацій України, місто Київ

за участі третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Профспілки працівників освіти та науки України, місто Київ

за участі третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, місто Львів

за участі третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Львівського національного університету імені Івана Франка, місто Львів

про 1) Скасування державної реєстрації права власності Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України на об`єкт нерухомого майна нежитловий будинок на вул. Листопадового Чину, 6 у місті Львові, загальною площею 3216,5 м2, в якому розміщений Будинок вчених.

2) Скасування розпорядження Галицької районної адміністрації №433 від 19.04.2005 «Про оформлення Львівській обласній організації профспілки працівників освіти і науки права приватної власності на нежитловий будинок на вул. Листопадового Чину, 6.

3) Звільнення приміщення нерухомого майна нежитлового будинку на вул. Листопадового Чину, 6 у місті Львові, загальною площею 3216,5 м2 Львівським Будинком вчених () та повернення територіальній громаді Львівської області в особі Львівської обласної ради () об`єкт нерухомого майна - нежитловий будинок на вул. Листопадового Чину, 6 у місті Львові, загальною площею 3216,5 м2, в якому розміщений Будинок вчених.

Представники учасників справи не викликались.

Обставини справи.

Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до Господарського суду Львівської області через підсистему «Електронний суд» з позовом (від 30.01.2025 №14.50/97-1050ВИХ-25 (вх.№293/25 від 31.01.2025) (документ сформований в підсистемі «Електронний суд» 30.01.2025) в інтересах держави в особі Львівської обласної ради до відповідача-1 Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України, до відповідача-2 Львівського будинку вчених про 1) Скасування державної реєстрації права власності Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України на об`єкт нерухомого майна нежитловий будинок на вул. Листопадового Чину, 6 у місті Львові, загальною площею 3216,5 м2, в якому розміщений Будинок вчених. 2) Скасування розпорядження Галицької районної адміністрації №433 від 19.04.2005 «Про оформлення Львівській обласній організації профспілки працівників освіти і науки права приватної власності на нежитловий будинок на вул. Листопадового Чину, 6. 3) Звільнення приміщення нерухомого майна нежитлового будинку на вул. Листопадового Чину, 6 у місті Львові, загальною площею 3216,5 м2 Львівським Будинком вчених () та повернення територіальній громаді Львівської області в особі Львівської обласної ради () об`єкт нерухомого майна - нежитловий будинок на вул. Листопадового Чину, 6 у місті Львові, загальною площею 3216,5 м2, в якому розміщений Будинок вчених.

У позовній заяві прокурор зазначив:

- третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Міністерство культури та стратегічних комунікацій України;

- третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Профспілку працівників освіти та науки України, Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, Львівський національний університет імені Івана Франка.

Ухвалою від 05.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 26.02.2025 на 11:30 год. Вказаною ухвалою суд постановив залучити до участі у справі:

- Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, Міністерство культури та стратегічних комунікацій України як треті особи 1, 2, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача;

- Профспілку працівників освіти та науки України, Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, Львівський національний університет імені Івана Франка, як треті особи 3, 4, 5, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Разом із позовною заявою Керівником Галицької окружної прокуратури міста Львова подано через підсистему «Електронний суд» заяву про забезпечення позову (від 30.01.2025 №14.50/97-1054ВИХ-25 (вх.№405/25 від 31.01.2025) (документ сформований в підсистемі «Електронний суд» 30.01.2025), в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони суб`єктам владних повноважень, відповідачам, іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії (шляхом поділу, об`єднання, виділу часток, реєстрації права власності, відчуження на користь третіх осіб) щодо об`єкта нерухомого майна, нежитлове приміщення площею 3216,5 м2, за адресою: місто Львів, вул. Листопадового Чину, 6 (реєстраційний номер майна з реєстру речових прав: 10715166).

Правова позиція прокурора.

Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову прокурор обґрунтовує наступним.

Прокуратурою встановлено, що Львівська обласна рада народних депутатів прийняла ухвалу №236 від 04.06.1992 «Про обласну комунальну власність», пунктом 1 якої передбачено віднести до обласної комунальної власності будинки і споруди, в яких розміщені і функціонують обласна Рада народних депутатів та обласна державна адміністрація і їх підрозділи, обласні та регіональні організації, згідно з додатком. Згідно додатку до ухвали «Перелік будинків і споруд, віднесених до обласної комунальної власності» зазначено Будинок вчених по вул. Міцкевича (Листопадового Чину),6, в обгрунтуванні власності зазначено розміщення обласних структур.

Рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №130 від 26.02.1980 «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що

мають визначну наукову, історичну, містобудівельну і художню цінність» погоджено включити казино, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Міцкевича,6 в списки пам`яток архітектури УРСР, що охороняються державою, і вирішено просити Раду Міністрів УРСР затвердити ці списки згідно з додатком.

Відтак, приміщення, що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Міцкевича, (Листопадового чину), 6, з прийняття рішення 1980 року набуло статусу пам`ятки культурної спадщини місцевого значення.

В подальшому, Законом України «Про Перелік пам`яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» від 23.09.2008 Будівлю Шляхетського казино за адресою м. Львів, вул. Листопадового чину, 6, охоронний номер 181, внесено до переліку майна, яке не підлягає приватизації.

Таким чином, як стверджує прокурор, законодавець, закріплюючи вказану заборону, зазначив, що вказана пам`ятка не може перебувати у приватній власності, а власником такого майна є лише держава або територіальна громада.

Прокурор стверджує, що наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» від 18.01.2021 року №14 під номером 868 Шляхетське казино на підставі рішення про взяття під охорону - рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради № 130 від 26.02.1980, занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини, які взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини» у Львівській області, охоронний номер - 4859-Лв, вид пам`ятки пам`ятка архітектури.

Однак, як стверджує прокурор, нежитловий будинок, що розташований за адресою: м. Львів, вул.Листопадового Чину, 6, загальною площею 3216,5 м2, в якому розміщений Львівський будинок вчених нікому Львівською обласною радою не відчужувався, відповідно право обласної комунальної власності щодо вказаного вище об`єкту нерухомого майна не припинялось.

А, відтак, на думку прокурора, реєстрація права власності за Львівською обласною організацією профспілки працівників освіти та науки України на підставі свідоцтва про право власності, №Г-01337 від 19.04.2005, виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради згідно з розпорядженням №433 носить незаконний характер, оскільки відбулася без належних на те правових підстав.

Прокурор стверджує, що відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам`яток культурної спадщини», який набрав чинності 23.02.2005 (приватизація відбулась 19.04.2005, дата внесення запису: 10.05.2005) і діяв до 17.10.2008 включно, заборонено приватизацію пам`яток культурної спадщини до затвердження Верховною Радою України переліку пам`яток культурної спадщини, які не підлягають приватизації.

Прокурор покликається на кримінальне провадження №0000068 від 12.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України та вирок Галицького районного суду м.Львова від 03.07.2024 яким у кримінальному провадженні №0000068 від 12.07.2022 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України.

Крім того, у вироку зазначено про скасування арешту на майно а саме: на нежитлове приміщення розміром 3 216,5 кв.м., що за адресою: м.Львів, вул.Листопадового Чину, 6, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01.08.2022 у справі № 463/5126/22.

Прокуратурою встановлено, що 15.05.2024 Президією Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України прийнято постанову № П-31, відповідно до якої рекомендовано Раді Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України при усуненні обмежень щодо розпорядження приміщенням Львівського Будинку вчених, розглянути можливість передачі його у власність Львівському національному університету імені Івана Франка, визначити обов`язковою умовою передачі у власність Львівського Будинку вчених укладення Договору між Львівською обласною організацією профспілки працівників освіти і науки України та Львівським національним університетом імені Івана Франка щодо використання приміщення Львівського Будинку вчених Львівською обласною організацією профспілки працівників освіти і науки України для здійснення нею статутної діяльності.

Прокурор зазначає, що є обґрунтовані підстави припускати, що подальше відчуження Львівською обласною організацією профспілки працівників освіти і науки України нерухомого майна за адресою: м.Львів, вул.Листопадового Чину, 6, ускладнить розгляд позовної заява, яка подається до Господарського суду Львівської області.

Відтак, прокурор просить суд забезпечити позов накладення арешту та заборони суб`єктам владних повноважень, відповідачам, іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії (шляхом поділу, об`єднання, виділу часток, реєстрації права власності, відчуження на користь третіх осіб) щодо об`єкта нерухомого майна, нежитлове приміщення площею 3216,5 м2, за адресою: місто Львів, вул. Листопадового Чину, 6 (реєстраційний номер майна з реєстру речових прав: 10715166).

Висновки суду.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Разом з тим, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі №910/773/19.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України «Про Вищу раду юстиції», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження» від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому наявність таких обставин покладається на заявника. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 13.01.2020 справа №922/2136/17.

Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Львівської обласної ради до відповідача-1 Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України, до відповідача-2 Львівського будинку вчених про 1) Скасування державної реєстрації права власності Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України на об`єкт нерухомого майна нежитловий будинок на вул. Листопадового Чину, 6 у місті Львові, загальною площею 3216,5 м2, в якому розміщений Будинок вчених. 2) Скасування розпорядження Галицької районної адміністрації №433 від 19.04.2005 «Про оформлення Львівській обласній організації профспілки працівників освіти і науки права приватної власності на нежитловий будинок на вул. Листопадового Чину, 6. 3) Звільнення приміщення нерухомого майна нежитлового будинку на вул. Листопадового Чину, 6 у місті Львові, загальною площею 3216,5 м2 Львівським Будинком вчених () та повернення територіальній громаді Львівської області в особі Львівської обласної ради () об`єкт нерухомого майна - нежитловий будинок на вул. Листопадового Чину, 6 у місті Львові, загальною площею 3216,5 м2, в якому розміщений Будинок вчених.

Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, набуте відповідачем-1 на підставі свідоцтва про право власності, №Г-01337 від 19.04.2005, виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради згідно з розпорядженням №433, що носить незаконний характер, оскільки відбулося без належних на те правових підстав та заборонити суб`єктам владних повноважень, відповідачам, іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо об`єкта нерухомого майна, набутого відповідачем-1 оскільки Законом України «Про тимчасову заборону приватизації пам`яток культурної спадщини» було встановлено тимчасову заборону на здійснення приватизації пам`яток культурної спадщини.

Згідно позовної заяви Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова, підставами позовних вимог вказано, що нерухоме майно - нежитловий будинок, що розташований за адресою: м. Львів, вул.Листопадового Чину, 6, загальною площею 3216,5 м2, в якому розміщений Львівський будинок вчених нікому Львівською обласною радою не відчужувався, відповідно право обласної комунальної власності щодо вказаного вище об`єкту нерухомого майна не припинялось. Реєстрація права власності за Львівською обласною організацією профспілки працівників освіти та науки України на підставі свідоцтва про право власності, №Г-01337 від 19.04.2005, виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради згідно з розпорядженням №433 носить незаконний характер, оскільки відбулася без належних на те правових підстав. Тобто, позовна заява містить немайнові вимоги, рішення про задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.

З матеріалів заяви вбачається, що на розгляді Галицького районного суду м. Львова перебувало кримінальне провадження №0000068 від 12.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України. 03.07.2024 вироком Галицького районного суду міста Львова у кримінальному провадженні №0000068 від 12.07.2022 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи, відповідно до розпорядження Львівського міського голови № 835-к від 31.12.2004 посаду голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, та будучи службовою особою наділеною адміністративно господарськими та організаційно розпорядчими функціями, 19.04.2005, знаходячись в приміщенні Галицької районної адміністрації міста Львова, що по вул. Ф. Ліста 1 у точно невстановлений час, вчинив службову недбалість, яка проявилась в тому, що він неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції від 31.03.2005, Положення про Галицьку районну адміністрацію, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 20.06.2003 року №499, Положення про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб (далі Положення), затвердженого 02.07.1999 з подальшими змінами на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №307 від 06.07.2001, видав розпорядження №433 від 19.04.2005, а в подальшому підписав свідоцтво про право власності № Г-01337 від 19.04.2005, видане на підставі вказаного розпорядження, згідно з якими Львівській обласній організації профспілки працівників освіти і науки оформлено право приватної власності на нежитловий будинок, що розташований за адресою: м.Львів, вул. Листопадового Чину, 6, загальною площею 3216,5 м2, вартістю 11 659 812 грн, в якому розміщений Львівський будинок вчених та який належав згідно з ухвалою Львівської обласної ради народних депутатів від 04.06.1992 року №236 «Про обласну комунальну власність» до комунальної власності без належних на це законних підстав.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01.08.2022 у справі № 463/5126/22, накладено арешт на майно, а саме: на нежитлове приміщення розміром 3 216,5 м2, що за адресою: м.Львів, вул.Листопадового Чину, 6, та яке на праві приватної власності належить Львівській обласній організації профспілки працівників освіти і науки, із встановленням заборони власнику, іншим особам, у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває нежитлове приміщення розміром 3 216,5 м2, що за адресою: м. Львів, вул. Листопадового Чину, 6, державним та приватним органам, установам, підприємствам та організаціям, розпоряджатися ними будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з видачею чи реєстрацію документів, виділом, поділом, реєстрацією та перереєстрацією прав власності, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, здійснення інших дій в Державному реєстрі права та забороною проведення будь-яких будівельних/ремонтних, земельних, та інших робіт на вказаному об`єкті, крім заборони проведення культурних, творчих, наукових, ділових заходів у ньому.

Прокуратурою встановлено, що 15.05.2024 Президією Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України прийнято постанову № П-31, відповідно до якої рекомендовано Раді Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України при усуненні обмежень щодо розпорядження приміщенням Львівського Будинку вчених, розглянути можливість передачі його у власність Львівському національному університету імені Івана Франка, визначити обов`язковою умовою передачі у власність Львівського Будинку вчених - укладення договору між Львівською обласною організацією профспілки працівників освіти і науки України та Львівським національним університетом імені Івана Франка щодо використання приміщення Львівського Будинку вчених Львівською обласною організацією профспілки працівників освіти і науки України для здійснення нею статутної діяльності.

У зв`язку з вищенаведеним, є обґрунтовані підстави припускати, що подальше відчуження Львівською обласною організацією профспілки працівників освіти і науки України нерухомого майна за адресою: м.Львів, вул.Листопадового Чину, 6, ускладнить розгляд позовної заяви, яка подана до Господарського суду Львівської області.

З урахуванням того, що відповідач-1 має можливість в будь-який спосіб розпорядитися нерухомим майно, набутим на підставі свідоцтва про право власності, №Г-01337 від 19.04.2005, виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради згідно з розпорядженням №433, а прокуратура оскаржує правомірність таких рішень та записів, через те, що вважає їх такими, що вчинені (прийняті) з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача (Львівської обласної ради) (у разі задоволення позову), за захистом яких керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до суду. В разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем-1 буде відчужено нерухоме майно, то позивач (Львівська обласна рада) не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за цим позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Львівської обласної ради.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, набуте відповідачем-1 на підставі свідоцтва про право власності, №Г-01337 від 19.04.2005, виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради згідно з розпорядженням №433 та встановлення заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно обґрунтовується тим, що такий захід забезпечення позову унеможливить відповідачу обтяжити його та/або відчужити іншим особам до моменту набрання законної сили рішенням суду за наслідками розгляду спору у даній справі.

Зазначені у заяві прокурора заходи забезпечення позову гарантуватимуть ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача (Львівської обласної ради), за захистом яких Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до господарського суду.

Наведені доводи та мотиви для вжиття заходів забезпечення позову, узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018р. у справі № 910/1040/18. Так, об`єднана палата Верховного Суду у зазначеній постанові вказала, що вирішуючи питання про наявність підстав для забезпечення такого позову, судами має досліджуватися, чи призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, так як позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Також, суд касаційної інстанції зазначив, що допущення продажу нерухомого майна, який уможливлювався на підставі спірного документу (предмета оскарження), знівелює функцію судового рішення, як засобу реального відновлення порушеного права.

Є обґрунтовані підстави припускати, що подальше відчуження Львівською обласною організацією профспілки працівників освіти і науки України нерухомого майна відповідно до прийнятої 15.05.2024 Президією Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України постанови № П-31, відповідно до якої рекомендовано Раді Львівської обласної організації профспілки працівників освіти і науки України передати спірне нерухоме майно у власність Львівському національному університету імені Івана Франка, що призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, так як позивач (Львівська обласна рада) не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Такий підхід узгоджується з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практикою Європейського суду з прав людини як джерела права (рішення від 31.07.2003 року по справі «Дорани проти Ірландії», рішення у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», рішення від 17.07.2008 у справі «Каіч та інші проти Хорватії».

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу (Львівській обласній раді).

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Отже накладення арешту на майно не завдає шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам. Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними у постановах від 15.10.2020 у справі № 915/373/20 та від 03.12.2021 у справі № 910/4777/21.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо необхідності вжиття саме таких заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини сьомої статті 145 Господарським процесуальним кодексом України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова про забезпечення позову (від 30.01.2025 №14.50/97-1054ВИХ-25 (вх.№405/25 від 31.01.2025) задовольнити.

2. Накласти арешт на нежитлове приміщення площею 3216,5 м2, що знаходиться за адресою: місто Львів, вул. Листопадового Чину, 6 (реєстраційний номер майна з реєстру речових прав: 10715166) та заборонити суб`єктам владних повноважень, відповідачам, іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії (шляхом поділу, об`єднання, виділу часток, реєстрації права власності, відчуження на користь третіх осіб) щодо об`єкта нерухомого майна, нежитлового приміщення площею 3216,5 м2, за адресою: місто Львів, вул. Листопадового Чину, 6 (реєстраційний номер майна з реєстру речових прав: 10715166).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з 05.02.2025 року.

5. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи в порядку, передбаченому статтею 145 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено у порядку і строки визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію.

Суддя Сухович Ю.О.