ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2025 р. Справа№ 910/1792/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Коробенка Г.П.

Тищенко А.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інтер-Плюс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024

у справі №910/1792/24 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв»

до Приватного акціонерного товариства «Інтер-Плюс»

про стягнення 250 489,26 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Плюс» (змінено найменування на Приватне акціонерне товариство «Інтер-Плюс») з вимогою про стягнення 250 489,26 грн страхового відшкодування.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що на початку квітня 2023 року на річці Дніпро в м. Києві відмічалося поступове підвищення рівня води. Починаючи з 11.04.2023, спостерігався пропуск весняної повені каскадом Дніпровських водосховищ, що обумовило збільшення скидів води з Київського водосховища і, відповідно, подальший підйом рівня води в межах Києва. Внаслідок даної гідравлічної ситуації під час пропуску весняної повені була частково підтоплена територія Труханового острова в Дніпровському районі м. Києва. На території Труханового острова на вул. Труханівській, 1-Г розміщується один із структурних підрозділів Позивача, застраховане майно якого зазнало пошкоджень через повінь.

Посилаючись на те, що всупереч умов договору відповідач належну суму страхового відшкодування не виплатив, позивач на підставі ст.ст. 979, 988 ЦК України просить стягнути з відповідача на свою користь 250 489,26 грн. страхового відшкодування.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/1792/24 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Плюс» на користь Державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» 250 489 грн. 26 коп. страхового відшкодування, 3 757 грн. 34 коп. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов висновку, що відмова відповідача від проведення страхової виплати є неправомірною та такою, що порушує права позивача.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Плюс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/1792/24 повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Кравчук Г.А, Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1792/24 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/1792/24.

05.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/1792/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/1792/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі №910/1792/24. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розпорядженням керівника апарату суду від 13.11.2024 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1792/24.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 прийнято до провадження справу №910/1792/24 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі №910/1792/24 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Коробенко Г.П., Тищенко А.І.

20.09.2024 до канцелярії суду від Державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

02.10.2024 до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтер-Плюс» надійшли заперечення на відзив позивача.

07.10.2024 до канцелярії суду від Державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

17.10.2024 до канцелярії суду від відповідача надійшли пояснення на відповідь позивача на заперечення на відзив на апеляційну скаргу.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте при неповному з`ясуванні судом обставин справи, з недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими.

За доводами відповідача:

- причиною пошкодження майна є саме його затоплення, що не входить до переліку страхових ризиків, передбачених умовами договору страхування, а тому у відповідача не виникло обов`язку щодо сплати страхового відшкодування, натомість суд дійшов неправильного висновку, що причиною пошкодження майна є повінь, не дослідивши при цьому листи Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України;

- позивач не довів свого майнового інтересу щодо пошкодженого майна, зокрема не надав копії документів, які засвідчують право власності на пошкоджене майно;

- відповідач посилається на інформацію, що розміщена на офіційному сайті ДП «ГДІП», яка на його думку свідчить про використання підприємством застрахованих об`єктів саме для здійснення комерційної діяльності;

- позивач не довів належним чином обсяг проведених ремонтних робіт та їх вартість, самостійно здійснивши відновлення пошкодженого застрахованого майна на підставі кошторису на ремонтні роботи приміщень на підставі Кошторису, складеного його працівниками;

- позивачем не подано заяву про виплату страхового відшкодування, що ним було підтверджено у відповіді на відзив на позовну заяву, зазначивши що «позивач був позбавлений можливості подати заяву про виплату страхового відшкодування».

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

2.3.1. Позивач у поданому відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів відповідача, зазначаючи наступне:

- відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та порушив умови договору страхування, посилаючись на затоплення не як наслідок повені, а як окремий страховий випадок, що не входить до страхових ризиків передбачених умовами договору, уникаючи здійснення виплати страхового відшкодування;

- постраждалі споруди не мають капітального фундаменту і є тимчасовими спорудами, в експлуатацію не приймаються, та хоч і перебувають у власності та на балансі позивача, не підлягають державній реєстрації;

- постраждалі від повені споруди розміщені на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні позивача, були придбані позивачем для забезпечення побутових потреб працівників підприємства (роздягальні, сантехнічні приміщення, душові кімнати, їдальня) та не використовуються для комерційної діяльності;

- після настання страхового випадку було здійснено огляд пошкодженого майна за участі представника відповідача, який прибув та оглянув об`єкт;

- позивачем повідомлено відповідача про настання страхового випадку листом.

Позивач просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

2.3.2. У поданих запереченнях на відзив позивача відповідач стверджує, що мала місце зміна найменування відповідача та просить суд це врахувати.

Щодо доводів відзиву відповідач заперечує та посилається на листи Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України, зміст яких на його думку суперечать один одному, однак з яких вбачається, що причиною пошкодження майна є затоплення.

2.3.3. Позивач у поданій відповіді на заперечення на відзив на апеляційну скаргу наголошує, що пошкодження майна сталось через повінь, результатом якої є затоплення. Щодо доводів відповідача про суперечливість листів Українського гідрометеорологічного центру ДСНС України позивач заперечує та вважає, що навпаки, їх зміст доповнює один одного.

2.3.4. Відповідач у поданих поясненнях на відповідь позивача на заперечення на відзив на апеляційну скаргу звертає увагу, що заперечення на відзив на апеляційну скаргу було подано поза межами процесуального строку.

2.4. інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 клопотання Приватного акціонерного товариства «Інтер-Плюс» про заміну правонаступником задоволено. Ухвалено замінити відповідача у справі №910/1792/24 - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інтер-Плюс» (ідентифікаційний код 32586973) на Приватне акціонерне товариство «Інтер-Плюс» (ідентифікаційний код 32586973) у зв`язку зі зміною найменування.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

28.06.2022 між позивачем та відповідачем був укладений Договір на закупівлю послуг добровільного страхування майна № 1600/260/22.

На підставі вказаного Договору 31.08.2022 між позивачем (страхувальником) та відповідачем (страховиком) був укладений Договір добровільного страхування майна № 1600/260/22/6 (Договір страхування), відповідно до якого було застраховано 32 об`єкти, що знаходяться на Трухановому острові у м. Києві за адресами вул. Труханівська, 1-Г, 1-Д, 34-36.

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням та (або) користуванням та (або) розпорядженням майном, що застраховане за цим договором.

Відповідно до п.п. 2 п. 4. Договору № 1600/260/22 обов`язок страховика протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальнику.

Згідно з пунктом 5.9.5. Договору 1600/260/22/6 страховим випадком є факт понесення збитків страхувальником внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті настання подій (страхових ризиків), зокрема повінь та паводок.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що на початку квітня 2023 року на річці Дніпро в м. Києві відмічалося поступове підвищення рівня води. Починаючи з 11.04.2023, спостерігався пропуск весняної повені каскадом Дніпровських водосховищ, що обумовило збільшення скидів води з Київського водосховища і, відповідно, подальший підйом рівня води в межах Києва. Внаслідок даної гідравлічної ситуації під час пропуску весняної повені була частково підтоплена територія Труханового острова в Дніпровському районі м. Києва. На території Труханового острова на вул. Труханівській, 1-Г розміщується один із структурних підрозділів Позивача, застраховане майно якого зазнало пошкоджень через повінь.

Посилаючись на те, що всупереч умов договору відповідач належну суму страхового відшкодування не виплатив, позивач на підставі ст.ст. 979, 988 ЦК України просив стягнути з відповідача на свою користь 250 489,26 грн. страхового відшкодування.

20.04.2023 позивач звернувся до відповідача із листом № 305, в якому повідомив відповідача, що 18.04.2023 стався страховий випадок, а саме - затоплення застрахованого майна, внаслідок повені, що відбулася внаслідок підняття рівня води в річках Дніпро та Десна. Просив вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати.

З урахуванням вказаного, судом відхиляються доводи відповідача, що позивач не подав заяву про виплату страхового відшкодування, оскільки такі твердження суперечать змісту листа № 305 позивача.

25.04.2023 було здійснено виїзд представника відповідача на місце пошкоджених об`єктів і разом з представниками позивача було здійснено огляд, опис та фото фіксація завданих збитків. Вказана обставина відповідачем не заперечується.

05.05.2023 відповідач листом № 74 повідомив позивача, що повернеться до розгляду справи щодо виплати страхового відшкодування після отримання від позивача наступних документів: документів, що підтверджують наявність майнового інтересу Страхувальника щодо предмету договору страхування, а саме документи, що засвідчують право власності (користування, розпорядження) майном; виставлені рахунки на оплату робіт по ремонту або відновленню пошкодженого майна, акти виконаних робіт тощо; квитанції, рахунки-фактури (інші платіжні документи), що підтверджують витрати на ремонт майна тощо; документи державної установи метереологічної (сейсмологічної) служби або служби МНС, що підтверджують відомості про характер і час дії відповідного стихійного явища або іншого небезпечного явища природи, якщо страховий випадок стався внаслідок таких явищ.

Позивач надав відповідь № 438 від 12.06.2023 з необхідними документами.

07.07.2023 відповідач надіслав позивачу лист № 94, у якому просив надати йому копії технічних паспортів об`єктів затоплених на вул. Труханівській, 1-Г, а також вказав, що мало місце затоплення застрахованого майна, що не входить до переліку ризиків передбачених умовами Договору страхування.

Позивач надав відповідь № 645 від 02.08.2023 та долучив лист Українського гідрометеорологічного центру № 01-18/740 від 11.07.2023 про проходження повені 2023 року на р. Дніпро в м. Києві, а також повторно надав документи, які засвідчують право власності на застраховане майно.

Відповідно до змісту листа Українського гідрометеорологічного центру № 01-18/740 від 11.07.2023 про проходження повені 2023 року на р. Дніпро в м. Києві з початку квітня на Дніпрі у м. Києві відмічалося поступове підвищення рівня води. Починаючи з 11 квітня спостерігався пропуск весняної повені каскадом Дніпровських водосховищ, що обумовило збільшення скидів води з Київського водосховища і, відповідно, подальший підйом рівня води в межах Києва.

Підпунктом 2.3 Додаткових умов добровільного страхування майна від стихійних явищ (Додаток № 12 до Правил добровільного страхування майна, затверджених рішенням правління відповідача від 17.07.2017) визначено, що за договором страхування, Страховик надає страховий захист від знищення (повного конструктивного знищення) або пошкодження майна внаслідок паводку, повені, затоплення, підтоплення. Також у цьому підпункті надається визначення, що: паводок - це фаза водного режиму річки, що може багаторазово повторюватися в різні сезони року, характеризується збільшенням витрат і рівнів води внаслідок дощів чи сніготанення під час відлиг. Значний паводок може викликати повінь; повінь - фаза водного режиму річки, щорічно повторюється в певних кліматичних умовах в один і той же сезон, що характеризується найбільшою водністю і тривалим стоянням високих рівнів води; затоплення - утворення вільної поверхні води на території в результаті підвищення рівня водотоку, водойми або підземних вод; підтоплення - підвищення рівня ґрунтових вод і зволоження ґрунтів, що призводить до порушення господарської діяльності та умов проживання на певній території.

Дослідивши наявні у справі докази як окремо, так і в їх сукупності, колегія суддів вважає, що пошкодження застрахованого майна відбулося в результаті повені, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

Доводи відповідача про те, що причиною пошкодженого застрахованого майна є не повінь, а затоплення є недоведеними.

04.09.2023 відповідач надіслав позивачу лист № 126, у якому зазначив, що згідно з умовами п. 2.3 Додаткових умов добровільного страхування майна від стихійних явищ паводок, повінь, затоплення - є окремими страховими ризиками, які призводять до різного масштабу негативних наслідків для застрахованого майна. При цьому, зазначив, що для можливості розгляду справи щодо виплати страхового відшкодування відповідачу необхідно надати завірені копії технічних паспортів об`єктів, затоплених на вул. Труханівській, 1-Г, а також витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

18.09.2023 позивач надіслав відповідачу лист № 769, в якому вказав, що пошкоджені від весняної повені об`єкти позивача - це не були об`єкти нерухомості, не мають капітального фундаменту і є тимчасовими спорудами, в експлуатацію не приймаються і, хоча перебувають у власності та на балансі позивача, не підлягають державній реєстрації. У Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженому наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 17.08.2000 № 507, міститься визначення терміну «будівля», їх перелік та класифікація - тимчасова споруда до будівель не належить і не є нерухомістю. Отже, тимчасова споруда є рухомою річчю, оскільки виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без закладення фундаменту, а тому вільне переміщення тимчасових споруд у просторі можливе без зміни їх призначення. Право власності Позивача на такі споруди підтверджується договорами поставки та документами, що свідчать про взяття на баланс такого майна. Зазначені документи, що підтверджують право власності на застраховане майно надавалися Відповідачу (лист від 02.08.2023 № 645).

05.10.2023 відповідач надіслав позивачу лист № 148, у якому зазначив, що необхідними для здійснення виплати страхового відшкодування є документи, що підтверджують наявність майнового інтересу у страхувальника (вигодонабувача) щодо предмету договору страхування, а саме: документи, які засвідчують право власності (користування, розпорядження) майном, та просив надати копії паспортів прив`язки затоплених тимчасових споруд і копії документів на право користування земельною ділянкою на вул. Труханівській, 1-Г.

Також у цьому листі відповідач послався на «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244.

У відповідь на цей лист позивач листом № 854 від 18.10.2023 зазначив, що згідно з п. 1.1, «цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», стосується тимчасових споруд, які встановлюються на територіях міст та сіл без оформлення права власності чи користування земельною ділянкою і використовуються власниками цих тимчасових споруд для здійснення підприємницької (комерційної) діяльності. До таких споруд належать, зокрема, розміщені на тротуарах павільйони з продажу кави, квітів, солодощів, цигарок тощо. Постраждалі від весняної повені об`єкти позивача, що розташовані на вул. Труханівській, 1-Г, розміщені на земельній ділянці, яка перебуває в постійному користуванні позивача, були придбані Позивачем для забезпечення побутових потреб працівників підприємства (роздягальні, сантехнічні приміщення, душові кімнати, їдальня) і не використовуються підприємством для здійснення комерційної діяльності, а отже, не підпадають під дію «Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності». Відповідні документи щодо права власності на земельну ділянку були надані Відповідачу у додатках до листа № 854 від 18.10.2023.

25.10.2023 відповідач листом № 162 повідомив позивача проте, що не отримав від позивача документів, що підтверджують наявність майнового інтересу у страхувальника (вигодонабувача) щодо предмету договору страхування, а саме документи, які засвідчують право власності (користування, розпорядження) майном: завірених належним чином копій Технічних паспортів об`єктів та Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказав, що згідно з умовами пункту 12.7 Розділу 12 Правил несвоєчасне подання документів, що підтверджують настання страхового випадку, розмір збитків та є необхідними для виплати страхового відшкодування, може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем передано відповідачу відповідно до умов спірного договору страхування документи, що підтверджують право власності на застраховане майно та земельну ділянку, на якій майно знаходиться.

Натомість, доказів використання позивачем спірних застрахованих об`єктів для здійснення комерційної діяльності суду не подано, у той час як посилання на інформацію розміщену на офіційному веб-сайті позивача не доводить факту використання саме спірних застрахованих об`єктів для здійснення комерційної діяльності, тому доводи відповідача з цього приводу є необґрунтованими.

За викладених обставин, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відмова відповідача від проведення страхової виплати є неправомірною та такою, що порушує права позивача.

Відповідно до кошторису на ремонтні роботи з ліквідації затоплення приміщень після весняної повені на вул. Труханівський, 1-Г у м. Києві від 06.11.2023 вартість відновлювальних робіт становить 250 489,26 грн.

Доказів, які б спростовували розмір витрат позивача на ремонт застрахованого відповідачем майна, не надано.

Водночас, заперечення відповідача щодо розрахованого розміру витрат на ремонт з посиланням на те, що вони зроблені на підставі кошторису, складеного лише позивачем, суд сприймає критично, оскільки відповідачем не заперечено та не спростованого того факту, що 25.04.2023 було здійснено виїзд представника відповідача на місце пошкоджених об`єктів і разом з представниками позивача було здійснено огляд, опис та фото фіксація завданих збитків.

Доказів належного виконання відповідачем обов`язку з виплати страхового відшкодування станом на час розгляду справи суду не надано.

Таким чином, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 979, 988 ЦК України підлягає стягненню 250 489,26 грн. страхового відшкодування.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 988 Цивільного кодексу України та статті 20 Закону України «Про страхування» обов`язок страховика протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати Страхувальникові.

Згідно з умовами п. 13.3 Правил добровільного страхування майна, що затверджені рішенням правління відповідача від 17.07.2017 визначено, що протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дня отримання всіх необхідних документів і відомостей про обставини настання страхового випадку відповідно до Розділу 12 цих Умов Страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування та складає відповідний страховий акт або приймає рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Доводи відповідача про те, що причиною пошкодження майна є саме його затоплення, що не входить до переліку страхових ризиків, передбачених умовами договору страхування спростовуються наявними у справі доказами.

При цьому, судова колегія зауважує, що затоплення приміщень позивача сталось через повінь, що як наслідок зумовило затоплення, а доводи відповідача про протилежне не відповідають наявним у справі доказам та є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем передано відповідачу відповідно до умов спірного договору страхування документи, що підтверджують право власності на застраховане майно та земельну ділянку, на якій майно знаходиться, а тому аргументи відповідача про недоведення позивачем права власності на застраховане та пошкоджене майно судом відхиляються.

Разом з цим, посилання скаржника на інформацію, розміщену на офіційному веб-сайті позивача, є необґрунтованими, оскільки така інформація не доводить факту використання саме спірних застрахованих об`єктів для здійснення комерційної діяльності, при цьому не вбачається за можливе встановити якого саме майна стосується така інформація, у той час як інших доказів на підтвердження відповідних тверджень апелянтом не подано.

Стосовно доводів про недоведення позивачем обсягу проведених ремонтних робіт та їх вартість, який самостійно здійснив відновлення пошкодженого застрахованого майна на підставі кошторису на ремонтні роботи приміщень на підставі Кошторису, складеного його працівниками - суд апеляційної інстанції сприймає їх критично, оскільки відповідачем не заперечено та не спростованого того факту, що 25.04.2023 було здійснено виїзд представника відповідача на місце пошкоджених об`єктів і разом з представниками позивача було здійснено огляд, опис та фото фіксацію завданих збитків, натомість як інших вмотивованих доказів в заперечення проведених розрахунків відповідачем не надано, а тому такі доводи скаржника відхиляються як безпідставні.

Також судова колегія відхиляє доводи відповідача про неподання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування, оскільки зі змісту листа позивача № 305 від 20.04.2023 вбачається, що позивач повідомив відповідача, що 18.04.2023 стався страховий випадок, а саме - затоплення застрахованого майна внаслідок повені, що свідчить про те, що позивачем було проінформовано відповідача про настання страхового випадку, на підставі чого у подальшому сторонами велась переписка щодо виплати страхового відшкодування.

Таким чином, апеляційна скарга не містить обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваного рішення, а доводи, наведені скаржником, не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/1792/24 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Інтер-Плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/1792/24 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інтер-Плюс» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/1792/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі № 910/1792/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/1792/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Г.П. Коробенко

А.І. Тищенко