РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.02.2025Справа № 910/14346/24
За позовом Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "САФРОН"

про стягнення 525013,68 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "САФРОН" (далі - відповідач) на користь Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (далі - позивач) 525013,68 грн штрафних санкцій за договором купівлі-продажу №317-К-23 від 24.11.2023, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань поставити товар.

Ухвалою суду від 26.11.2024 відкрито провадження у справі №910/14346/24 за вказаними позовними вимогами, призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі №910/14346/24 відповідачем отримано 26.11.2024 у своєму електронному кабінеті, що підтверджується відповідним повідомленням про поставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

За відсутності відзиву у даній справі суд вирішує спір за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем як покупцем та відповідачем як продавцем було укладено договір купівлі-продажу від 24.11.2023 №317-К-23 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язався продати і відвантажити ДК 021:2015:03210000-6 зернові культури та картоплю (картопля продовольча пізня першого класу) (далі - товар) в обсязі та у терміни (строки), визначені у рознарядці (Додаток 1 до цього Договору), а покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього Договору: картопля продовольча пізня першого класу у кількості 388320 кг; ціна за одиницю виміру товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами - 9,27 грн; загальна сума вартості товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами - 3599726,40 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників покупця та у терміни (строки), визначені у рознарядці (додаток 1до цього Договору), продавець повинен здійснити поставку товару у повному обсязі включно до 15.12.2023.

Продавець здійснює поставку товару на умовах DDP (згідно Інкотермс 2010), за адресами, що вказані у рознарядці (Додаток 1 до цього Договору) (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 5.7 Договору моментом поставки товару визначається момент передачі товару від представника продавця Територіальному уповноваженому представнику покупця.

Відповідно до умов Договору відповідачем було поставлено Генеральній дирекції ДКВС України товару у кількості 47340 кг на суму 438841,80 гривень, що підтверджується видатковими накладними від 07.12.2023 РН-43, від 07.12.2023 РН-57, від 08.12.2023 РН-61, від 11.12.2023 РН-62, від 15.12.2023 № PH-143, від 08.12.2023 № РН-150.

Позивач зазначає, що решту товару відповідачем поставлено не було, а відтак, в порушення своїх зобов`язань за Договором, здійснено недопоставку товару у розмірі 340980 кг на суму 3160884,60 гривень.

У зв`язку з невиконанням умов Договору позивачем до відповідача було надіслано претензію від 18.01.2024 вих. № ГД ДКВС-206/3 ГД/2024 щодо сплати штрафних санкцій за недопоставку товару за Договором.

Відповідач направив до позивача відповідь на претензію від 25.01.2024 вих. № 25/01, якою повідомив про те, що на його думку, зокрема, бездіяльність Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" в частині не укладання додаткової угоди на продовження дії Договору, що набув вкрай невигідних умов для продавця став підставою для виникнення обставин, які зумовлюють подальшу неможливість виконати ТОВ «САФРОН» Договір на первинних умовах.

Позивач направив відповідачу повторну претензію від 07.02.2024 вих. № ГД ДКВС-400/3 ГД/2024 на відповідь від 25.01.2024 вих. № 25 01, якою обґрунтував безпідставність тверджень відповідача, зазначених у відповіді.

Також позивач у повторній претензії від 07.02.2024 повідомив ТОВ «САФРОН», що частину штрафу у розмірі 179986,32 грн було стягнуто із суми забезпечення виконання Договору, у порядку передбаченому пунктом 11.6 Договору, що підтверджується платіжою інструкцією № 8057 від 15.07.2024 і повідомив, що решту суми штрафних санкцій, що становить різницю між загальною сумою штрафу та сумою забезпечення виконання Договору, а саме 610234,83 грн ТОВ «САФРОН необхідно перерахувати у добровільному порядку у строк до 09.02.2024.

Однак жодної відповіді до позивача від відповідача на претензію від 07.02.2024 не надходило.

Позивач втретє направив претензію по сплаті штрафних санкцій за недопоставку товару від 25.07.2024 вих. № ГД ДКВС-2588/3 ГД/2024 продовживши строк для добровільної сплати штрафних санкцій до 31.07.2024.

У добровільному порядку ТОВ «САФРОН» було частково погашено суму штрафних санкцій у сумі 85221,15 грн. Зокрема, сплата здійснювалася частинами, що підтверджується випискою з рахунка від 28.08.2024 у сумі 40221,15 грн, від 20.09.2024 у сумі 20000 грн, від 04.10.2024 у сумі 25000 грн.

Позивач направив вчетверте відповідачу претензію по сплаті штрафних санкцій за недопоставку товару від 14.10.2024 вих. № ГД ДКВС-3770/3 ГД/2024, якою повідомив ТОВ «САФРОН» про залишок суми заборгованості зі сплати штрафних санкцій у розмірі 525013,68 грн та надав кінцевий строк для оплати штрафних санкцій у добровільному порядку у строк до 21.10.2024.

Однак, відповіді на зазначену претензію до позивача не надходило та претензійні вимоги задоволені не були, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідачем жодних заперечень щодо вимог позову надано не було.

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено, що за умовами Договору відповідач зобов`язаний був поставити позивачу товар у кількості 388320 кг на суму 3599726,40 грн у строк до 15.12.2023.

Натомість, відповідачем недопоставлено товару у кількості 340980 кг на суму 3160884,60 грн.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У зв`язку з неналежним виконання умов Договору щодо поставки продукції, позивачем нараховано відповідачу пеню у сумі 790221,15 грн з якої останнім було сплачено 265207,47 грн, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 525013,68 грн.

Згідно з п. 7.3 Договору у випадку недопоставки товару в обсязі, передбаченому Договором продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару.

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували твердження позивача.

Станом на день ухвалення цього рішення у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження сплати відповідачем 525013,68 грн пені на рахунок позивача.

Суд погоджується з розрахунком пені наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Судовий збір згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САФРОН" (04050, м. Київ, вулиця Дегтярівська, 11, офіс 3; ідентифікаційний код 45407878) на користь Державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" (03115, м. Київ, вул. Святошинська, будинок 27; ідентифікаційний код 41220556) пеню в сумі 525013 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч тринадцять) грн 68 коп. та 7875 (сім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) грн 21 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків