РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2025Справа № 910/14345/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанси"

до Приватного підприємства "Вест трепел груп" та ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 80 796,19 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанси» звернулось до Господарського міста Києва із позовними вимогами до Приватного підприємства «Вест трепел груп» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 80 796,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем 1 зобов`язань за Договором про надання банківських послуг № CR-SME 20-021/73 від 10.07.2020, в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків, виконання зобов`язань за яким забезпечено укладеним між АТ «ОТП Банк» та відповідачем 2 Договором поруки № SR-SME 20-019/73 від 10.07.2020, право вимоги за яким набуто позивачем на підставі Договору про відступлення права вимоги № 16/11/23 від 16.11.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

27.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2024 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14345/24. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзиви.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи судом та про їх право подати відзиви на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.12.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача 1, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та адресу відповідача 2, яка зазначена у Відповіді № 918903 від 22.11.2024 з Єдиного держаного демографічного реєстру.

Втім ухвали суду були повернуті органом поштового зв`язку без вручення відповідачам з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачами не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань так Єдиного державного демографічного реєстру, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлень про неможливість вручення поштових відправлень, вважається днем вручення відповідачам ухвали Господарського суду міста Києва від 02.12.2024.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзивів, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року Приватне підприємство «Вест тревел груп» (далі - клієнт, відповідач 1) звернулось до Акціонерного товариства «ОТП банк» (далі - банк) із заявою про надання банківських послуг № 001/001751/20, відповідно до якої відповідачу 1 надано банківську послугу «Овердрафт «Гостинний» із лімітом послуги в сумі 187 900,00 грн. та розміром процентної ставки - 18% річних.

19 березня 2020 року відповідач 1 звернувся до АТ «ОТП банк» із заявою про зміну умов користування банківськими послугами №1.

10 липня 2020 року між Приватним підприємство «Вест трепел груп» та Акціонетним товариством «ОТП банк» укладено Договір про надання банківських послуг № CR-SME 20-021/73 ( далі - Кредитний договір), за умовами якого банк надає клієнту банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

Детальні умови кожної з банківських послуг узгоджені сторонам в пунктах 28-31 Договору.

Відповідно до п. 28.1 Кредитного договору: вид банківської послуги - кредит; ліміт банківської послуги - 184 638,54 грн.; цільове призначення банківської послуги - рефінансування (погашення) суми заборгованості клієнта за Заявою про надання банківських послуг № 001/001751/20 від 04.03.2020, в тому числі простроченого до повернення тіла, нарахованих та прострочених відсотків по кредиту (овердрафт «Гостинний»), наданого клієнту банком відповідно до кредитного договору; сума кредиту підлягає поверненню клієнтом банку щомісячними платежами, починаючи з серпня 2020 року, згідно з графіком повернення кредиту, зазначеним в п. 28.1.17 Кредитного договору; дата припинення чинності лімітом банківської послуги - 10.01.2020, включно, за умови, що заява про надання банківської послуги передбачає надання клієнту банківської послуги не пізніше 10 липня 2020 року (включно); стандартний розмір процентної ставки - 18% річних; порядок оплати процентів згідно з пунктом 6 Договору; день нарахування процентів - дев`ятий календарний день місяця.

09 листопада 2020 року відповідачем 1 та банком укладено Договір про зміну № 1 до Договору про надання банківських послуг № CR-SME 20-021/73 від 10.07.2020, за умовами якого, зокрема визначено нову дату припинення чинності лімітом банківської послуги: 10 травня 2022 року.

09 березня 2021 року відповідачем 1 та банком укладено Договір про зміну № 2 до Договору про надання банківських послуг № CR-SME 20-021/73 від 10.07.2020, за умовами якого, зокрема визначено нову дату припинення чинності лімітом банківської послуги: 10 серпня 2022 року.

10 липня 2020 року між Акціонерним товариством «ОТП банк» (далі - банк) та ОСОБА_1 (далі - поручитель, відповідач 2) укладено Договір поруки № SR-SME 20-019/73 (далі - Договір поруки), відповідно до якого в силу поруки, створеної відповідно до умов Договору поруки, поручитель поручається перед банком за виконання клієнтом боргових зобов`язань. Поручитель відповідає перед банком за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов`язань клієнтом. Порукою забезпечується виконання боргових зобов`язань у повному обсязі. Порука та солідарний обов`язок поручителя перед банком виникають з моменту укладення Договору поруки та є чинними протягом всього строку (терміну) дії боргових зобов`язань.

Клієнт та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель

відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і клієнт, в таких же порядку та строках, що і клієнт. Банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від клієнта та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (п. 4 Договору поруки).

Строк дії Договору дорівнює генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов Договору. За обставини наявності випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання клієнта перед банком не будуть виконанні в повному обсязі. Значення генерального строку наведене в пунктів 21 Договору поруки (п. 7 Договору поруки).

09 листопада 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1 про зміну до Договору поруки № SR-SME 20-019/73 від 10 липня 2020 року, відповідно до якого, п. 21 Договору поруки викладено в наступній редакції: Договір - Договір про надання банківських послуг № CR-SME 20-021/73 від 10.07.2020 між банком та клієнтом; клієнт - Приватне підприємством «Вест трепел груп»; генеральний ліміт - 184 638,54 грн.; генеральний строк - до 10.05.2022 включно.

09 березня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2 про зміну до Договору поруки № SR-SME 20-019/73 від 10 липня 2020 року, відповідно до якого, п. 21 Договору поруки викладено в наступній редакції: Договір - Договір про надання банківських послуг № CR-SME 20-021/73 від 10.07.2020 між банком та клієнтом; клієнт - Приватне підприємством «Вест трепел груп»; генеральний ліміт - 168 638,54 грн.; генеральний строк - до 10.08.2022 включно.

16 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП банк» (далі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» (далі - новий кредитор, позивач) укладено Договір про відступлення права вимоги № 16/11/23 (далі - Договір відступлення), за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі вимог, наведеному у Додатку 1 до цього договору, та які укладені між первісним кредитором та боржниками, а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань, які виникли за кредитними договорами в розмірах, зазначених в реєстрі вимог (згідно додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення, за суму, встановлену в п. 3 цього договору.

Згідно з п. 2.2 Договору поруки первісний кредитор передає та відступає новому кредитору сукупність прав, належних первісному кредитору за Договорами поруки, перелік яких міститься у Додатку № 1 до цього Договору, що укладені між первісним кредитором та поручителями, з дати підписання цього Договору, одночасно з переходом права вимоги за кредитними договорами на підставі цього Договору, без необхідності укладення окремого договору відступлення прав вимоги за Договорами поруки.

З цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору (п. 2.4 Договору відступлення).

У пункті 2.5. Договору відступлення сторони узгодили, що право вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо сплати всіх платежів, в обсязі та в порядку визначених в п. 3 цього Договору.

Згідно з п. 2.7. Договору відступлення передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі Реєстру вимог.

Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників.

Відповідно до п. 3.1. Договору відступлення сума, за яку здійснюється відступлення права вимоги, згідно цього договору зазначена в додатку 4 до цього договору.

Пунктом 3.2 Договору відступлення визначено, що новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору суму, вказану в п. 3.1. цього договору, до 14 години дня в день підписання Акту прийому-передачі реєстру вимог шляхом перерахування коштів на рахунок первісного кредитора за наступними реквізитами: м. Київ, вул. Жилянська, 43, т/р: НОМЕР_1 , код банку: 300528, Ідентифікаційний код 21685166, Свідоцтво платника ПДВ № 100234906, ІПН 52, отримувач: АТ «ОТП БАНК», призначення платежу: «Оплата згідно договору про відступлення права вимоги № 16/11/23 від « 16» листопада 2023 р».

У відповідності до п. 4.1 Договору відступлення після здійснення оплати, в обсязі та порядку визначених в п. 3 цього Договору первісний кредитор повинен передати новому кредитору кредитні документи, а також інші документи, які засвідчують права, що відступаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Актом прийому-передачі кредитних коштів (згідно Додатку № 3 до цього Договору) в день внесення оплати, але не пізніше ніж протягом 90 робочих днів після дати підписання цього Договору.

16 листопада 2023 року сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі Реєстру вимог, відповідно до якого, новий кредитор у повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо здійснення оплати первісному кредитору вартості права вимоги, у сумі, у строки та за реквізитами, визначеними у Договорі.

Також, згідно означеного Акта первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги, зокрема до відповідачів на суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 61 455,41 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 19 522,62 грн.

Позивач звернувся до відповідачів із Вимогами № CR-SME20-021/73_1 від 19.02.2024 про сплату заборгованості за кредитним договором та № CR-SME20-021/73_2 від 15.08.2024, які залишені відповідачами без задоволення та відповіді, в зв`язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з даними позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за тілом кредиту в розмірі 61 455,41 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 19 340,78 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позивач стверджує, що банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти, в свою чергу, відповідач 1 порушив вищезазначені положення Кредитного договору в частині повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами.

З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав 10.07.2020 відповідачу 1 кредит у розмірі 184 638,54 грн. на підставі Кредитного договору згідно меморіального ордеру № 10632926 від 10.07.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, що не заперечується відповідачами.

Як зазначає позивач, за відповідачем 1 обліковується заборгованість з повернення кредитних коштів у розмірі 61 455,41 грн. та заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 19 340,78 грн., що не було спростовано відповідачами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, документально доведена заборгованість відповідача 1 за Кредитним договором складає: 61 455,41 грн. - заборгованість за кредитом та 19 340,78 грн. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом.

Відповідачами не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо існування у відповідача 1 заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитними коштами.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, 10 липня 2020 року між Акціонерним товариством «ОТП банк» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № SR-SME 20-019/73, відповідно до якого в силу поруки, створеної відповідно до умов Договору поруки, поручитель поручається перед банком за виконання клієнтом боргових зобов`язань. Поручитель відповідає перед банком за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов`язань клієнтом. Порукою забезпечується виконання боргових зобов`язань у повному обсязі. Порука та солідарний обов`язок поручителя перед банком виникають з моменту укладення Договору поруки та є чинними протягом всього строку (терміну) дії боргових зобов`язань.

Клієнт та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель

відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і клієнт, в таких же порядку та строках, що і клієнт. Банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від клієнта та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо (п. 4 Договору поруки).

Строк дії Договору дорівнює генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов Договору. За обставини наявності випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобов`язання клієнта перед банком не будуть виконанні в повному обсязі. Значення генерального строку наведене в пунктів 21 Договору поруки (п. 7 Договору поруки).

09 листопада 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1 про зміну до Договору поруки № SR-SME 20-019/73 від 10 липня 2020 року, відповідно до якого, п. 21 Договору поруки викладено в наступній редакції: Договір - Договір про надання банківських послуг № CR-SME 20-021/73 від 10.07.2020 між банком та клієнтом; клієнт - Приватне підприємством «Вест трепел груп»; генеральний ліміт - 184 638,54 грн.; генеральний строк - до 10.05.2022 включно.

09 березня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2 про зміну до Договору поруки № SR-SME 20-019/73 від 10 липня 2020 року, відповідно до якого, п. 21 Договору поруки викладено в наступній редакції: Договір - Договір про надання банківських послуг № CR-SME 20-021/73 від 10.07.2020 між банком та клієнтом; клієнт - Приватне підприємством «Вест трепел груп»; генеральний ліміт - 168 638,54 грн.; генеральний строк - до 10.08.2022 включно.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В свою чергу, 16 листопада 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги № 16/11/23, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) у повному обсязі, а новий кредитор приймає на себе у повному обсязі право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі вимог, наведеному у Додатку 1 до цього договору, та які укладені між первісним кредитором та боржниками, а саме: первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору право вимоги виконання боржниками боргових зобов`язань, які виникли за кредитними договорами в розмірах, зазначених в реєстрі вимог (згідно додатку 1 до цього договору), та які можуть виникнути у майбутньому (майбутня вимога) за кредитними договорами, право вимоги виконання всіх інших обов`язків та зобов`язань боржників/поручителів/майнових поручителів, передбачених кредитними договорами та договорами забезпечення, за суму, встановлену в п. 3 цього договору.

Згідно з п. 2.2 Договору поруки первісний кредитор передає та відступає новому кредитору сукупність прав, належних первісному кредитору за Договорами поруки, перелік яких міститься у Додатку № 1 до цього Договору, що укладені між первісним кредитором та поручителями, з дати підписання цього Договору, одночасно з переходом права вимоги за кредитними договорами на підставі цього Договору, без необхідності укладення окремого договору відступлення прав вимоги за Договорами поруки.

З цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з кредитних договорів та договорів забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору (п. 2.4 Договору відступлення).

У пункті 2.5. Договору відступлення сторони узгодили, що право вимоги за кредитними договорами переходять до нового кредитора з моменту виконання зобов`язання щодо сплати всіх платежів, в обсязі та в порядку визначених в п. 3 цього Договору.

Згідно з п. 2.7. Договору відступлення передача прав вимоги здійснюється сторонами на підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі Реєстру вимог.

Укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов кредитних договорів та здійснюється без згоди боржників.

У відповідності до п. 4.1 Договору відступлення після здійснення оплати, в обсязі та порядку визначених в п. 3 цього Договору первісний кредитор повинен передати новому кредитору кредитні документи, а також інші документи, які засвідчують права, що відступаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Актом прийому-передачі кредитних коштів (згідно Додатку № 3 до цього Договору) в день внесення оплати, але не пізніше ніж протягом 90 робочих днів після дати підписання цього Договору.

16 листопада 2023 року сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі Реєстру вимог, відповідно до якого, новий кредитор у повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо здійснення оплати первісному кредитору вартості права вимоги, у сумі, у строки та за реквізитами, визначеними у Договорі.

Також, згідно означеного Акта первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги, зокрема до відповідачів на суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 61 455,41 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 19 522,62 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 Цивільного кодексу України).

Відповідно до загальної теорії цивільного права суб`єктами зобов`язання є управомочена особа (кредитор) та зобов`язана сторона (боржник). Кредитор - це особа, яка уповноважена вимагати від боржника виконання певної дії або утримання від неї, а боржник - це особа, на яку покладений обов`язок вчинити таку дію. Суб`єктивне право, яке належить управомоченій стороні у зобов`язані є правом вимоги, а суб`єктивний обов`язок сторони є боргом.

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідачів із Вимогами № CR-SME20-021/73_1 від 19.02.2024 про сплату заборгованості за кредитним договором та № CR-SME20-021/73_2 від 15.08.2024, які залишені відповідачем без задоволення та відповіді

Таким чином, оскільки факт порушення позичальником зобов`язань за Кредитним договором встановлений судом, а розмір заборгованості позичальника доведений суду первинними документами, вимоги позивача до боржника та поручителя, з урахуванням обставин щодо відступлення банком позивачу права вимоги, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачі під час розгляду справи не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договорами.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідачів в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, згідно з абз. 3 п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 у разі коли позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Вест трепел груп" (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9, кімната 414; ідентифікаційний код: 35417633) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанси" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8; ідентифікаційний код: 42649746) заборгованість з повернення кредитних коштів у розмірі 61 455 (шістдесят одна тисяча чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 41 коп. та заборгованість зі сплати процентів у розмірі 19 340 (дев`ятнадцять тисяч триста сорок) грн. 78 коп.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Вест трепел груп" (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9, кімната 414; ідентифікаційний код: 35417633) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанси" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8; ідентифікаційний код: 42649746) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи фінанси" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8; ідентифікаційний код: 42649746) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 11.02.2025

Суддя О.А. Грєхова