ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.02.2025 Справа № 908/6167/15 (908/1660/24)

м. Запоріжжя Запорізької області

Заявник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

За позовною заявою - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, представник Орловський Сергій Олександрович, ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа" (пр. Соборний, буд. 200, кв. 29, м. Запоріжжя, 69035, , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, в особі ліквідатора - Потупало Н.І., вул. Нагірна, буд. 22, оф. 222, Київ, 04107, ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

2. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

3. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

4. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

5. ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

6. ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

7. ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

8. ОСОБА_9 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

9. ОСОБА_10 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_10 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

10. ОСОБА_11 ( АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_11 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

11. ОСОБА_12 ( АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_12 , має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

12. ОСОБА_13 ( АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_13 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

13. ОСОБА_14 ( АДРЕСА_14 , РНОКПП НОМЕР_14 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

14. ОСОБА_15 ( АДРЕСА_15 , РНОКПП НОМЕР_15 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

15. ОСОБА_16 ( АДРЕСА_16 , РНОКПП НОМЕР_16 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

16. ОСОБА_17 ( АДРЕСА_17 , РНОКПП НОМЕР_17 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

17. ОСОБА_18 ( АДРЕСА_18 , РНОКПП НОМЕР_18 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

18. ОСОБА_19 ( АДРЕСА_19 , РНОКПП НОМЕР_19 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

19. ОСОБА_20 ( АДРЕСА_20 , РНОКПП НОМЕР_20 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

20. ОСОБА_21 ( АДРЕСА_21 , РНОКПП НОМЕР_21 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

21. ОСОБА_22 ( АДРЕСА_22 , РНОКПП НОМЕР_22 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

22. ОСОБА_23 ( АДРЕСА_23 , ідентифікаційний номер НОМЕР_23 , має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

23. ОСОБА_24 ( АДРЕСА_24 , ідентифікаційний номер НОМЕР_24 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

24. ОСОБА_25 ( АДРЕСА_25 , ідентифікаційний номер НОМЕР_25 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

25. ОСОБА_26 ( АДРЕСА_26 , ідентифікаційний номер НОМЕР_26 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

26. ОСОБА_27 ( АДРЕСА_27 , ідентифікаційний номер НОМЕР_27 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

27. ОСОБА_28 ( АДРЕСА_28 , ідентифікаційний номер НОМЕР_28 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

28. ОСОБА_29 ( АДРЕСА_29 , ідентифікаційний номер НОМЕР_29 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

29. Запорізька міська рада (пр. Соборний 206, м. Запоріжжя, 69061, , ел. пошта , має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС).

30. ОСОБА_30 ( АДРЕСА_30 , РНОКПП НОМЕР_30 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

31. Запорізька міська рада (пр. Соборний 206, м. Запоріжжя, 69061, , ел. пошта , має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_31 АДРЕСА_31 , (і.к. НОМЕР_31 , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, представник Орловський Сергій Олександрович , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа" (пр. Соборний, буд. 200, кв. 29, м. Запоріжжя, 69035, , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, в особі ліквідатора - Потупало Н.І., вул. Нагірна, буд. 22, оф. 222, м. Київ, 04107, ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

про зобов`язання ліквідатора відповідача вчинити певні дії

що розглядається в межах справи № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа" (пр. Соборний, буд. 200, кв. 29, м. Запоріжжя, 69035, , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

Ліквідатор - Потупало Наталія Ігорівна ( АДРЕСА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

Суддя Черкаський В.І.

Без участі представників

УСТАНОВИВ:

04.02.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява від 04.02.2025 (вх. № 334/08-07/25 від 04.02.2025) про вступ у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача, в якій він зазначає, що маючи законний інтерес, що полягає в завершенні будівництва недобудованих об`єктів ЖК "Зірковий" та ЖК "Тихий центр" шляхом передачі недобудованих об`єктів Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив "Зірковий - Запоріжжя" () та Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив "Тихий центр - Запоріжжя" (), заявляє до відповідача за первісним позовом самостійну позовну вимогу на предмет спору для її сумісного розгляду з первісними позовними вимогами ОСОБА_2 .

Позовна заява обґрунтована наступним: "Згідно ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, подавши позов до однієї або декількох сторін. Тому ОСОБА_1 , маючи законний інтерес, що полягає в завершенні будівництва недобудованих об`єктів ЖК "Зірковий" та ЖК "Тихий центр" шляхом передачі недобудованих Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив Зірковий-Запоріжжя" (), Обслуговуючому кооперативу "Будівельно- житловий кооператив "Тихий центр - Запоріжжя" (), заявляє до відповідача за первісним позовом самостійну позовну вимогу на предмет спору. Предметом вимоги є зобов`язання відповідача передати матеріали та обладнання в складі об`єкту незавершеного будівництва, розміщеного за адресою: АДРЕСА_33 Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив Зірковий-Запоріжжя", та матеріали та обладнання в складі об`єкту незавершеного будівництва, розміщеного за адресою: м. Запоріжжя вул. Фортечна, 3-Б (будівельна адреса) Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив Тихий центр -Запоріжжя".

Щодо дотримання процесуальних вимог подання позовної заяви з самостійними вимогами на предмет спору.

Перш за все звертаю увагу суду, що суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права (предмету позову), доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги. На цьому наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2023 р. у справі № 990/114/23 Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28.11.2018 р. у справі № 607/6092/18, від 05.06.2019 р. у справі № 607/6865/18, від 11.06.2019 р. у справі № 917/1338/18, визначення предмета спору і позову, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу; натомість установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Обґрунтування вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа" передати за актом приймання-передачі матеріали та обладнання в складі об`єктів незавершеного будівництва: розміщеного за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 24А юридичній особі: Обслуговуючому кооперативу "Будівельно - житловий кооператив "Зірковий - Запоріжжя" (); розміщеного за адресою: м. Запоріжжя вул. Фортечна, 3-Б юридичній особі Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив "Тихий центр - Запоріжжя" (). 27.01.2016 року відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа" було порушено справу № 908/6167/15 про банкрутство у порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". В процесі розгляду цієї справи господарським судом у Запорізькій області визнані вимоги кредиторів фізичних осіб - інвесторів будівельної компанії ТОВ "Константа", які зафіксовані в реєстрі кредиторів, як вимоги другої черги. Це рішення також підтримано на рівні Донецького апеляційного господарського суду Постановою від 21.06.2016 р. і Вищого господарського суду у Постанові від 04.10.2016 р., що залишили фізичних осіб у другій черзі, саме як інвесторів будівництва. За частиною 5 статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 Цивільного кодексу України). В силу положень статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Порядок набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва врегульований статтею 331 Цивільного кодексу України, за приписами частини другої якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Одночасно частиною 3 статті 331 Цивільного кодексу України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (абзац перший). У справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Константа" не встановлено, що боржником здійснювалось фінансування незавершеного будівництва і виготовлення речі за власні кошти і що річ створена ним з власних матеріалів. Навпаки, відповідно до частини 3 статті 331 ЦК України особи, які здійснювали фінансування будівництва вважаються власниками матеріалів та обладнання, які використовують в процесі будівництва. Зазначений висновок здійснений і в Постановах Верховного суду від 05.10.2021 року у справі № 908/6167/15 (908/1348/20) пп. 48, 49, 50, 55 та від 28.09.21 р. у справі 908/6167/15 (908/1258/20) п. 37, 75, 91 що відповідно до ст. 75 ГПК не підлягає подальшому доказуванню. Рішенням Верховного суду від 05.10.2021 року у справі № 908/6167/15 (908/1348/20) було підтверджено, що саме фізичні особи інвестори є власниками матеріалів і обладнання, використаних у процесі будівництва, атож, відповідно до ст. 75 ГПК, це не підлягає подальшому доказуванню. Таким чином саме інвестор, особа за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою. Тобто фізичні та юридичні особи, які здійснювали інвестування в будівництво житлових будинків по АДРЕСА_34 (Об`єкт - " ІНФОРМАЦІЯ_3 ") та АДРЕСА_35 (Об`єкт - "Тихий центр"), вимоги яких були розглянуті під час ухвалення Мирової угоди в межах справи про банкрутство № 19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11, визнані кредиторами другої черги задоволення вимог у справі № 908/6167/15 і є власниками матеріалів та обладнання. З метою захисту інтересів усіх інвесторів, їх прав на майно - Об`єкт "Зірковий" та Об`єкт "Тихий Центр" були створені Обслуговуючий кооператив "Будівельно-житловий кооператив "Зірковий-Запоріжжя" (), який згідно ухвали господарського суду Запорізької області від 16.11.2021 року став правонаступником деяких інвесторів (кредиторів) у справі № 908/6167/15 та Обслуговуючий кооператив "Будівельно-житловий кооператив "Тихий центр-Запоріжжя" (). Згідно Статутів вищезазначених кооперативів, вони мають приймати до свого складу юридичних та фізичних осіб - кредиторів ТОВ "Константа" на будь-якому етапі до повного завершення процедури банкрутства (що теж важливо, бо у будівництво інвестовані також чималі кошти громади м. Запоріжжя). На даний час склалась ситуація, коли власниками матеріалів та обладнання є інвестори (фізичні та юридичні особи або їх правонаступники), що здійснювали фінансування щодо об`єктів незавершеного будівництва, розміщеного за адресами: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 24А та м. Запоріжжя вул. Фортечна 3 Б, а згідно частини 7 статті 62 КУзПБ майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (частина перша статті 387 ЦК України). Об`єкти незавершеного будівництва, які розміщені за адресами: м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 24А та м. Запоріжжя, вул. Фортечна 3Б (будівельна адреса), у справі № 908/6167/15, фактично не є власністю боржника. На підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду м. Запоріжжя від 29.05.2012р. у справі № 19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11, позивачеві належать майнові права на квартири АДРЕСА_36 та АДРЕСА_37 житлової частини в незавершеному будівництвом об`єкті житлового призначення ЖК "Зірковий" за адресою по АДРЕСА_38 , для фінансування будівництва якого залучались кошти від фізичних та юридичних осіб, в тому числі позивача. Разом з тим, продаж недобудованих ЖК "Тихий центр" та ЖК "Зірковий" в ліквідаційній процедурі ТОВ "Константа" (без урахування майнових прав кредиторів) є незаконною ціллю, як такою, що не має правового обґрунтування. Зокрема, незаконність їх продажу встановлена постановами Верховного суду від 28.09.2021 р. п. 37, п. 90 у справі № 908/6167/15 (908/1258/20) про визнання недійсним результатів аукціону з продажу ЖК "Тихий центр". Визнання недійсним результату аукціону Верховний суд зробив висновок, що відповідно до статті 331 ЦК України, до завершення будівництва особа вважається власником лише матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Отже, ТОВ "Константа" не мала права здійснювати продаж майна, розташованого за адресою місто Запоріжжя, вул. Грязнова, ЗБ як "об`єкт незавершеного будівництва". Предметом продажу на аукціоні був недобудований житловий будинок літ. Б, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фортечна (стара назва Грязнова), 3-Б, тому відповідно до вимог статті 1 та частини 5 статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність", у позивачів виникло право очікування на житло (обмежене речове право, яке засвідчує правомочність отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому і є складовою частиною майна, як об`єкта цивільних прав), оскільки ухвалами суду від 23.03.2016 та 07.04.2016 визнано грошові вимоги кредиторів - позивачів у даній справі. Також п. 74 Постанови ВС у справі№ 908/6167/15 (908/1348/20) від 05.10.2021 р., установлено, що фінансування будівництва (об`єкт 1) здійснювалось за рахунок фізичних і юридичних осіб (пункт 14.9. постанови). Відтак, відповідно до частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України особи, які здійснювали фінансування будівництва можуть вважатися власниками матеріалів і обладнання, які використовують в процесі будівництва. У цій справі судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено, що боржником здійснювалось фінансування незавершеного будівництва і виготовлення (створення що річ виготовлена (створена) ним зі своїх матеріалів. Згідно інвентаризаційного опису № 1 від 22.12.2021 найменування об`єкту 1 викладено як "Будівельні матеріали (залізобетонний каркас до 16, 15, 14 поверху, трьох під`їзного будинку) в складі недобудованого житлового будинку літ. А-14, 16, що складають об`єкт незавершеного будівництва Бородинський - Зоряний, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, 24-А", рік будівництва - 2006, Стан: неможливо використовувати за призначенням. Матеріал: моноліт залізобетон. Загальна площа (площа забудови, основи): 2883 кв. м. Площа земельної ділянки, га: 0,6392. Кількість поверхів: 16. Кімнат/Приміщень: неможливо встановити. У зв`язку із тим, що об`єкт не зданий в експлуатацію і відсутні внутрішні стіни, тому кількість приміщень неможливо визначити. Потребує добудови для використання за призначення, відсоток готовності неможливо визначити. Функціональне призначення будівництва - житлова нерухомість. Згідно інвентаризаційного опису № 2 від 22.12.2021 найменування об`єкту 2 викладено, як "Будівельні матеріали в складі недобудованого житлового будинку літ. Б, що складають об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фортечна (стара назва Грязнова) 3-Б", рік будівництва - 2010, Стан: неможливо використовувати за призначенням. Матеріал: залізобетоні панелі, збірні залізобетоні плити, блоки. Загальна площа (площа забудови, основи): 3424,8 кв.м. Площа земельної ділянки, га: 1,3699. Кількість поверхів: 1. Кімнат/Приміщень: неможливо встановити. Будівельний об`єм згідно технічного паспорта 8992 куб.м., недобудований підвал літ. Б площею основи 3251,1 кв. м. (об`єм в куб.м. 9753), будівництво зупинено на рівні 1-3 поверхів. Потребує добудови для використання за призначення, відсоток готовності неможливо визначити. Функціональне призначення будівництва - житлова нерухомість. Кредиторські вимоги інвесторів - фізичних та юридичних осіб, заявлених в справі про банкрутство ТОВ "Константа", складають суму 103 300 047, 89 грн. Обсяги виконаних робіт: на об`єкті 1 - 97 733 710, 07 грн. (залізобетонний каркас до 16, 15, 14 поверху, трьох під`їзного будинку), на об`єкті 2 - 30 253 080, 46 грн. (будівництво зупинено на рівні 1-3 поверхів).

Висновки, що свідчать про неможливість передачі недобудованих об`єктів ЖК "Зірковий" та ЖК "Тихий центр" до комунальної власності за первісним позовом.

Посилання на Постанову Касаційного цивільного суду від 22.06.2022 р. у справі № 331/3702/19 за касаційною скаргою Щолкіна М.В. не є коректним, бо не має правового підґрунтя. Правова позиція стосовно цього викладена в Постановах ВП ВС від 28.01.2020 р. у справі 50/311-6, ВП ВС 18.02.2020 р. у справі № 918/335/17 р: з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржнику справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. У справі № 331/3702/19 не досліджувались усі обставини справи про банкрутство ТОВ "Константа" по справі № 908/6167/15 та висновків стосовно доцільності передачі до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя будматеріалів у складі об`єкту незавершеного будівництва ЖК "Тихий центр" за адресою м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 3Б не робилось. Тому спиратися на цю Постанову як аргумент щодо передачі зазначених об`єктів до комунальної власності хибне. Передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом (ст. 4 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності"). Проте згоди Запорізькою міською радою на такі дії не надавалось, про, що неодноразово було акцентовано представником Запорізької міської ради. Позиція міської влади обумовлена відсутністю законних підстав для прийняття об`єктів незавершеного будівництва до комунальної власності місцевої громади. Фахівцями департаменту ЖКГ Запорізької місцевої ради, у відповіді на звернення одного з кредиторів від 20.10.2023 р. зазначено, про відсутність у вказаного майна статусу об`єктів незавершеного будівництва, а визнані лише будівельними матеріалами. Чиним законодавством не передбачено прийняття будівельних матеріалів до комунальної власності. Враховуючи вище наведене, передача об`єктів незавершеного будівництва у вигляді будівельних матеріалів не вбачається можливою". Також в справі № 908/6167/15 (90/1660/24) Запорізька міська рада була залучена в якості третьої особи на стороні відповідача. В своїх поясненнях від 08.01.2025 р. ЗМР підтвердила саме таку позицію. При розгляді скарги Габуєвої Т.О. на бездіяльність ліквідатора щодо не виключення незавершених будівництв з ліквідаційної маси в межах справи про банкрутство ТОВ "Константа" № 908/6167/15, саме з тотожними вимогами, Центральним апеляційним господарчим судом в постанові від 09.09.2024 р. зазначено, що передачі до комунальної власності права підлягає майно, яке не є власністю банкрута і належить до об`єктів не просто житлового, а державного житлового фонду, або до об`єктів комунальної інфраструктури. А недобудовані об`єкти ЖК "Зірковий" та ЖК "Тихий центр" не належать до об`єктів державного житлового фонду, до об`єктів права державної власності або об`єктів, споруджених за рахунок коштів державного бюджету, чи то до об`єктів комунальної інфраструктури.

Щодо судового збору.

У ст. 5 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст. 5 Закону України "Про судовий збір"), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів"). Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судовий збір" у ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" слова "державного мита" замінені словами "судового збору". У відносинах інвестування в житло фізичні особи є споживачами, тому позивач звільнений від сплати судового збору як споживач. Згідно преамбули Закону України "Про захист прав споживачів", - цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів Згідно ст. 1-1 Закону України "Про захист прав споживачів", - цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеній в узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів від 01.02.2013 р. незалежно від виду укладених громадянами договорів на придбання нерухомості в споруджуваних будинках, їх зміст - це угода про послугу та виконання робіт з будівництва житла. Тому, враховуючи, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, Верховний суд вважає що до відносин з придбання громадянами житла в забудовника застосовуються положення ЗУ "Про захист прав споживачів". Зазначена правова позиція неодноразово викладалась Верховним судом, зокрема, зокрема, в постанові від 07.10.2020р. у справі № 755/3509/182. Відносини, що склались між позивачем і відповідачем, відповідають ознакам споживчого договору, оскільки його предметом є набуття у власність товару (квартири), що використовується позивачем для власних потреб. Тож позивач є споживачами продукції, результатів будівельної діяльності відповідача - об`єкту житлового будівництва, одиниці нерухомості, передачею якої забезпечувалось виконання зобов`язань згідно укладеного договору. До цих відносин застосовується ЗУ "Про захист прав споживачів". Крім того, висновок про звільнення позивачів від сплати судового збору саме у спорах, предметом яких є об`єкти інвестування в будівництво житла, викладений в Постанові Верховного суду від 28 квітня 2021 р. у справі № 752/15913/19.

Щодо строку на подання позову третьої особи з самостійними вимогами.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. Самостійна вимога повинна бути спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що перебуває поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути заявлена через подання самостійного позову. Тобто обов`язкова умова спільного розгляду вимог позивача і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на Предмет спору, - є єдиний предмет спору. Аналогічні висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/120/15. Відповідно до п. п. 62, 63 Постанови Верховного суду від 05 жовтня 2021 року № 908/6167/15 (908/1348/20) Верховний суд дійшов висновку, що відповідно до вимог статті 1 та частини 5 статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" та частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України, у інвестора виникло право очікування на житло і що фізичні особи які здійснили оплату за нерухоме майно, яке буде збудоване у майбутньому, є власниками майнових прав на квартири. Висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах: від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), у разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав останнього е визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Позивач, як і інші кредитори, має підтвердження оплати вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, однак відсутнє належне підтвердження переходу цих прав від відповідача до позивача, та відповідно належне оформлення набуття останнім права власності на майнові права щодо об`єктів нерухомості, а тому позовні вимог щодо зобов`язання відповідача передати матеріали та обладнання в складі об`єкту незавершеного будівництва, розміщеного за адресом: АДРЕСА_33 Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив Зірковий- Запоріжжя", та матеріали та обладнання в складі об`єкту незавершеного будівництва, розміщеного за адресом: м. Запоріжжя вул. Фортечна, 3-Б (будівельна адреса) Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив Тихий центр - Запоріжжя", безпосередньо впливають на майнові права ОСОБА_1 , що є підставою для подання позовної заяви з самостійними вимогами. Таким чином, первісний позов і позов третьої особи мають спільний предмет спору, який виник через їх правовідносини щодо інвестування будівництва з Товариством з обмеженою відповідальністю "Константа", стосовно якого сторони мають власний інтерес, проте вимоги щодо якого обґрунтовані різними правовими підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 119 ПІК Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заяви та підтвердження.

Підтверджую, що мною не подано іншого позову до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав. Заходи досудового врегулювання спору та заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживались. ПРОШУ: 1. Поновити строки на звернення до суду з позовною заявою третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору. 2. Прийняти позовну заяву третьої особи ОСОБА_1 до розгляду. 3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Константа" передати за актом приймання-передачі матеріали та обладнання в складі об`єкту незавершеного будівництва, розміщеного за адресою: АДРЕСА_33 , Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив "Зірковий - Запоріжжя" (). 4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Константа" передати за актом приймання-передачі матеріали та обладнання в складі об`єкту незавершеного будівництва, розміщеного за адресою: АДРЕСА_39 (будівельна адреса) Обслуговуючому кооперативу "Будівельно-житловий кооператив "Тихий центр - Запоріжжя" ()".

За результатами автоматизованого розподілу, згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.02.2025 наведену вище позовну заяву визначено судді Черкаському В.І., у провадженні якого перебуває справа № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Константа".

Розглянувши позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимог на предмет спору ОСОБА_1 від 04.02.2025 (вх. № 3349/08-07/25 від 04.02.2025) суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, у справу врегульовано нормами статті 49 ГПК України.

Відповідно ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Позивач (третя особа, яка заявляє самостійні вимог на предмет спору ОСОБА_1 ) за позовом просить суд поновити строк на звернення до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що первісний позов і позов третьої особи мають спільний предмет спору, який виник через їх правовідносини щодо інвестування будівництва з Товариством з обмеженою відповідальністю "Константа", стосовно якого сторони мають власний інтерес, проте вимоги щодо якого обґрунтовані різними правовими підставами.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України передбачено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою від 09.07.2024 суд, зокрема, залучив до участі у справі № 908/6167/15 (908/1660/24) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 та запропоновано третім особам у строк до 24.07.2024 подати суду пояснення щодо позову та відзиву..

Копію ухвали від 09.07.2024 направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 15.07.2024, згідно трекінгу відправлень Укрпошти, ухвала від 09.07.2024 отримана ОСОБА_1 18.07.2024.

Надалі, ухвалою від 21.11.2024 зокрема, визначено порядок виконання ухвали суду від 09.07.2024; запропоновано третім особам у строк до 06.12.24 подати суду пояснення щодо позову та відзиву.

З аналізу наведених правових норм суд вбачає, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.

Отже, строк для подання позовної заяви третьою особою, яка не заявляє самостійні вимог на предмет спору ОСОБА_1 сплив 06.12.2024.

У строк до 06.12.2024 третьою особою, яка не заявляє самостійні вимог на предмет спору ОСОБА_1 відзив не надано, одночасно і позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до суду не подавалася.

При цьому, суд зазначає, що встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки для вчинення певних процесуальних дій сторонами у справі покликані сприяти ефективному та своєчасному вирішенню судом спорів та запобіганню зловживанню сторонами своїми процесуальними правами.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги та документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Слід зазначити, що Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Таким чином, пропущений процесуальний строк може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними, в той час як продовжити встановлений процесуальний строк суд має право також із власної ініціативи, однак у цьому разі відповідне продовження строку може мати місце лише до його закінчення.

Наведену правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 18.02.2019 у справі № 922/1161/18, від 02.12.2019 у справі № 921/230/19.

ОСОБА_1 обґрунтовує пропуск строку відсутністю належного оформлення набуття останнім права власності на майнові права щодо об`єктів нерухомості.

Суд зауважує, що наслідки пропуску строку для подання зустрічної позовної заяви знаходяться виключно у площині відповідальності самого позивача за зустрічним позовом.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України", № 8863/06, від 18.11.2010, право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, але ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та поставленими цілями.

Конституційний Суд України у рішенні № 2-рп/2007 від 12.06.2007 року вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Заявник не надав жодних доказів, які б підтверджували існування об`єктивних обставин, що перешкоджали поданню заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимог на предмет спору ОСОБА_1 разом із відзивом.

Також, не надано до суду переконливих доказів на підтвердження наявності у нього перешкод для реалізації права на звернення з таким позовом сумлінно та своєчасно, тобто з урахуванням періоду часу, який об`єктивно необхідний для підготовки заяви, відтак несвоєчасне подання позовної заяви, про вступ у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимог на предмет спору ОСОБА_1 має суб`єктивний характер, що не є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки в силу ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги наведені положення законодавства, суд доходить висновку, що доводи третьої особи, яка заявляє самостійні вимог на предмет спору ОСОБА_1 викладені у позовній заяві про поновлення процесуального строку є такими, що не є поважними причинами пропуску, оскільки не зазначено обставини, які об`єктивно виключали б можливість вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

У судовому засіданні 16.01.2025 судом було з`ясовано, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом. Будь яких заяв чи клопотань від учасників не надходило.

Ухвалою від 16.01.2025 зокрема, закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/6167/15 (908/1660/24) до судового розгляду по суті на 12.02.2025, 11 - 00.

Позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимог на предмет спору ОСОБА_1 подана до суду 04.02.2025.

Частиною 6 ст. 180 ГПК України установлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, слід повернути третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 позовну заяву від 04.02.2025 (вх. № 334/08-07/25 від 04.02.2025).

При цьому суд роз`яснює заявнику, що повторне звернення до суду з тотожною позовною заявою не передбачено чинним законодавством.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 118, 119, 180, 207, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити заявнику у поновленні процесуального строку для звернення до суду з позовною заявою про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Повернути третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 позовну заяву від 04.02.2025 (вх. № 334/08-07/25 від 04.02.2025).

Додаток: позовна заява з додатками на 14 аркушах.

Копію ухвали надіслати заявнику (засобами поштового зв`язку).

Ця ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 07.02.2025 та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ