ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4578/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Комунальної установи Одесреклама Одеської міської ради (65091, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю САЙД МЕДІА (65055, м. Одеса, вул. Дорожна, буд. 38-А, )

про стягнення пені за Договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 01.06.2013 № 293-рд у розмірі 571 081,34 грн.

Представники:

Від позивача Джига В.І. (в порядку самопредставництва юридичної особи);

Від відповідача Кравченко О.М. (ордер від 18.11.2024 серія ВН № 1435054).

Суть спору:

Комунальна установа «Одесреклама» Одеської міської ради (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙД МЕДІА» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 01.06.2013 № 293-рд у розмірі 1 168 309,00 грн., з якої 597 227,66 грн. сума основного боргу, 571 081,34 грн. пеня.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді.

Ухвалою суду від 21.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.11.2024.

Протокольною ухвалою від 18.11.2024 відкладено підготовче засідання на 02.12.2024.

Протокольною ухвалою від 02.12.2024 відкладено підготовче засідання на 16.12.2024.

Ухвалою суду від 16.12.2024 задоволено клопотання позивача про закриття провадження у справі викладене у Відповіді на відзив від 13.12.2024 (вх. № 44695/24). Закрито провадження у справі № 916/4578/24 за позовом Комунальної установи Одесреклама Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю САЙД МЕДІА в частині стягнення 597 227,66 грн. суми основного боргу.

Протокольною ухвалою від 16.12.2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.01.2025.

Протокольною ухвалою від 08.01.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 29.01.2025.

Заяви по суті. Пояснення та аргументи учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Позовні вимоги із посиланням на статті 259, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 615, 629 Цивільного кодексу України, статті 175, 193, 216, 217, 218, 231 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 01.06.2013 № 293-рд щодо оплати.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог в частині пені та просив суд відмовити у задоволенні позову в цій частині.

28.11.2024 на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву від 27.11.2024 (вх. № 42920/24) в якому Відповідач, зокрема, просив суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені. Крім того, Відповідач надав контррозрахунок пені.

13.12.2024 на адресу суду надійшла Відповідь на відзив від 13.12.2024 (вх. № 44695/24).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

01.06.2013 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 293-рд (далі Договір від 01.06.2013).

Відповідно до пунктів 2.1, 5.2 Договору від 01.06.2013 підприємство надає користувачу право за плату тимчасово використовувати для розташування рекламних засобів місця на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам. Користувач вносить плату за цим договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на банківський рахунок підприємства.

В подальшому між Позивачем та Відповідачем були укладені додаткові угоди, а саме від 26.02.2015 № 1, від 01.11.2019 № 4, від 03.01.2020 № 5, від 01.01.2021 № 6.

Відповідно до Додаткової угоди 3 від 01.08.2019 р. зокрема п. 1. 5 Договору виклали у новій редакції: плата за цим Договором визначається на підставі пункту 14.6 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції.

Додатком № 9 від 12.01.2021 до Договору, Сторони узгодили «Перелік рекламних засобів, їх кількість та місця розташування» та «Бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів». У відповідності до бухгалтерського розрахунку розмір щомісячної плати за тимчасове користування з 12.01.2021 складає 183 255,48 грн.

Додатком № 10 від 01.04.2024 до Договору Сторони узгодили «Перелік рекламних засобів, їх кількість та місця розташування» та «Бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів». У відповідності до бухгалтерського розрахунку розмір щомісячної плати за тимчасове користування складає 183 579,48 грн.

Додатком № 11 від 11.07.2024 до Договору Сторони узгодили «Перелік рекламних засобів, їх кількість та місця розташування» та «Бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів». У відповідності до бухгалтерського розрахунку розмір щомісячної плати за тимчасове користування складає 181 785,60 грн.

На підставі Додаткової угоди № 7 від 01.04.2024 Відповідачу було донараховано 16 524,00 грн. за період з 01.01.2020 по 31.03.2024 плату за Договором, у зв`язку із виявленими помилками в зазначені розмірів рекламних конструкцій. Розрахунок донарахування було вручено Відповідачу.

Відповідач, у неповному обсязі та із порушенням строків оплати визначених Договором, несвоєчасно сплачував плату за цим Договором за тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів, внаслідок чого у ТОВ «САЙД МЕДІА» перед КУ «Одесреклама», як уповноваженою особою власника місць розміщення рекламних засобів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, а в кінцевому рахунку перед бюджетом міста Одеси, виник борг що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом для захисту порушених прав та законних інтересів.

В порушення умов договору Відповідачем не були сплачені своєчасно та у повному обсязі кошти за тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів, внаслідок чого Договір № 293-рд від 01.06.2013 розірвано Установою 20.09.2024 у зв`язку з несплатою Користувачем плати за Договором протягом двох або більше місяців поспіль, у відповідності з п. 8.5.4 у односторонньому порядку.

Позивачем за період з 01.03.2024 по 20.09.2024 нарахована плата за тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів за Договором від 01.06.2013 в розмірі 597 227,66 грн., розмір якої не заперечується Відповідачем. Вказана сума була повністю сплачена Відповідачем під час розгляду справи.

Також внаслідок не виконання Відповідачем умов Договору від 01.06.2013 Позивачем була нарахована пеня в сумі 571 081,34 за період з 01.03.2024 по 20.09.2024.

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників процесу.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо вимоги про стягнення пені.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 6.2 Договору від 01.06.2013 у випадку прострочення платежів, передбачених пунктами 5.1, 5.2 цього Договору, користувач сплачує на користь підприємству пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за договором у періоди з 01.03.2024 по 20.09.2024 складає суму в розмірі 571 081,34 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем.

Частиною першої статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

У контексті зазначеного, зменшення заявленого штрафу та пені, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами ст. 74 ГПК України, ст. 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2019 по справі № 910/143/19, від 21.10.2019 по справі № 910/1005/19.

Суд також враховує правову позицію викладену в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, згідно якої у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати на нього непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Враховуючи інтереси сторін, співвідношення суми пені із основним боргом, ступень виконання основного зобов`язання (повне погашення суми основного боргу), відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків Позивачу, суд вважає за можливе зменшити суму пені до 57 108,13 грн.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 57 108,13 грн. пеня.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на Відповідача без врахування зменшення такого розміру.

Керуючись частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частиною першою статті 202, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтями 549, частиною третьою статті 551, статтями 610, 627, 629, частиною першою статті 612, частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, частиною першою статті 193, частиною першою статті 233 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 75, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 221, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю САЙД МЕДІА (65055, м. Одеса, вул. Дорожна, буд. 38-А, ) на користь Комунальної установи Одесреклама Одеської міської ради (65091, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д, ) 57 108,13 грн. (п`ятдесят сім тисяч сто вісім гривень 13 коп.) пені та витрати на сплату судового збору в розмірі 8 566,22 грн. (вісім тисяч п`ятсот шістдесят шість гривень 22 коп.).

3. Відмовити в задоволенні позову Комунальної установи Одесреклама Одеської міської ради до ТОВ "САЙД МЕДІЯ" в частині стягнення 513 973,21 грн. пені.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10 лютого 2025 р.

Суддя Ю.А. Шаратов