СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Харків Справа № 922/2920/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.,

без виклику учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Васищівське-2016", м. Харків (вх. №2671 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 (повний текст складено 22.10.2024) у справі № 922/2920/24 (суддя Добреля Н.С.),

за позовом Безлюдівської селищної ради, смт Безлюдівка, Харківська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Васищівське-2016", м. Харків,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Безлюдівська селищна рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Васищівське-2016" про стягнення заборгованості за договором оренди землі від 14.01.2019 у розмірі 234431,67грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконання відповідачем умов договору оренди землі від 14.01.2019, укладеного між Головним правлінням Держгеокадастру у Харківській області та ТОВ "Васищівське-2016", щодо сплати орендної плати. Враховуючи, що з 01.01.2021 земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0014, площею 22,4571 га, була передана до земель комунальної власності, розпорядником яких є Безлюдівська селищна рада, тобто відбулася зміна орендодавця в силу вимог законодавства, а відповідач не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою за період з 01.02.2022 по 30.06.2024, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 234431,67грн, позивач звернувся з відповідним позовом до господарського суду.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 у справі №922/2920/24 в задоволенні позову відмовлено частково.

Стягнуто з ТОВ "Васищівське-2016" на користь Безлюдівської селищної ради заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 159361,77грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2390,43 грн.

В решті позову відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, господарський суд першої інстанції виходив з того, що наданими до матеріалів справи доказами підтверджується наявність заборгованості ТОВ "Васищівське-2016" зі сплати орендної плати з 01.02.2022 по 30.06.2024 у розмірі 234431,67грн, а відповідачем доказів сплати орендної плати у встановленому розмірі не надано. Разом з цим, суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення орендної плати за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 у розмірі 75069,90грн, мотивувавши свій висновок тим, що виходячи зі змісту підпункту 69.14. пункту 69. підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, відповідач у вказаний період 2022 року був звільнений від сплати земельного податку за земельну ділянку, що розміщена на території Безлюдівської селищної громади (яка у 2022 році була віднесена до території активних бойових дій), а починаючи з 1 січня 2023 року у позивача відновився обов`язок сплати орендної плати за земельну ділянку (у зв`язку з віднесенням громади до території можливих бойових дій).

Не погодившись з ухваленим рішенням, відповідач - ТОВ "Васищівське-2016" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 у справі №922/2920/24 в частині задоволення позовних вимог про стягнення орендної плати в розмірі 159361,77грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині; також апелянт просить покласти на позивача судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого судом було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що свідчить про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення та є підставою для його скасування, враховуючи наступне:

- суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що починаючи з 01.01.2023 позивач був зобов`язаний сплачувати орендну плату за спірну земельну ділянку та не врахував того, що приписами п. 69.14 Податкового кодексу України встановлено тимчасове спеціальне право орендарів, у т.ч. юридичних особі, упродовж відповідного періоду не здійснювати орендні платежі за користування земельними ділянками комунальної та державної власності, які розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії;

- оскільки Безлюдівська селищна територіальна громада увійшла до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 26.04.2022 (затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 №75), тому упродовж дії підпунтку 69.14 ПК України відповідач виступав суб`єктом, на якого розповсюджуються такі положення (щодо звільнення від сплати орендної плати);

- ураховуючи, що Закон України № 3050-ІХ від 11.04.2023 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" (яким внесено зміни до підпунтку 69.14 ПК України) набув чинності лише 06.05.2023, відтак Безлюдівська селищна рада, як орендодавець, не мала суб`єктивного права на отримання орендної плати, від сплати якої тимчасово звільнено у наведений спосіб в силу Закону, а у відповідача, як орендаря, не було обов`язку сплачувати орендну плату у період з 26.04.2022 по 05.05.2023;

- крім того, скаржник просить суд поновити ТОВ "Васищівське-2016" строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи Витяг з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2024 по 01.10.2024 станом на 10.10.2024 та річні декларації ТОВ "Васищівське-2016" з плати за землю за 2022 2024 роки;

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024, у зв`язку з відрядженням судді Крестьянінова О.О., для розгляду справи сформовано колегію судді у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Васищівське-2016" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 у справі №922/2920/24; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; попереджено учасників процесу, що апеляційна скарга ТОВ "Васищівське-2016" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 у справі №922/2920/24 буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 25.11.2024, Безлюдівська селищна рада заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Свою позицію позивач обґрунтовує наступним:

- при здійсненні нарахування орендної мають враховуватися положення Закону України від 11.04.2023 №3050-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України", яким було змінено положення підпункту 69.14 ПК України та передбачено звільнення від сплати за землю за 2022 рік для юридичних осіб, у яких в оренді перебувають земельні ділянки, що розташовані саме в зоні проведення активних бойових дій;

- Постановою Кабінету Міністрів України №1364 від 06.12.2022 передбачено, що відповідний перелік територій затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком;

- оскільки у редакціях Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" у період з 22.12.2022 по 26.03.2024 Безлюдівська селищна територіальна громада Харківського району Харківської області не входила до переліку територій, на яких відбувались активні бойові дії, а входила до переліку територій можливих бойових дій, тому відповідач не звільняється від обов`язку сплачувати оренду плату, починаючи з 01.01.2023;

- надані апелянтом податкові декларації з плати за землю за 2022 - 2024 роки, а також Витяг з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2024 по 01.10.2024 не є належними доказами на підтвердження відсутності заборгованості з орендної плати, оскільки є лише документами, які самостійно заповнюються та подаються платником податків до контролюючого органу, тобто правильність даних, що зазначені в цих декларація має суб`єктивний характер;

Відповідно до ч. 13 ст. 8 та ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України України, у разі здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, досліджує докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судове засідання не проводиться.

За частиною 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що ціна позову у даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (234431,67), суд апеляційної інстанції розглядає дану справу за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

На час ухвалення цієї постанови клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження до Східного апеляційного господарського суду не надходили.

Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.01.2019 між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області (орендодавець) та ТОВ "Васищівське-2016" (орендар) був укладений договір оренди землі від 14.01.2019 (далі - договір), за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована поза межами населених пунктів на території Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області (п. 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка державної власності з кадастровим номером :00:002:0014, площею 22,4571 га (п. 2 договору).

За умовами п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2018 відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 682454,00грн.

Договір укладено на 7 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Відповідно до пунктів 9, 10 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 81894,48грн на рік. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем за перший рік - у п`ятиденний строк після підписання цього договору. Починаючи з наступного року орендна плата вноситься орендарем відповідно до Податкового кодексу України.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (пункти 38, 39 договору).

28.01.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В. була проведена державна реєстрація права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0014, про що внесений запис до реєстру за №30060571.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.04.2020 №596-р затверджений Перспективний план формування територій громад Харківської області, відповідно до якого до складу Безлюдівської територіальної громади включені наступні територіальні громади Безлюдівська, Васищівська, Котлярівська.

27.05.2021 вступив в дію пункт 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, яким передбачено, що землями комунальної власності вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів.

Позивач зазначає, що оскільки Васищівська селищна рада увійшла до складу Безлюдівської селищної ради, то остання стала правонаступником всіх прав та обов`язків Васищівської селищної ради, а отже і повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, у тому числі з кадастровим номером :00:002:0014 перейшло до позивача, у зв`язку з цим відповідач, починаючи з 01.01.2021 мав сплачувати орендну плату за договором на рахунок Безлюдівської селищної ради.

У зв`язку із викладеними обставинами, оскільки відповідач у період з 01.01.2022 до 30.06.2024 не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:002:0014, позивач звернувся за захистом своїх прав до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 234431,67грн.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Харківської області 22.10.2024 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/2920/24, яким у задоволенні позову відмовлено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 159361,77грн; в решті позову відмовлено, з підстав, що вказувалися раніше.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з вищенаведеними висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткової відмови у задоволенні позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2).

Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом з матеріалів справи, передана Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області за договором оренди від 14.01.2019 земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0014 розташована за межами населених пунктів на території Васищівської селищної ради та належала до земель державної власності.

Згідно положень Закону України "Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", яким було доповнено пункт 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки.

Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки.

Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року №725-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області" визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Харківської області згідно з додатком.

Згідно вищезазначеного додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України, до складу Безлюдівсьої територіальної громади увійшли наступні територіальні громади Безлюдівська, Васищівська, Котлярівська, Лизогубівська, Хорошівська.

Таким чином, з 01.07.2021 (дата набрання чинності абзаців 2-4 підпункту 58 пункту 4 Закону України "Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин") земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0014, площею 22,4571 га, яка знаходиться в оренді у відповідача, перейшла до комунальної власності Безлюдівсьої територіальної громади в особі Безлюдівської селищної ради.

Отже, Безлюдівська селищна рада в силу вимог законодавства стала власником вищезазначеної земельної ділянки та відповідно стала орендодавцем за договором оренди землі від 14.01.2019 по набутій від держави земельній ділянці для з кадастровим номером :00:002:0014, площею 22,4571 га.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України (далі ЗК України) та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Плата за землю відповідно до п. 10.1 цього Кодексу належить до місцевих податків, які згідно зі ст. 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зараховуються до відповідних місцевих бюджетів.

За приписами п. "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Абзацом 1 п. 287.1. ст. 287. ПК України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Стаття 24 Закону України "Про оренду землі" визначає права та обов`язки орендодавця, зокрема: орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

У зв`язку з наведеним, сторонами вказаного договору оренди є орендодавець - Безлюдівська селищна рада (правонаступник ГУ Держгеокадастру у Харківській області) та орендар - ТОВ "Васищівське-2016"), а тому позивач набув права та обов`язки за спірним договором, у тому числі право вимагати від відповідача сплату орендної плати.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що сторони у договорі оренди землі від 14.01.2019 погодили наступні умови:

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2018 відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 682454,00грн (п. 5 договору);

- орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 81894,48грн на рік (п. 9 договору);

- обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 10 договору);

- орендна плата вноситься орендарем за перший рік - у п`ятиденний строк після підписання цього договору. Починаючи з наступного року орендна плата вноситься орендарем відповідно до Податкового кодексу України (п. 11 договору).

Таким чином, з моменту виникнення права користування земельною ділянкою у відповідача виник обов`язок сплачувати плату за землю у вигляді орендної плати відповідно до вищенаведених умов договору.

В ході розгляду справи місцевим господарським судом встановлено, що упродовж періоду з 01.02.2022 до 30.06.2024 відповідач не сплачував оренду плату за договором.

Станом на момент звернення Безлюдівської селищної ради з позовом до суду заборгованість ТОВ "Васищівське-2016" зі сплати орендної плати становить 234431,67грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком №99/01-18 від 30.07.2024, а також зазначені обставини не заперечуються відповідачем.

Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати за період з березня по грудень 2022 року, враховуючи повне звільнення відповідача від орендної плати за вказані періоди на підставі підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Апеляційний господарський суд зазначає, що 06.05.2023 набув чинності Закон України від 11.04.2023 № 3050-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно", яким змінений механізм визначення переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно з цим Законом перелік указаних територій визначається в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 (п. 1) перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

У контексті Закону №3050-ІХ постанова Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 вважається такою, що встановила порядок визначення переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно цим же Законом внесені зміни до підпункту 69.14. п. 69. підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України (набули чинності з 06.05.2023), що викладений в новій редакції: за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, в тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, в тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 (зареєстрований МЮУ від 23.12.2022 №1668/39004) затверджений перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, прийнятий на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364.

Згідно з підпунктом 2.9. пункту 2 розділу I Переліку (в редакції від 22.12.2022) територія Безлюдівської селищної територіальної громади в період з 24.02.2022 до 15.09.2022 була віднесена до території активних бойових дій.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що проведення розрахунку суми орендної плати за землю за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 є безпідставним, оскільки за вказаний період, по Безлюдівській селищній територіальній громаді згідно з підпунктом 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (в редакції Закон України від 11.04.2023 №3050-ІХ) не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та/або орендна плата), зокрема орендна плата за земельні ділянки, що розташовані на територіях активних бойових дій.

Щодо спалити орендної плати за 2023 рік, колегія суддів зазначає наступне.

За доводами апеляційної скарги, відповідач, посилаючись на приписи підпункту 69.14. пункту 69. розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України, заперечує проти задоволення позову з підстав відсутності в нього обов`язку сплачувати позивачу орендну плату за земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0014, площею 22,4571 га, у період з 01.01.2023 по 05.05.2023.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

15.03.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України №2021-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану", пунктом 11 якого, підпункт 69.14. Перехідних положень Податкового кодексу України викладено у наступній редакції: " 69.14. Тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, наступного за роком, у якому припинено або скасовано воєнний, надзвичайний стан, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, а також за земельні ділянки (земельні частки (паї), визначені обласними військовими адміністраціями як засмічені вибухонебезпечними предметами та/або на яких наявні фортифікаційні споруди ".

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вже вказувалося раінше, 06.05.2023 набув чинності Закон України від 11.04.2023 №3050-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно", яким змінений механізм визначення переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно з цим Законом перелік указаних територій визначається в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 (п. 1) перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

У контексті Закону №3050-ІХ постанова Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 вважається такою, що встановила порядок визначення переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно цим Законом внесені зміни до підпункту 69.14. п. 69. підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України (набули чинності з 06.05.2023), що викладений в новій редакції: за період з 1 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, та перебувають у власності або користуванні, в тому числі на умовах оренди, фізичних осіб, та за період з 1 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року - в частині земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні, в тому числі на умовах оренди, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Починаючи з 1 січня 2023 року, за земельні ділянки (земельні частки (паї), що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, в якому було завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території. Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, яким затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, прийнятий на виконання Постанови КМУ від 06.12.2022 №1364.

Згідно з пп. 2.9. п. 2 розділу I Переліку (в редакції від 22.12.2022) територія Безлюдівської селищної територіальної громади в період з 24.02.2022 до 15.09.2022 була віднесена до території активних бойових дій, а після 15.09.2022 до території можливих бойових дій.

Таким чином, виходячи зі змісту підпункту 69.14. пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, відповідач у 2022 році був звільнений від сплати земельного податку за земельну ділянку, що знаходиться на території Безлюдівської селищної територіальної громади (яка у 2022 році була віднесена році до території активних бойових дій), а починаючи з 1 січня 2023 року у відповідача відновився обов`язок зі сплати орендної плати за земельну ділянку за 2023 рік, оскільки означену територіальну громаду віднесено до території можливих бойових дій.

За висновками місцевого господарського суду, з чим також погоджується колегія суддів, позивачем правомірно нараховано орендну плату за земельну ділянку площею з кадастровим номером :00:002:0014, площею 22,4571 га у період з 01.01.2023 по 05.05.2023, оскільки у 2023 році територія Безлюдівської селищної ради не входила до переліку територій активних бойових дій.

Враховуючи, що відповідач, у порушення умов договору оренди землі від 14.01.2019, належним чином не виконав свого обов`язку з відшкодування (сплати) позивачу орендної плати за земельну ділянку у період з 01.02.2022 по 30.06.2024 (за виключенням періоду березень грудень 2022 року) на суму 159361,77грн, а проведений позивачем розрахунок орендної плати за землю за період з 01.03.2022 до 31.12.2022 у розмірі 75069,90грн є безпідставним та суперечить вимогам пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (в редакції Закон України від 11.04.2023 №3050-ІХ), суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 159361,77грн.

Доводи апелянта про те, що Закон України № 3050-ІХ від 11.04.2023 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно" набув чинності 06.05.2023, відтак у відповідача був відсутній обов`язок зі сплати орендної плати за період з 01.01.2023 по 06.05.2023, колегія суддів відхиляє.

Так, відповідач вважає, що орендована ним земельна ділянка розташована саме на території, яка підпадає під визначення території, де ведуться активні бойові дії з 26.04.2022 по 05.05.2023.

Водночас, судова колегія враховує, що у всіх редакціях Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" за період з 22.12.2022 по 26.03.2024 (у тому числі за спірний період 2023 року) Безлюдівська селищна територіальна громада Харківського району Харківської області не входила до переліку територій, на яких відбувались активні бойові дії, а входила до переліку територій можливих бойових дій.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що спірна земельна ділянка розташована безпосередньо у селищі Висищево Харківського району, в межах Безлюдівської селищної територіальної громади, а загальновідомим є той факт, що на території Безлюдівської селищної територіальної громади, у тому числі в селищі Васищево, починаючи з 24.02.2022 не велися і не ведуться активні бойові дії, вона не була та не є тимчасово окупованою російською федерацією. Ракетні обстріли Харківського району не відносяться до активних бойових дій в тій же мірі як і до інших територій та міст України, які не перебувають безпосередньо у зоні бойових дій. При цьому, окремі населенні пункти та території Харківського району, які розташовані навкруги міста Харкова, дійсно наближені до зони бойових дій і потерпають від численних щоденних обстрілів великої інтенсивності та цілком обґрунтовано внесені до відповідного Переліку №309 від 22.12.2022, оскільки на них неможливо проводити господарську діяльність (на відміну від спірної земельної ділянки).

Таким чином, за оцінкою апеляційного суду правові підстави для застосування до відповідача положень Наказу №309 від 22.12.2022 та пп. 69.14 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, як підставу для звільнення орендаря від сплати орендної плати за період з 01.01.2023 по 30.06.2023, відсутні.

Що стосується долучених відповідачем до апеляційної скарги податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності), з яких вбачається, що ТОВ "Васищівське-2016" у період 2022-2024 років самостійно визначало відсутність зобов`язання зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди від 14.01.2019, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Згідно з положеннями п. 286.3 цієї статті платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ "Васищівське-2016" упродовж 2022 2024 років подавалися до контролюючого органу річні декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності), в яких було визначено нульові суми з орендної плати за землю.

Водночас, колегія суддів зауважує, що долучені декларації самостійно заповнювалися та подавалися відповідачем до контролюючого органу, а тому правильність даних, які зазначені в цих декларація та правильність їх подання покладається на самого суб`єкта декларування, тобто на апелянта.

Крім того, зазначені декларації стосуються самостійно визначених податкових зобов`язань ТОВ "Васищівське-2016" щодо правильності і своєчасності нарахування та оплати податкових зобов`язань та подачі податкової звітності. У той же час, такі документи не можуть бути належним і об`єктивним підтвердженням наявності або відсутності у апелянта заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 14.01.2019, а відтак не можуть враховуватись як підстава для звільнення від сплати орендної плати.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що долучені апелянтом докази, а саме податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 - 2024 роки, а також Витяг з інформаційно-комунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2024 по 01.10.2024, не спростовують обов`язок ТОВ "Васищівське-2016" сплачувати орендну плату за договором оренди земельної ділянки у період з 01.02.2022 по 30.06.2024 (за виключенням періоду березень грудень 2022 року) та не свідчать про відсутність у нього заборгованості зі сплати орендної плати за вказаний період.

Крім того, ч. 3 ст. 269 ГПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи", і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14.

Відповідно до висновку щодо застосування приписів ст.ст. 80, 269 ГПК України, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.06.2020 у справі №909/965/16, від 26.02.2019 у справі №913/632/17, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному разі - відповідача).

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів ст. 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №46/603.

Колегією суддів встановлено, що ухвала про відкриття провадження у даній справі від 26.08.2024 надсилалася Господарським судом Харківської області за адресою місцезнаходження ТОВ "Васищівське-2016", зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (61050, м. Харків, вул. Військова, буд., 37, оф. 16), проте поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою оператора поштового зв`язку: " адресат відсутній за вказаною адресою ".

Відповідно до ч.ч. 3 та 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 ГПК України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18).

Колегія суддів також зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено визначення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників справи на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників справи, наявними в матеріалах справи. Якщо ж фактичне місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників справи з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників справи, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, судова колегія вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19).

Враховуючи вищенаведене та оцінивши доводи скаржника щодо прийняття додаткових доказів, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що наведені скаржником причини неподання доказів до суду першої інстанції (неотримання поштової кореспонденції суду) не є тим винятковим випадком, який об`єктивно унеможливив своєчасне вчинення цієї процесуальної дії в суді першої інстанції, оскільки такі причини є суто суб`єктивними та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Суд апеляційної інстанції вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, оскільки наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим дійшов правильних висновків щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, і такі висновки ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Васищівське-2016" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 у справі №922/2920/24 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Васищівське-2016" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 у справі №922/2920/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2024 у справі №922/2920/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.А. Пуль