ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2025 р. Справа№ 910/12224/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко А.І.

Кравчука Г.А.

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.

за участі представників сторін:

прокурора - Красножон О.М.

від позивача-1 - не з`явились

від позивача-2 - не з`явились

від відповідача-1 - Руденко К.М.

від відповідача-2 - не з`явились

від відповідача-3 - Бачинська А.Ю.

від третьої особи-1 - не з`явились

від третьої особи-2 - не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2024

у справі № 910/12224/15 (суддя - Андреїшина І.О.)

за позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі: Міністерства освіти і науки України та Міністерства культури та інформаційної політики України

до 1) Фонду державного майна України

2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР БУД МЕНЕДЖМЕНТ»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

1) Державна наукова установа «Інститут модернізації змісту освіти»

2) Державне підприємство «Об`єднання по торгівлі та постачанню»

про визнання недійсними наказів, договорів оренди та купівлі - продажу

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог та клопотання про призначення експертизи

Заступник Генерального прокурора України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою в інтересах держави в особі: Міністерства освіти і науки України та Міністерства культури України до 1) Фонду державного майна України, 2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву та 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР БУД МЕНЕДЖМЕНТ» про:

- визнання недійсним договору оренди від 26.09.2011 (зі змінами від 21.02.2013, та від 23.05.2013), що укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Буд Менеджмент» щодо передачі в строкове платне користування нежитлових приміщень загальною площею 741,5 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві;

- визнання недійсними наказів Фонду державного майна України від 23.09.2011 № 1326 про прийняття рішення щодо укладення договору оренди державного нерухомого майна від 26.06.2013 № 903,905 (із змінами від 30.09.2013 та від 24.10.2013) про приватизацію нежитлових приміщень загальною площею 741,5 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві шляхом викупу та включення їх до переліку об`єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу;

- про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 12.12.2013 № 421, що укладений між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Буд Менеджмент» про продаж нежитлових приміщень загальною площею 741,5 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР БУД МЕНЕДЖМЕНТ» повернути нежитлові приміщення загальною площею 741,5 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві державі в особі Міністерства освіти і науки України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР БУД МЕНЕДЖМЕНТ» подано клопотання про призначення судової експертизи, в обгрунтування необхідності призначення якої заявник посилається на необхідність визначення дійсної ринкової вартості нежитлових приміщень, загальною площею 757,8 кв.м, по вул. Сагайдачного, 37 у місті Києві станом на 30 червня 2011 року, з урахуванням процедури проведення грошової оцінки пам`яток архітектури визначеної Методикою грошової оцінки пам`яток, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1447, оскільки суд не володіє відповідними спеціальними знаннями для визначення вартості спірних приміщень по зазначеній методиці.

1.2. короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі № 910/12224/15, зокрема, призначено судову оціночно-будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експертів поставлено питання викладені в пункті 2 резолютивної частини ухвали та зупинено провадження у справі № 910/12224/15 до закінчення проведення судової експертизи.

Приймаючи вказану ухвалу, суд дійшов висновку про необхідність для з`ясування дійсних обставин справи призначення у справі судової експертизи, яка поряд з іншими доказами надасть суду можливість повно, всебічно та об`єктивно перевірити всі обставини справи, на які посилаються учасники та вирішити визначені статтею 237 Господарського процесуального кодексу України питання, що є необхідним для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Заступник Генерального прокурора України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі № 910/12224/15 про призначення у справі судової оціночно-будівельно-технічної експертизи та про зупинення провадження, направити справу № 910/12224/15 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Тищенко А.І., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/12224/15 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Заступника Генерального прокурора України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/12224/15.

05.12.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024, зокрема відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12224/15 за апеляційною скаргою Заступника Генерального прокурора України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 та призначено розгляд справи на 30.01.2025.

18.12.2024 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Укр буд менеджмент» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.01.2025 у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 у справі визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Кравчук Г.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 прийнято до провадження справу № 910/12224/15 колегією суддів у визначеному складі. Ухвалено розгляд справи № 910/12224/15 здійснювати 30.01.2025.

30.01.2025 до канцелярії суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача-2.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 1 Закону України «Про судову експертизу», статей 2, 98, 99, 228, 236 Господарського процесуального кодексу України, статті 6 Конвенції про захисту прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950.

Як зазначає прокурор, у межах розгляду цієї справи немає потреби встановлювати вартість спірних приміщень, оскільки це не входить до предмета доказування.

Прокурор вважає, що клопотання відповідача про призначення експертизи спрямоване виключно на затягування розгляду даної справи по суті.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР БУД МЕНЕДЖМЕНТ» у поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач-3 заперечує проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на те, що незастосування Методики грошової оцінки пам`яток № 1447, на думку позивача, призвело до: неправильної оцінки майна; необґрунтованого висновку про наявність невід`ємних поліпшень у розмірі більше 25 % від вартості приміщень, що в свою чергу свідчить про порушення порядку приватизації приміщень; недоотримання коштів державою від не проведення аукціону в процесі приватизації; недоотримання коштів державою в якості орендної плати, а отже питання дійсної вартості спірних приміщень на момент їх передачі в оренду та характеру впливу на визначення вартості майна використання при виконанні оцінки Методики грошової оцінки пам`яток входить до предмету доказування у справі.

Відповідач-3 просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Інші учасники справи своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відтак, з урахуванням частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, справа розглядається за наявними матеріалами.

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судове засідання 30.01.2025 з`явились прокурор, представники відповідача-1 та відповідача-3.

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представники відповідача-1 та відповідача-3 просили суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справі були повідомлені належним чином.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву у поданій до суду заяві просило суд розглядати справу без його участі, в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, суд апеляційної інстанції вбачає за можливе розглядати дану апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи, що не з`явились, за наявними у справі матеріалами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Заступник Генерального прокурора України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою в інтересах держави в особі: Міністерства освіти і науки України та Міністерства культури України до 1) Фонду державного майна України, 2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву та 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР БУД МЕНЕДЖМЕНТ» про:

- визнання недійсним договору оренди від 26.09.2011 (зі змінами від 21.02.2013, та від 23.05.2013), що укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Буд Менеджмент» щодо передачі в строкове платне користування нежитлових приміщень загальною площею 741,5 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві;

- визнання недійсними наказів Фонду державного майна України від 23.09.2011 № 1326 про прийняття рішення щодо укладення договору оренди державного нерухомого майна від 26.06.2013 № 903,905 (із змінами від 30.09.2013 та від 24.10.2013) про приватизацію нежитлових приміщень загальною площею 741,5 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві шляхом викупу та включення їх до переліку об`єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації шляхом викупу;

- про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 12.12.2013 № 421, що укладений між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Буд Менеджмент» про продаж нежитлових приміщень загальною площею 741,5 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР БУД МЕНЕДЖМЕНТ» повернути нежитлові приміщення загальною площею 741,5 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві державі в особі Міністерства освіти і науки України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12224/15.

У подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2015 зупинено провадження у справі № 910/12224/15 до вирішення Окружним адміністративним судом міста Києва справи № 826/13401/15 за позовом ТОВ «Видавничий дім «Прадес» до Міністерства культури України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства культури і туризму України № 706/0/16-10 від 15.09.2010.

21.08.2024 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийнято постанову у справі № 826/13401/15, якою касаційну скаргу Заступника Генерального прокурора - задоволено частково; постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі № 826/13401/15 скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Прадес».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2024 поновлено провадження у справі № 910/12224/15.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР БУД МЕНЕДЖМЕНТ» подано клопотання про призначення судової експертизи, яке оскаржуваною ухвалою суду задоволено та призначено у справі судову оціночно-будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертів поставлено наступні питання:

1) Яка дійсна ринкова вартість нежитлових приміщень, загальною площею 757,8 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві станом на 30 червня 2011 року? (з урахуванням процедури проведення грошової оцінки пам`яток архітектури, визначеної Методикою грошової оцінки пам`яток, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1447?

2) Чи визначена сума невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень загальною площею 757,8 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві виконаних орендарем (2 291 454,00 грн), становить більше чи менше 25% від вартості майна, визначеної експертом при дослідженні по п.1 даної експертизи?

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи, колегія суддів зазначає наступне.

Доказами, згідно зі ст.ст. 73, 76 Господарського процесуального кодексу України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судова експертиза, в розумінні ст.1 Закону України «Про судову експертизу» це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України).

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16 та від 24.01.2018 у справі №917/50/17.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Таким чином судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань суд має право призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При цьому важливим моментом також є те, що судова експертиза призначається виключно для встановлення обставин справи, які стосуються предмету доказування у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись з позовом у даній справі, прокурор посилався на те, що при передачі в оренду нежитлових приміщень по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві ТОВ «Слав-Консалтинг» було проведено незалежну грошову оцінку вказаних приміщень, за результатами якої їх вартість визначено у 6 500 000 гривень. При виконанні оцінки ТОВ «Слав-Консалтинг» було використано Методику оцінки майна, затверджену постановою КМУ № 1891 від 10.12.2003 року та Методику оцінки об`єктів оренди, затверджену постановою КМУ № 629 від 10.08.1995 року. Разом з тим, наказом Міністерства культури і туризму України № 706/0/16-10 від 15.09.2010 року занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкт культурної спадщини - будинок по вул.Сагайдачного, 37 в м.Києві як пам`ятку архітектури та містобудування.

Тому, на думку прокурора, при виконанні оцінки вартості приміщень потрібно було використовувати Методику грошової оцінки пам`яток, затверджену постановою КМ України від 26 вересня 2002 р. № 1447. Не застосування Методики грошової оцінки пам`яток призвело до неправильної оцінки майна, необґрунтованого висновку про наявність невід`ємних поліпшень у розмірі більше 25 % від вартості приміщень, що в свою чергу свідчить про порушення порядку приватизації приміщень та про недоотримання коштів державою, тому числі в якості орендної плати.

При цьому, на думку відповідача-3, не застосування Методики грошової оцінки пам`яток при оцінці приміщень не призвело до заниження їх вартості.

З листа ГО «Всеукраїнська Асоціація фахівців оцінки» від 15.06.2015 року № 6/15, вбачається, що охоронний договір на пам`ятки культурної спадщини накладає обмеження на використання нерухомої пам`ятки культурної спадщини і знижує її вартість в порівнянні з подібними об`єктами порівняння, які не є пам`ятками, а значить і не мають додаткових обмежень використання, які має нерухома пам`ятка. Через це, врахування суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Слав- Консалтинг» факту, що об`єкт оцінки є пам`яткою місцевого значення не могло б вплинути на величину визначеної вартості в сторону її збільшення.

Як зазначалось вище, провадження у даній справі зупинялось до вирішення Окружним адміністративним судом міста Києва справи № 826/13401/15 за позовом ТОВ «Видавничий дім «Прадес» до Міністерства культури України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства культури і туризму України № 706/0/16-10 від 15.09.2010.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 адміністративний позов ТОВ «Видавничий дім «Прадес» задоволено у справі №826/13401/15.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 залишена без змін постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 у справі №826/13401/15.

Постановою Верховного Суду від 21.08.2024 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №826/13401/15 скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Прадес».

Судом апеляційної інстанції враховано, що Верховним Судом у складі касаційного адміністративного суду у постанові від 21.08.2024 у справі 826/13401/15 встановлена законність пункту 54 додатку 8 наказу Міністерства культури і туризму України №706/0/16-10 від 15.09.2010 «Про затвердження науково-проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» в частині занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкта культурної спадщини будинку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 37.

Водночас, клопотання відповідача-3 про призначення у справі №910/12224/15 судової експертизи обґрунтовано тим, що питання правильності проведення оцінки дійсної вартості спірних приміщень на момент їх передачі в оренду входить до предмету доказування.

Заявник наголошує, що постановою Верховного Суду від 21.08.2024 у справі 826/13401/15 встановлено законність пункту 54 додатку 8 наказу Міністерства культури і туризму України №706/0/16-10 від 15.09.2010 «Про затвердження науково-проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» в частині занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкта культурної спадщини будинку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 37.

Наведене за доводами заявника, свідчить про наявність підстав для призначення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи для визначення дійсної ринкової вартості нежитлових приміщень, загальною площею 757,8 кв.м, по вул. Сагайдачного, 37 у місті Києві станом на 30 червня 2011 року, з урахуванням процедури проведення грошової оцінки пам`яток архітектури визначеної Методикою грошової оцінки пам`яток, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1447, оскільки суд не володіє відповідними спеціальними знаннями для визначення вартості спірних приміщень по зазначеній методиці.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе становище, ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень. Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, «без якого змагальність як принцип не існує». Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Дульський проти України» від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та визначає строк для їх отримання.

Відповідно до частин 2, 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність та допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок у їх сукупності.

Враховуючи викладене та з огляду на вимоги частини 1 статті 99 ГПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що для визначення дійсної ринкової вартості нежитлових приміщень загальною площею 757,8 кв.м. по вул. Сагайдачного, 37 у м. Києві станом на 30.06.2011 з урахуванням процедури проведення грошової оцінки пам`яток архітектури визначеної Методикою грошової оцінки пам`яток, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1447, для повного дослідження обставин справи з урахуванням предмету та підстав позову необхідно призначити судову експертизу, оскільки суд не володіє відповідними спеціальними знаннями для визначення вартості спірних приміщень по зазначеній методиці.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для призначення судової експертизи.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Твердження прокурора про відсутність потреби встановлювати вартість спірних приміщень, оскільки це не входить до предмета доказування судова колегія сприймає критично, оскільки у позові прокурор посилався в обгрунтування своїх вимог на те, що при виконанні оцінки вартості приміщень потрібно було використовувати Методику грошової оцінки пам`яток, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1447.

Натомість доводи скаржника про можливість суду самостійно встановити та перевірити вказані обставини колегія суддів відхиляє, оскільки суд не володіє відповідними спеціальними знаннями для визначення вартості спірних приміщень по зазначеній Методиці.

Судом досліджено та враховано й усі інші доводи прокурора, однак вони не спростовують правильності призначення судом першої інстанції судової оціночно-будівельної експертизи та зупинення провадження у справі на час її проведення, з урахуванням підстав, зазначених прокурором у позові.

Твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права судова колегія відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі № 910/12224/15 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Заступника Генерального прокурора України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі № 910/12224/15 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

У зв`язку зі залишенням без змін ухвали місцевого господарського суду, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі №910/12224/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі №910/12224/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12224/15 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.02.2025

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді А.І. Тищенко

Г.А. Кравчук