УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

05.02.2025Справа № 910/13002/24

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В. за участю секретаря судового засідання Баринової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УКРНДІМ`ЯСОМОЛПРОМ", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний авіаційний центр підготовки", м. Київ

про стягнення 70 376,66 грн,

За участю представників:

від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УКРНДІМ`ЯСОМОЛПРОМ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний авіаційний центр підготовки" про стягнення основного боргу в сумі 87125 грн, штрафу в розмірі 31365 грн, 3% річних в сумі 965,51 грн та інфляційних втрат в сумі 3196,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором оренди №16 від 01.03.2024 в частині внесення авансового (забезпечувального платежу) та оплати оренди за червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2024.

Ухвалою від 25.10.2024 відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною; постановлено розгляд справи здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

05.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди.

12.11.2024 до позивачем було подано заяву про долучення документів до спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди.

13.11.2024 позивачем подано заяву про залишення без розгляду вказаної вище спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди з огляду на виникнення потреби в уточненні її умов.

За приписами частин 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, особа вільно розпоряджається своїм право на доступ до суду в межах, встановлених процесуальним законодавством.

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи наведене вище, спільна заява позивача та відповідача, яка була подана до суду 05.11.2024 була залишена без розгляду.

13.11.2024 до суду надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди, зі змісту якої вбачається, що сторонами врегульовано питання частини предмету спору, а саме заборгованості на суму 69700 грн.

Частиною 7 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу (ч. ч. 1, 2 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України).

З метою з`ясування правової позиції сторін стосовно решти предмету позовних вимог, сплата якої не є такою, що врегульована сторонами у мировій угоді, судом було призначено судове засідання у справі на 04.12.2024.

20.11.2024 на адресу суду надійшла зава позивача про зменшення розміру позовних вимог до 105 226,66 грн.

21.11.2024 на адресу суду надійшла спільна заява сторін про затвердження мирової угоди. Паперовий примірник мирової угоди надійшов до суду 25.11.2024, якою фактично сторонами врегульовано сплату лише частини предмету спору.

Представники сторін у судове засідання 04.12.2024 не з`явились, проте, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою від 04.12.2024 судом постановлено здійснювати розгляд справи №910/13002/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 22.01.2025.

24.12.2024 представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог та заявлено про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 34 850 грн, штрафу в сумі 31 365 грн, 3% річних в розмірі 965,51 грн та інфляційних втрат в сумі 3196,15 грн. Вказана заява прийнята судом як така, що відповідає приписам ст.46 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 22.01.2025 судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди від 21.11.2024.

Ухвалою від 22.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.02.2025.

04.02.2025 до суду надійшли заяви позивача про проведення судового засідання без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УКРНДІМ`ЯСОМОЛПРОМ" та про відмову від позову у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості після відкриття провадження у справі.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

За приписами частин 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, особа вільно розпоряджається своїм право на доступ до суду в межах, встановлених процесуальним законодавством.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 1 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Частинами 1, 3 ст.191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом (п.4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України).

Наразі, судом встановлено, що заява позивача підписана повноважною особою - представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УКРНДІМ`ЯСОМОЛПРОМ" - Карою Лілією Валентинівною на підставі довіреності від 09.10.2024.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що заява про відмову позивача від позову у даному випадку не суперечить діючому законодавству України, оскільки підписана повноважною, на такі дії, особою, а тому приймається судом, провадження по справі підлягає закриттю.

Суд повідомляє позивача про те, що згідно ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічну правову норму викладено у ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Одночасно, згідно ч.3 вказаної статті у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається зі змісту заяви, підставою її подання є погашення відповідачем заборгованості після відкриття провадження у справі, з рахуванням чого, суд дійшов висновку щодо покладення витрат на сплату судового збору в сумі 3028 грн на відповідача.

Керуючись ст. 46, ст. 191, ст. 130, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УКРНДІМ`ЯСОМОЛПРОМ" від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний авіаційний центр підготовки" про стягнення основного боргу в сумі 34 850 грн, штрафу в сумі 31 365 грн, 3% річних в розмірі 965,51 грн та інфляційних втрат в сумі 3196,15 грн

2. Закрити провадження у справі № 910/13002/24.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний авіаційний центр підготовки" (01021, м.Київ, вул.Пров.Івана Мар`яненка, буд 11/12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науково-дослідний проектно-вишукувальний інститут підприємств м`ясної і молочної промисловості "УКРНДІМ`ЯСОМОЛПРОМ" (02160, м.Київ, пр.Соборності, буд.15, ) судовий збір в сумі 3028 грн.

В судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.02.2025.

Суддя В. В. Князьков