ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.01.2025 Справа № 917/1479/23
Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., секретар судового засідання Михатило А.В., за участю представників сторін: від позивача не з`явилась, від відповідача Бідуха В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - Константинової Г. В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі №917/1479/23
за позовною заявою фізичної особи підприємця Ачкасова Едуарда Володимировича, АДРЕСА_1
про стягнення 410 811,00 грн заборгованості,
в провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/1479/23 за позовом фізичної особи підприємця фізичної особи підприємця Ачкасова Едуарда Володимировича до відповідача Приватного підприємства Спектр 2000 про стягнення 410 811,00 грн заборгованості за договором № БПХ 11/05-20/21 про надання послуг з перекладу від 11.05.2021 року, з яких: 344 831,00 грн основна заборгованість, 53 679,00грн інфляційні втрати, 12 301,00 грн 3% річних (вх. № 1581/23).
Розгляд справи № 917/1479/23 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням Господарського суду Полтавської області 22.12.2023 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства Спектр 2000 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 344 831,00 грн основного боргу, 53 679,00 грн інфляційних втрат, 12 301,00 грн 3% річних, 6 162,16 грн витрат по сплаті судового збору та 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням від 22.01.2024 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача - адвоката Константинової Г. В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у справі №917/1479/23 у розмірі 40 000,00 грн (вх. № 154 від 03.01.2024 року).

На примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2023 року було видано відповідний судовий наказ від 25.01.2024 року.

Ухвалою від 11.06.2024 року відмовив у задоволенні заяви ПП Спектр 2000 про перегляд рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2023 року за нововиявленими обставинами (вх. №6213 від 03.05.2024 року).

17.06.2024 року до суду від представника позивача - Константинової Г. В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі №917/1479/23 у розмірі 20 000,00 грн (вх. № 8522, т. 2 а. с. 165 - 167).

Як вбачається з матеріалів справи та відомостей мережі Діловодство спеціалізованого суду 16.07.2024 року Господарським судом Полтавської області матеріали справи №917/1479/23 були скеровані до Східного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням ПП "Спектр-2000" апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2023 року у даній справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 року визнано причини пропуску строку для звернення з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2023 у справі №917/1479/23, які зазначені Приватного підприємства "Спектр-2000" у клопотанні про поновлення строку, неповажними. Відмовлено у задоволенні клопотання Приватного підприємства "Спектр-2000" про поновлення пропущеного строку на звернення з апеляційною скаргою. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Спектр-2000" на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2023 у справі №917/1479/23.

Ухвалою Верховного Суду від 16.09.2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 917/1479/23 за касаційною скаргою ПП "Спектр-2000" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 року.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 року задоволено клопотання Приватного підприємства "Спектр-2000" та повернуто зі спеціального фонду Державного бюджету України Приватному підприємству "Спектр-2000" (; вул. В`ячеслава Чорновола, будинок 14/16, кв.6, м. Полтава, 36039) 7394,59 грн судового збору, сплаченого за квитанцією №RR9A-Т7К7-ЗА8Е від 27.06.2024.

Ухвалою Верховного Суду від 24.09.2024 року задоволено заяву Приватного підприємства "Спектр-2000" повернення судового збору та повернуто Приватному підприємству "Спектр-2000" () з Державного бюджету України 2 422,40 грн судового збору, сплаченого згідно з квитанцією від 30 серпня 2024 року №4999-9311-0395-0755.

Ухвалою суду 20.01.2025 року було прийнято до розгляду заяву представника позивача - Константинової Г. В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі №917/1479/23 (вх. № 8522 від 17.06.2024 року); ухвалено розгляд заяви здійснювати з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні, яке відбудеться 30.01.2025 року о 10:00 год.; запропоновано відповідачу подати письмові заперечення (за наявності таких заперечень) на заяву представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та в строк до 28.01.2025 року надати їх суду та позивачу; явка представників учасників справи визнана необов`язковою.

29.01.2025 року до суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли письмові заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення (вх. № 1131, документ сформований в системі "Електронний суд 28.01.2025 року).

В судове засідання 30.01.2025 року представник заявника не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час день та місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку копії ухвали від 20.01.2025 року до електронного кабінету Константинової Г. В. 21.01.2025 року о 12 год. 46 хв.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.01.2025 року заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі.

Відповідно до ухвали суду від 20.01.2025 року явка представників учасників справи в судове засідання 30.01.2025 року визнана необов`язковою.

Частинами 1, 2 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За змістом ст. 244 ГПК України додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту.

За ч. 1, 4 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У додаткових поясненнях щодо заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представником фізичної особи підприємця Ачкасова Едуарда Володимировича - Константиновою Г. В. зазначено вимогу стягнути з відповідача судові витрати в сумі 20 000,00 грн на професійну правничу допомогу; розрахунок витрат буде надано додатково.

В судовому засіданні 30.01.2025 року відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину додаткової ухвали та повідомлено про дату підписання повного тексту судового рішення.

При вирішенні заяви представника позивача - Константинової Г. В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у розмірі 20 000,00 грн по справі №917/1479/23 (вх. № 8522) суд враховує наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

За приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У рішенні Конституційного Суду України № 23-рп/2009 (у п. 3.2 рішення) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Практична реалізація вищезгаданого принципу господарського судочинства в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення стороною суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення остаточного розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, через подання:

- заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу;

- детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги;

- доказів, що підтверджують виконання адвокатом робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

3) розподіл судових витрат судом (ст.129 ГПК України).

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Унаслідок існування зв`язку між конкретною судовою справою та витратами на професійну правничу допомогу останні набувають статусу судових витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд зазначає про те, що у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У додатковій постанові від 03.10.2023 у справі № 922/2417/22 Верховний Суд указав, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частин четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи, такі витрати на правову допомогу були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також чи була їх сума обґрунтованою.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації та дотримання критерії, передбачених частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Як встановлено судом, позивачем вчинено відповідні процесуальні дії (зроблено заяву про подання доказів на підтвердження понесених судових витрат після ухвалення рішення у справі; подано такі докази суду) з дотриманням порядку і строків, встановлених ГПК України.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статі 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом насамперед згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що у позивачем у додаткових поясненнях щодо заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представником фізичної особи підприємця Ачкасова Едуарда Володимировича - Константиновою Г. В. зазначено вимогу стягнути з відповідача судові витрати в сумі 20 000,00 грн на професійну правничу допомогу; розрахунок витрат буде надано додатково.

У заяві про ухвалення додаткового рішення (вх. №8522 від 17.06.2024 року) позивач також просив стягнути з відповідача 20 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки судом при постановлені ухвали від 11.06.2024 року про відмову у задоволенні заяви Приватного підприємства «Спектр 2000» про перегляд рішення Господарського суду Полтавської області від 22.12.2023 року за нововиявленими обставинами (вх. №6213 від 03.05.2024 року) не вирішено питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд на підставі вказаної вище норми вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат позивача.

Позивачем у якості доказів понесення судових витрат надано наступні докази (копії): платіжну інструкцію №88 від 15.05.2024 року на суму 20 000,00 грн, акт завдання-приймання наданих послуг №3 від 12.06.2024 року до договору №31-05 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 31.05.2024 року.

Як встановлено судом, умовами договору №31-05 про надання професійної правничої (правової) допомоги) від 31.05.2023 року (що було подано разом із позовною заявою, т. 1 а. с. 55- 57) сторони узгодили наступне:

- в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання правничої (правової) допомоги клієнту. Правовою допомогою в розумінні цього договору є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід клієнта, участь адвоката в слідчих діях в кримінальних провадженнях в ході досудового розслідування в яких здійснюють правоохоронні органи (національна поліція, Бюро економічної безпеки України, Державне бюро розслідувань, Служба Безпеки України, прокуратура), контроль за дотриманням законодавства, складання документів правового характеру, захист та представництво інтересів клієнта в органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах загальної та спеціальної юрисдикції (п. 1.1 договору);

- визначення обсягу робіт (послуг), що надаються за замовленням клієнта визначається сторонами в завданнях, які складаються в письмовому вигляді, підписуються сторонами та є невід`ємною частиною цього договору. У разі зміни або доповнення завдання, або необхідності термінового виконання завдання воно може бути узгоджене засобами м телефонного зв`язку з подальшим складанням завдання у письмовому вигляді. Завдання є підставою для виставлення рахунку для здійснення оплати за його виконання (п. 3.1 договору);

- здавання-приймання робіт за поточний місяць (послуг) здійснюється шляхом підписання акту здавання-приймання наданих послуг. Дата підписання акту здавання-приймання наданих послуг є моментом виконання сторонами відповідних зобов`язань по даному договору. Акти здавання приймання робіт (послуг) підписуються сторонами в кінці кожного місяця в якому здійснювалось обслуговування (п. 3.2 договору);

- вартість послуг виконавця складає вартість роботи виконавця по наданню послуг за даним договором і вартість винагороди виконавця за позитивні результати наданих послуг. Винагорода виконавця, строки і умови її виплати виплачується клієнтом за окремі види послуг, наперед обумовлені додатковою угодою сторін і вказані в п. 4.5 даного договору. Вартість послуг по даному договору визначається на підставі акту здавання-приймання наданих послуг та рахунків, протягом всього терміну дії договору (п. 4.1 договору).

Відповідно до акту здавання-приймання наданих послуг №3 від 12.06.2024 року до договору №31-05 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 31.05.2024 року Адвокатським об`єднанням Квашин і партнери надано позивачу юридичні послуги відповідно до договору №31-05 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 31.05.2023 року, а клієнт прийняв наступні надані послуги:

- ознайомлення з матеріалами заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №917/1479/23, яка перебуває в провадженні Господарського суду Полтавської області (витрати часу - 3 год., вартість за годину - 2 000,00 грн, вартість - 6 000,00 грн);

- підготовка пояснень позивача до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №917/1479/23 (витрати часу - 4 год., вартість за годину - 2 000,00 грн, вартість - 8 000,00 грн);

- участь адвоката при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №917/1479/23 (витрати часу - 3 год., вартість за годину - 2 000,00 грн, вартість - 6 000,00 грн).

Частини четверта-шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Як вже вказувалось вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правничу допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та, навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Керуючись зазначеними критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, суд враховує: складність справи, зокрема, виконання робіт і послуг адвоката, а саме: у контексті надання правової (правничої) допомоги під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі №917/1479/23, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт/надання послуг; обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт - складання і написання додаткових пояснень щодо заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; значення справи для сторони, а також ураховує: пов`язаність цих витрат з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, дії сторони щодо досудового вирішення спору.

Суд має враховувати: чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

З огляду на викладене, вирішуючи, чи є розмір витрат на правову (правничу) допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням складності та значення справи для сторін, суд враховує, що відповідно до матеріалів справи правова позиція позивача була сталою і не зазначала змін, зокрема при розгляді заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами; представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатом Константиновою Г. В., яка була обізнана у справі з фактичною та юридичною підставою позову, доводами та аргументами відповідача. Доказів додаткового комплексного та всебічного вивчення юридичної природи спірних правовідносин позивачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності їхнього розміру та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності); такі витрати не мають характеру необхідних і співмірних з виконаною роботою.

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат фізичної особи підприємця Ачкасова Едуарда Володимировича на правову (правничу) допомогу у зв`язку з розглядом заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК, керуючись статтями 2, 123, 80, 126, 129 ГПК України, враховуючи заперечення, обсяг виконаних робіт, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, з огляду на конкретні обставини справи та фактичності і неминучості (необхідності) суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі №917/1479/23 у розмірі 20 000,00 грн (вх. № 8522 від 17.06.2025 року).

Керуючись статтями 129, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача - Константинової Г. В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі №917/1479/23 (вх. №8522 від 17.06.2024 року).

Повний текст додаткової ухали складено та підписано 05.02.2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя О. М.Тимощенко