ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року м. Дніпро Справа № 204/9551/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Жолудєві А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Ліпинський О.В.) від 13.02.2024р. у справі № 204/9551/18

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна-1" в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни

про визнання дій такими, що порушують право на отримання якісних та в повному обсязі послуг, зобов`язання здійснити перерахунок та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна-1" в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни про визнання неправомірними дій, скасування тарифу, зобов`язання здійснити перерахунок, скасування внесених змін та стягнення моральної шкоди.

03.06.2019 року, за результатами розгляду уточнених позивних вимог, за якими позивачка просила:

- визнати дії ОСББ "Каверіна-1" такими, що порушують права споживачів, зокрема співвласниці будинку ОСОБА_2 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на отримання якісних та в повному обсязі послуг з утримання будинку та прибудинкової території;

- скасувати з тарифу ОСББ "Каверіна-1", затвердженого загальними зборами від 13 листопада 2016 року, ті послуги, які фактично не виконані, та ті послуги, які не повинні бути в тарифі згідно з Законом України "Про житлово-комунальні послуги";

- зобов`язати ОСББ "Каверіна-1" здійснити перерахунок за фактично надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСОБА_2 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , за період з 22 травня 2014 року дотепер, сума повернення позивачу у разі перерахунку станом на 07 травня 2019 року становить 3 211,00 грн.;

- скасувати внесені зміни до статуту ОСББ "Каверіна-1", які суперечать вимогам чинного законодавства;

- зобов`язати ОСББ "Каверіна-1" привести статут у відповідність до редакції типового статуту та здійснити перереєстрацію;

- визнати дії голови ОСББ "Каверіна-1" Трубіциної Н. М. такими, що порушують право ОСОБА_2 перебувати у складі правління ОСББ "Каверіна-1";

- зобов`язати ОСББ "Каверіна-1" здійснити оформлення перебування ОСОБА_2 у складі правління згідно з вимогами КЗпП України та відповідно до чинного законодавства щодо працевлаштування та оплати праці, а також здійснити виплати заробітної плати згідно з вимогами КЗпП України з 13 листопада 2016 року по теперішній час;

- стягнути з ОСББ "Каверіна-1" 5 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська постановлено рішення про відмову в задоволенні позову та стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору в розмірі 5 378,80 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суд від 02 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року залишено без змін.

Постановою від 16 червня 2021 року Верховний Суд частково задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_2 , постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2020 року скасував, справу № 204/9551/18 передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою від 05 жовтня 2021 року Дніпровський апеляційний суд залишив апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05.10.2021 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна-1" в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни закрито. Роз`яснено ОСОБА_2 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.02.2023 року справу № 204/9551/18 передано для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

24.04.2023 року Позивачка подала до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про уточнення позовних вимог, за змістом якої доповнила позов новими вимогами та просила суд:

1. Визнати дії ОСББ "Каверіна -1" код під керівництвом голови Трубіциної Ніни Михайлівни такими, що порушують права позивача ОСОБА_1 та її родини як споживачів послуг та як співвласників кв. АДРЕСА_2 на отримання якісних та в повному обсязі послуг з управління будинком та прибудинковою територією та утримання будинку та прибудинкової території. Особи членів правління позивачем ОСОБА_1 не встановлені документально, людей знаю виключно зовні, без документального на то підтвердження;

2. Визнати дії ОСББ "Каверіна - 1", , такими, що порушують права мешканців багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , які підписали Акт-претензію від 24.10.2018 року на отримання якісних та в повному обсязі послуг з управління будинком та прибудинковою територією та утримання будинку та при будинкової території;

3. Скасувати внесені 13.11.2016 року зміни до статуту ОСББ "Каверіна-1", які суперечать вимогам діючого законодавства України. Зобов`язати ОСББ "Каверіна-1" привести статути об`єднання до редакцій типових статутів з дня утворення об`єднання, а саме з 02.10.2007 року по день прийняття рішення по справі, та здійснити перереєстрацію даних статутів;

4. Зобов`язати відповідача привести штат ОСББ "Каверіна - 1" за період з 01.06.2014 року по день прийняття рішення по справі у відповідності до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку", Законів України "Про житлово-комунальні послуги", Класифікатору професій ДК 003:2010 Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, затвердженого наказом №327 від 28.07.2010 року Держспоживстандарту України, Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск №1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності", затверджений наказом №336 від 29.12.2004 року Міністерства праці та соціальної політики України, Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск №87 "Житлове та комунальне господарство населених пунктів", затвердженого наказом №144 від 17.06.1999 року Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, в поточних редакціях;

5. Скасувати з загального розміру внесків до ОСББ "Каверіна-1", начебто затвердженого загальними зборами від 13.11.2016 року ті послуги, які фактично не виконані фактичними виконавцями робіт та послуг за укладеними з ОСББ "Каверіна - 1" договорами про надання послуг та договорами підряду, та ти послуги, яких не повинно бути в загальному розмірі внесків до ОСББ "Каверіна-1" згідно з Законами України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" "Про житлово-комунальні послуги" правилами, методиками інструкціями, тощо;

6. Зобов`язати відповідача ОСББ "Каверіна-1" здійснювати нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за площею місць загального користування в будинку та прибудинкової території поділену рівними частинами між всіма співвласниками будинку, а не за площею яка знаходиться у приватній власності співвласників будинку, на підставі роз`яснень щодо статусу власників спільного майна наведеного в листі № 7/15-4687 від 26.04.2011 р. Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України;

7. Зобов`язати ОСББ "Каверіна - 1", , здійснити перерахунок родині ОСОБА_3 як співвласникам кв. АДРЕСА_2 за період з 01.06.2014 року та по 24.04.2023 року, тобто по день подачі до суду даної уточненої позовної заяви, за фактично надані послуги з управління будинком та прибудинковою територією та утримання будинку та прибудинкової території (з загального розміру внесків до ОСББ "Каверіна - 1" необхідно виключити ті роботи та послуги, які фактично не виконані та ті роботи та послуги, яких не повинно бути в загальному розмірі внесків до ОСББ "Каверіна-1" з причини того, що дані послуги включені до калькуляції внесків в супереч Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Орієнтовна сума повернення позивачам у разі перерахунку становить 6427 грн. (шість тисяч двадцять сім гривень) станом на 24.04.2023 року;

8. Зобов`язати відповідача ОСББ "Каверіна-1" скасувати з нарахувань за послуги з утримання будинку та прибудинкової території співвласникам кв. АДРЕСА_2 пеню нараховану в період карантину коронавірусної хвороби (COVID-19) та воєнного стану;

9. Зобов`язати відповідача ОСББ "Каверіна-1" не здійснювати нарахування співвласникам кв. АДРЕСА_2 за виконавчим провадженням між ОСББ "Каверіна - 1" та КП "Теплоенерго" з 01.06.2014 року, у зв`язку з тим, що дана квартира повністю відключена від послуг централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання, а місця загального користування в будинку АДРЕСА_3 , а саме під`їзд № 5 не облаштований внутрішньобудинковою системою централізованого опалення з 22.05.2014 року;

10. Зобов`язати відповідача ОСББ "Каверіна-1" включити до загального розміру внесків ОСББ "Каверіна - 1" витрати на управління будинком;

11. Зобов`язати ОСББ "Каверіна-1", , здійснити перерахунок за фактично надані послуги з управління будинком та прибудинковою територією та утримання будинку та прибудинкової території, мешканцям багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , які підписали Акт-претензію від 24.10.2018 року, за період з 01.06.2014 року та по 24.04.2023 року, перерахунки позивачем по даним квартирам не здійснені, за відсутністю початкових даних від співвласників даних квартир. Орієнтовний розрахунок повернення коштів співвласникам будинку АДРЕСА_3 дорівнює(282 квартири +13 орендарів )*6427 грн. = 189 965 грн.;

12. Визнати дії Голови ОСББ "Каверіна-1" ОСОБА_4 та інших членів правління ОСББ "Каверіна-1" такими, що порушують право позивача ОСОБА_1 перебувати у складі правління ОСББ "Каверіна - 1";

13. Зобов`язати відповідача ОСББ "Каверіна - 1" за період з 01.06.2014 року і по теперішній час підготувати договір доручення для укладання його з співвласниками кв. АДРЕСА_2 та згоду на обробку персональних даних. До даного договору доручення підготувати калькуляції внесків до ОСББ "Каверіна - 1" по рокам 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 та надати позивачу ОСОБА_1 для підписання даного зобов`язання;

14. Встановити реальних виконавців послуг, які надавали житлово-комунальні послуги та виконували роботи за договорами підряду замовнику ОСББ "Каверіна - 1" на підставі укладених договорів з ОСББ "Каверіна - 1", а також встановити вартість цих послуг за період з 01.06.2014 року по теперішній час, для можливості визначення частки сплати внесків до ОСББ "Каверіна-1" нашою родиною ОСОБА_3 як співвласників кв. АДРЕСА_2 ;

15. Зобов`язати ОСББ "Каверіна-1" здійснити офіційне та належне оформлення перебування моєї особи позивача ОСОБА_1 у складі правління ОСББ "Каверіна - 1" на посаді "Член правління ОСББ "Каверіна - 1" згідно з вимогами діючого законодавства щодо КЗпП України та законів України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". А також зобов`язати відповідача обов`язково внести записи про працевлаштування та звільнення до трудової книжки працівника ОСОБА_1 , подати дані фактичного працювання до податкової інспекції, пенсійного фонду, фонду соціального страхування, Дніпровського міського центру зайнятості;

16. Стягнути з відповідача ОСББ "Каверіна-1" на користь позивача ОСОБА_1 не виплачену заробітну плату за листопад 2016 року у розмірі 856 грн. 82 коп. за грудень 2016 року 5913 грн. 00 коп. на рівні показника середньої заробітної плати. З загального розміру заробітної плати за листопад та грудень 2016 року у розмірі 6769 грн. 82 коп. утриманим подати, збори та обов`язкові платежі у розмірах ПДФО 18 % = 1218 грн. 57коп., ВСІ,5% = 101 грн. 55 коп.. на фактично виплачену працівнику заробітну плату нарахувати ЄСВ 22% = 1198 грн. 93. коп.;

17. Стягнути з відповідача ОСББ "Каверіна-1" на користь позивача ОСОБА_1 вихідну допомогу час вимушеного прогулу (ст. 44, 116, 117, 235, 236 КЗпП України) та інші передбачені законодавством України про працю виплати за період з 01.01.2017 року по день звільнення з ОСББ "Каверіна-1", а саме по день внесення запису в мою трудову книжку (дублікат або вкладиш) про звільнення з посади та вручення наказу про звільнення з посади "Член правління "ОСББ Каверіна -1"" на рівні щомісячних показників середніх заробітних плат по Україні, встановлених Міністерством фінансів України, станом на день подачі даної уточненої позовної заяви даний розрахунок дорівнює 854808 грн. З загального розміру вихідної допомоги утриманим подати, збори та обов`язкові платежі у розмірах ПДФО 18 % = 155084 грн. 81коп., ВС1,5% = 13012 грн. 36 коп.. на фактично виплачену працівнику заробітну плату у розмірі 698330 грн. 11 коп. нарахувати ЄСВ 22% = 153632 грн. 62 коп.;

18. Стягнути з ОСББ "Каверіна-1", , на користь позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 40 000 грн. за розгляд справи №204/9551/18 в судовому процесу, по 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) за розгляд справи в одній інстанції (5000 грн.*8=40 000 грн.) за:

- ігнорувальну поведінку голови ОСББ "Каверіна-1" та небажання голови ОСББ "Каверіна -1" ОСОБА_4 врегульовувати договірні відносини з нашою родиною ОСОБА_3 як споживачами послуг з управління будинком та прибудинковою територією та утримання будинку та прибудинкової території в багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 ;

- не бажання здійснювати перерахунок по внескам до ОСББ "Каверіна - 1" співвласникам кв. АДРЕСА_2 ;

- втручання в інші договірні відносини між співвласниками кв. АДРЕСА_2 та виконавцями житлово-комунальних послуг, які надають виконавці послуг в межах приватної власності співвласників будинку;

- порушення прав споживачів співвласників кв. АДРЕСА_4 родині Єрашових на отримання якісних та в повному обсязі послуг з управління будинком та прибудинковою територією та утримання будинку та прибудинкової території;

- порушення права позивача ОСОБА_1 перебувати у складі правління ОСББ "Каверіна-1" та не виконання заходів щодо належного оформлення ОСОБА_1 у складі правління ОСББ "Каверіна - 1" згідно вимог КЗпП України, що призвело до значних хвилювань стосовно відсутності доходів на власне існування та на утримання дитини з інвалідністю з дитинства, зростанню кредитної заборгованості в банку з цієї причини та відсутності можливості сплати відсотків за користування кредитом, позбавило можливості працевлаштуватись на нове місце роботи навіть за допомогою Дніпровського міського центру зайнятості, бо ОСОБА_1 не звільнена з посади "Член правління ОСББ "Каверіна-1" у відповідності до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та КЗпП України;

19. Стягнути з відповідача ОСББ "Каверіна-1" на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 2797,30 грн. (дві тисячі сімсот дев`яносто сім гривень 30 коп.) витрачені на судовий процес по вирішенню проблемних питань з ОСББ "Каверіна-1" станом на 07.05.2019 рік. Решта буде розрахована позивачем ОСОБА_1 по закінченню розгляду справи №204/9551/18 та буде розглянута в іншому провадженні у вигляді позову про відшкодування матеріальних збитків;

20. Заборонити ОСОБА_4 , та деяким особам з правління ОСББ "Каверіна-1" (Ольга і чоловік похилого віку, який не вміє рахувати заробітну плату) перебувати у складі правління та виконувати будь-які обов`язки в об`єднання з причини утворення протизаконних дій в об`єднанні;

21. Визнати протиправним перебування ОСОБА_4 на посаді голови ОСББ "Каверіна-1" з причини того, що дана особа не має власності в будинку АДРЕСА_3 ;

22. Зобов`язати ОСББ "Каверіна-1" переобрати правління і голову правління ОСББ "Каверіна- 1".

25.09.2023р. Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу у справі № 204/9551/18, якою звільнив ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про уточнення позовних вимог, прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 24.04.2023 року, ухвалив подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.04.2023 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024р. у справі № 204/9551/18 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 5 378,80 грн. судового збору.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Щодо вимог в частині визнання дій ОСББ "Каверіна 1" такими, що порушують права Позивача та мешканців будинку на отримання якісних та в повному обсязі послуг, вимог про визнання дій голови ОСББ та інших членів правління такими, що порушують право Позивача перебувати у складі правління суд зазначив, що позивач обрав неефективний спосіб захисту.

Щодо вимог про скасування внесених 13.11.2016 року змін до статуту ОСББ "Каверіна 1" та про зобов`язання привести статути об`єднання до редакцій типових статутів з дня утворення об`єднання по день прийняття рішення по справі, і здійснити перереєстрацію даних статутів суд зазначив, що вони не відповідають способам захисту прав та законних інтересів осіб, передбаченим чинним законодавством.

Вимоги зобов`язати відповідача привести штат ОСББ "Каверіна - 1" за період з 01.06.2014 року по день прийняття рішення по справі у відповідності до законів суд відхилив, оскільки положення Закону Про ОСББ не містять жодних обмежень у праві вибору форми працевлаштування потрібних для обслуговування будинку працівників.

Щодо позовних вимог, які стосуються внесків на утримання будинку та прибудинкової території суд зазначив, що не повинен втручатися в питання, які віднесені законом до компетенції загальних зборів ОСББ і оцінювати обґрунтованість розміру внесків, якщо такий розмір внесків був затверджений рішенням зборів співвласників, яке не визнано недійсним в установленому законом порядку. Вимог про скасування відповідних рішень зборів позивач не заявляє.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача оформити з родиною Позивача договірні відносин із надання послуг з управління будинком та прибудинковою територією, суд послався, що відповідач не є виконавцем послуги з управління багатоквартирним будинком та не надає співвласникам жодних послуг, що виключає необхідність укладення відповідних договорів між ОСББ та співвласниками.

Щодо вимог про зобов`язання Відповідача здійснити оформлення Позивача у складі правління ОСББ "Каверіна 1" відповідно до вимог КЗпП України, а також стягнення на її користь невиплаченої заробітної плати та вихідної допомоги, суд зазначив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що вищім органом управління ОСББ "Каверіна 1" приймалися рішення про визначення розміру матеріального та іншого заохочення членів правління, отже, відповідні особи виконують свої функції на безоплатній основі, що виключає підстави, як для оформлення з Позивачем трудових відносин, так і для виплати заробітної плати та вихідної допомоги.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 40 000,00 грн. суд вказав, що зважаючи на те, що за результатами вирішення даного спору не доведено наявність незаконних дій або бездіяльності відповідача, правові підстави для відшкодування моральної шкоди на користь позивача відсутні.

Щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 979,30 грн. (судові витрати), суд вказав, що відповідні витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, а підлягають розподілу за правилами Глави 8 ГПК України.

Щодо заборони голові правління та деяким особам з правління ОСББ "Каверіна 1" перебувати у складі виконавчого органу об`єднання, визнання протиправним перебування ОСОБА_4 на посаді голови виконавчого органу, а також про зобов`язання Відповідача переобрати виконавчий орган об`єднання, суд вказав, що такі питання як обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання, віднесено до виключної компетенції загальних зборів об`єднання. При цьому, суд не в праві приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції вищого органу управління об`єднання.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_1 , в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024р. у справі № 204/9551/18 та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції; скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2023р., протокольні ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2023р., 06.02.2024р. у справі № 204/9551/18.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на ті обставини, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права під час розгляду справи. Так суд не присвоїв судовій справі новий номер під час її надходження; не здійснював реєстрацію документів з проставленням відповідних відміток; здійснював реєстрацію деяких документів зі значною затримкою; не вирішив питання щодо залучення третіх осіб; не виніс ухвалу про відкриття провадження у справі; прийняв до розгляду відзив, який подано з порушення строку; виносив ухвали поза межами судового засідання; не повідомив належним чином усіх учасників справи про призначені судові засідання, тощо.

Ухвалою від 15.08.2023 суд визнав зловживанням процесуальними правами повторне подання Позивачем клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, клопотання Позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням - залишив без розгляду. Скаржник зазначає, що ухвалу винесено не в судовому засіданні, а поза межами судових засідань 07.09.2023 року та 28.09.2023 року. Нове клопотання про огляд доказів відповідача ОСББ "Каверіна - 1" за їх місцезнаходженням подано до суду 12.09.2023 року позивачем з урахуванням виправлення всіх зауважень в первинному клопотанні, тому ця дія не є зловживання процесуальними правами, а дією на усунення недоліків в первинному клопотанні. Позивач вважає, що первісне клопотання було подано в іншому проваджені, до скасування судом апеляційної інстанції ухвали про залишення позову без розгляду.

Скаржник посилається, що у судовому засіданні 02.11.2023 суд розглянувши клопотання позивача від 02.11.2023 року про витребування з ОСББ "Каверіна - 1" первинних документів, щорічних кошторисів, та щорічних бухгалтерських звітів, відклав прийняття рішення по ньому до наступного судового засідання, роз`яснивши позивачу, що з даним питанням позивач до наступного судового засідання зобов`язана звернутись з письмовою заявою до відповідача ОСББ "Каверіна - 1", та докази свого звернення надати до суду.

За доводами скаржника позивач виконала вимоги суду та 18.11.2023 подала до суду клопотання про долучення доказів - заяв про те, що позивач просила ознайомитися з документацією ОСББ "Каверіна - 1". Проте, суд так і не ухвалив процесуальної ухвали по вказаному клопотанню від 02.11.2023 про витребування документів.

Також скаржник посилається, що 07.05.2023 нею було подано клопотання про виклик та допит свідків, після того як позивач 28.04.2023 року ознайомилась з протоколом від 09.06.2018 року загальних зборів співвласників будинку, який складений без самих зборів та без запрошення на збори родини ОСОБА_3 на дані збори, але на яких вирішувалась доля позивача як члена правління і ОСББ "Каверіна - 1".

В судовому засіданні 06.02.2024 суд відхилив назване клопотання від 07.05.2023 року без виходу до нарадчої кімнати. Позивач вважає, що зазначені у клопотанні особи обов`язково повинні бути допитані судом, бо саме вони підписували як протоколи в ОСББ "Каверіна - 1" від 13.11.2016 року та від 09.06.2018 року. Проте суд зазначив, що у разі якщо у справі достатньо доказів, то допит не обов`язковий, з чим позивач не погоджується.

Щодо суті спору скаржник зазначає, що не погоджується з рішенням суду та його висновками.

Визнання дій відповідача такими, що порушують право на отримання якісних та в повному обсязі послуг створює правові наслідки, що полягають у зобов`язанні відповідача підготувати: договір доручення, на підставі якого співвласники будинку доручають правлінню ОСББ розпоряджатись власними коштами та здійснювати представництво інтересів співвласників будинку інтересів в частині отримання житлово-комунальних послуг в місцях загального користування в будинку та на прибудинковій території, саме перед фактичними виконавцями даних послуг; договір про управління у тому числі утримання будинку та прибудинкової території між сторонами ОСББ "Каверіна - 1" як колективний абонент в місцях загального користування та як наслідок здійснення перерахунку за фактично надані співвласникам даного будинку послуги шляхом замовлення їх колективним абонентом у фактичних виконавців.

Позовна вимога про визнання дій голови ОСББ та інших членів правління такими, що порушують право позивача перебувати у складі правління створює правові наслідки, що полягають у зобов`язанні відповідача підготувати: належно оформлений протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку; штатний розпис; трудовий договір між роботодавцем ОСББ та робітником на посаді "Член правління"; наказ про призначення робітника на посаду в ОСББ; виплату заробітної плати за виконану роботу та простій в об`єднанні, відповідних виплат до даної заробітної плати; наказ про звільнення з посади, тощо. Вище перелічені заходи відповідачем не виконані, але фактично позивача допущено до виконання певної роботи в даному об`єднанні. Врегулювання трудових відносин між позивачем як робітником та ОСББ призведе до того, що позивач отримає заробітну плату та інші виплати до неї. Отримання позивачем даних виплат потягне за собою обов`язок роботодавця сплатити плати податки, збори та обов`язкові платежі, як наслідок в реєстрах пенсійного фонду та податкової інспекції буде відображатись вірно отримані доходи та вірно нарахується страховий та трудовий стаж, як наслідок позивачу буде призначений вірний розмір пенсійних виплат.

Щодо вимог про скасування змін до статуту скаржник зазначає, що на зборах не було присутня більшість, а у вказану дату зборів не вирішувалось питання про затвердження нової редакції статуту. Невідповідність установчих документів ОСББ Типовому статуту та іншим вимогам законодавства може мати наслідком, зокрема, визнання установчих документів недійсними, а рішень, прийнятих на їх підставі, - неправомірними.

Вимоги зобов`язати відповідача привести штат ОСББ у відповідності до законів є належними. З моменту утворення ОСББ "Каверіна - 1" головним обов`язком об`єднання є управлінням будинком, а фактичне виконання житлово-комунальних послуг з урахуванням обслуговування внутрішньобудинкових мереж повинні виконувати саме фактичні виконавці даних послуг, послуги ж з утримання будинку та прибудинкової території повинні виконувати фактичні виконавці послуг, які перебувають у штаті управителя, тобто установи, яка має відповідні ліцензії на виконання даних робіт, або дані фактичні виконавці повинні бути оформленими ФОП чи іншим товариством або установою, та отримати відповідні ліцензії на виконання робіт з утримання будинку та прибудинкової території. Проте, відповідач вказаного не дотримується.

Щодо позовних вимог, які стосуються внесків на утримання будинку та прибудинкової території скаржник зазначає, що ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено можливість передачі на вирішення суду спору щодо визначення платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку. Між сторонами існує спір щодо розміру внесків до даного об`єднання, та його не вдалось врегулювати у досудовому порядку, саме тому позивач звернулась з позовом до суду.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача оформити з родиною Позивача договірні відносин із надання послуг з управління будинком та прибудинковою територією, скаржник посилається, що суд дійшов помилкового висновку про відхилення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" щодо прийняття рішення стосовно управління будинком, тому що даний закон тісно пов`язаний із Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Законом України "Про здійснення права власності в багатоквартирному будинку".

Щодо вимог про зобов`язання Відповідача здійснити оформлення Позивача у складі правління ОСББ, скаржник зазначає, що статтею 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачені певні обов`язки по виконанню роботи в об`єднанні, це означає, що дана робота в обов`язковому порядку повинна бути належним чином оформлена, при цьому жодна робота не повинна виконуватись на безоплатній основі.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 40 000,00 грн. скаржник зазначає, що фактично зарахована до ОСББ на посаду члена правління на загальних зборах співвласників нашого будинку 13.11.2016 року та у зв`язку з неналежним оформленням позбавлена права на офіційне працевлаштування на іншу роботу, бо не звільнена з ОСББ, як наслідок позивач посилається, що не має заробітку, опинилася довгі роки в стресовому стані з причини протизаконної діяльності ОСББ.

Відносно вимог про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 979,30 грн. позивач вважає, що вони підлягають покладенню на відповідача, оскільки саме ним вчиняються протизаконні дії по відношенню до позивача.

Щодо заборони голові правління та деяким особам з правління ОСББ "Каверіна 1" перебувати у складі виконавчого органу об`єднання, а також про зобов`язання переобрати виконавчий орган скаржник вважає, що рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку, а ст. 14 Закону Про ОСББ передбачено, що спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що згідно зі статтями 4 і 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" ОСББ здійснюють не господарську діяльність, а господарче забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. При цьому, термін "господарче забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів" відмежовано від поняття господарської діяльності. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. ОСББ не є суб`єктом господарювання, не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідач зазначає, що відсутність договору між відповідачем та ОСББ щодо утримання житлового будинку і прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкової території за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку.

Суд першої інстанції всебічно розглянув позовні вимоги і доводи позивача, що покладені в обґрунтування зазначених позовних вимог і визнав їх безпідставними.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2024р. (колегією суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач), суддів Мороза В.Ф., Коваль Л.А.) у відкритті апеляційного провадження в частині оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2023р., протокольної ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2023р., від 06.02.2024р. у справі № 204/9551/18 - відмовлено, клопотання ОСОБА_1 задоволено та звільнено її від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024р. у справі № 204/9551/18, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 17.06.24р. о 15:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.05.2024р. зупинено апеляційне провадження у справі № 204/9551/18 до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2024р. у справі № 204/9551/18 та повернення справи № 204/9551/18 до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.07.2024 поновлено апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 23.09.2024р. о 16:00 год.

20.09.2024 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Коваль Л.А., за результатами розподілу для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач), суддів Мороза В.Ф., Іванова О.Г.

У судовому засіданні 23.09.2024р. оголошено перерву до 18.11.2024 о 15 год. 30 хв.

У судовому засіданні 18.11.2024 оголошено перерву до 04.02.2025р. о 15 год. 45 хв.

04.02.2024 призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Мороза В.Ф., за результатами розподілу для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач), суддів Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 11.09.2007 року відбулися установчі збори власників квартир та вбудованих приміщень багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Зборами прийнято рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, затверджено назву об`єднання "Каверіна 1", затверджено статут об`єднання, обрано правління ОСББ та його голову.

02.10.2007 року проведена державна реєстрація Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна 1" ().

Згідно наданих у справу доказів, відповідно до умов договору купівлі-продажу квартири від 22.05.2014 року, ОСОБА_5 , діючи за згодою своєї дружини ОСОБА_1 (далі Позивач), придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 .

Як встановлено рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2020 року по справі № 204/1737/20, придбання 22.05.2014 року зазначеної вище квартири ОСОБА_5 , відбулось в період шлюбу із ОСОБА_1 , а отже, в силу положень ст. 60 СК України зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя.

ОСОБА_1 , як співвласник квартири АДРЕСА_2 , являється співвласником багатоквартирного будинку, в якому розташована її квартира.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачка заявила 22 позовні вимоги, які умовно можна поділити на такі, що стосуються:

- права на отримання послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (пункти 1, 2 прохальної частини позову),

- оскарження статутних документів об`єднання (пункт 3 прохальної частини позову),

- штату працівників об`єднання (пункт 4 прохальної частини позову),

- встановлення розміру, нарахування та сплати внесків на утримання будинку і прибудинкової території (пункти 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14 прохальної частини позову),

- права на участь в роботі статутних органах об`єднання (пункт 12 прохальної частини позову),

- зобов`язання укласти договір доручення (пункт 13 прохальної частини позову),

- оформлення перебування позивача у складі правління згідно з вимогами КЗпП України, а також виплату заробітної плати, стягнення вихідної допомоги та інших передбачених законодавством України про працю виплат (пункти 15, 16, 17 прохальної частини позову).

- стягнення моральної та матеріальної шкоди (пункти 18, 19 прохальної частини позову).

- заборони особам перебувати у складі виконавчого органу об`єднання, визнання протиправним перебування на посаді голови виконавчого органу за зобов`язання переобрати виконавчий орган об`єднання (пункти 20, 21, 22 прохальної частини позову).

Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначає Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (частина 1 статті 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Стаття 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, створену власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

За положеннями статті 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник має право:

брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання;

обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання;

знайомитися з протоколами установчих та загальних зборів (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), власними листками опитування, зведеною інформацією про результати голосування кожного із співвласників (крім конфіденційної інформації про фізичних осіб), а також за власний рахунок робити з них виписки і копії та отримувати їх копії в електронній формі;

одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання;

вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства;

одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації.

Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Порядок здійснення прав співвласників визначається законом.

Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників.

Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечує поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантує особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту). Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Інакше кажучи, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, у якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Отже, обрання способу захисту - це прерогатива позивача. Водночас, свобода в обрані способу захисту передбачає й несення позивачем ризику відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку із неналежністю чи неефективністю заявленого захисту.

Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги в частині визнання дій ОСББ "Каверіна 1" такими, що порушують права Позивача та мешканців будинку на отримання якісних та в повному обсязі послуг, та вимоги Позивача про визнання дій голови ОСББ та інших членів правління такими, що порушують право Позивача перебувати у складі правління не є належними та ефективними способами захисту та в їх задоволенні слід відмовити.

Задоволення таких вимог не створює жодних правових наслідків, не відновлює право на захист якого заявлено таку вимогу та не відновлює становища позивача, яке могло існувати до порушення права.

Так скаржник зазначає, що задоволення вимог в частині визнання дій ОСББ "Каверіна 1" такими, що порушують права на отримання якісних та в повному обсязі послуг зобов`яже відповідача укласти договір доручення від співвласників, договір про управління у тому числі утримання будинку та прибудинкової території, що призведе до здійснення перерахунку за фактично надані співвласникам даного будинку послуги шляхом замовлення їх колективним абонентом у фактичних виконавців.

За доводами позивача, позовна вимога про визнання дій голови ОСББ та інших членів правління такими, що порушують право позивача перебувати у складі правління створює правові наслідки, що полягають у зобов`язанні відповідача підготувати документи (протоколи зборів, накази тощо) для врегулювання трудових відносин між позивачем як робітником та ОСББ призведе до того, що позивач отримає заробітну плату та інші виплати до неї.

Проте, вказані наслідки, настання яких бажає позивач, не є прямими та невідворотними у випадку задоволення вказаних позовних вимог, їх задоволення не вплине на обсяг прав та обов`язків позивача.

Вимоги про скасування внесених 13.11.2016 року змін до статуту ОСББ "Каверіна 1", які за доводами Позивача суперечать діючому законодавству України, та про зобов`язання привести статути об`єднання до редакцій типових статутів з дня утворення об`єднання по день прийняття рішення по справі, і здійснити перереєстрацію даних статутів також не є такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, за змістом ч. 9 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", затвердження статуту об`єднання та внесення змін до нього, віднесено до виключної компетенції загальних зборів співвласників.

Як убачається з матеріалів справи, 13.11.2016 року були проведено загальні збори співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна 1". З другого питання порядку денного, зборами прийнято рішення про внесення змін до статуту об`єднання, який прийнято в новій редакції. Державну реєстрацію статуту проведено 13.01.2017 року.

Підставами для прийняття рішення про визнання недійсним статуту є порушення закону, які не можуть бути усунуті. Такою підставою, зокрема, може бути відсутність в статуті тих відомостей, які згідно із законом повинні обов`язково в ньому міститися, зокрема, визначених ст. 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Аналіз змісту положень статуту ОСББ "Каверіна 1", в редакції яка були затверджена зборами співвласників будинку від 13.11.2016 року, свідчить про те, що зазначений статут містить усі визначені ст. 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" відомості, а отже не може бути визнаний недійсним в цілому. При цьому, посилаючись на необхідність скасування такої редакції статуту вцілому, позивач мотивує свої вимоги частковою невідповідністю певних положень статуту (змін до нього) вимогам законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність такого способу захисту як скасування статуту, тоді як законодавством передбачено можливість визнання його недійсним.

Визнання недійсним означає, що воно не створює правових наслідків з моменту його прийняття. Скасування означає втрату чинності на майбутнє.

Вимоги позивача про зобов`язання відповідача привести статути об`єднання до редакцій типових статутів з дня утворення об`єднання, а саме з 02.10.2007 року по день прийняття рішення по справі, не відповідають способам захисту прав та законних інтересів осіб, передбаченим чинним законодавством та не є конкретизованими.

У вимогах про зобов`язання відповідача привести штат ОСББ "Каверіна - 1" за період з 01.06.2014 року по день прийняття рішення по справі у відповідності до законів, в поточних редакціях, також підставно відмовлено.

Позивач вважає, що фактичне виконання житлово-комунальних послуг з урахуванням обслуговування внутрішньобудинкових мереж повинні виконувати саме фактичні виконавці даних послуг, послуги ж з утримання будинку та прибудинкової території повинні виконувати фактичні виконавці послуг, які перебувають у штаті управителя, тобто установи, яка має відповідні ліцензії на виконання даних робіт, або дані фактичні виконавці повинні бути оформленими ФОП чи іншим товариством або установою, та отримати відповідні ліцензії на виконання робіт з утримання будинку та прибудинкової території.

Проте такі висновки не відповідають положенням жодного законодавчого акту. Зокрема, Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не містять жодних обмежень у праві вибору форми працевлаштування потрібних для обслуговування будинку осіб, чи то за трудовим договором із включенням до штату об`єднання, чи за договором цивільно-правового характеру.

Щодо позовних вимог, які стосуються внесків на утримання будинку та прибудинкової території (пункти 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14 прохальної частини позову).

Позивач просить скасувати з загального розміру внесків, які затверджені зборами від 13.11.2016 року, тих послуги, які за його доводами фактично не виконані та послуг, які не повинні бути в загальному розмірі внесків, просить здійснити відповідний перерахунок. Зобов`язати скасувати з нарахувань за послуги з утримання будинку пеню в період дії карантину. Зобов`язати не здійснювати нарахування за виконавчим провадженням між ОСББ "Каверіна 1" та КП "Теплоенерго". Зобов`язати здійснити перерахунок за фактично надані послуги з управління будинком мешканцям будинку, які підписали Акт-претензію від 24.10.2018 року. Встановити реальних виконавців послуг, які надавали житлово-комунальні послуги та виконували роботи зі договорами підряду замовнику ОСББ "Каверіна 1". Окрім того, позивач просить суд зобов`язати Відповідача здійснити нарахування за послуги з утримання будинку рівними частинами між всіма співвласниками будинку.

Проте, вказані вимоги не є належним способом захисту з урахуванням того, що вимог про визнання недійсними рішень зборів ОСББ, якими затверджено кошторис та розмір обов`язкового внеску позивач не заявляв.

Так, 13.11.2016 року були проведені загальні збори ОСББ "Каверіна 1", результати яких оформлені протоколом № 6 від 13.11.2016 року (дата складання з урахуванням письмового опитування 21.11.2016). Зборами прийнято ряд рішень, у тому числі щодо затвердження кошторису об`єднання на 2017 рік, розміру обов`язкового внеску кожного члена об`єднання, стану правовідносин об`єднання з КП "Теплоенерго", тощо.

Легітимність рішень загальних зборів презюмується.

До моменту визнання рішення недійсним в судовому порядку юридична сила такого рішення не може ставитися під сумнів та таке рішення підлягає обов`язковому виконанню.

Згідно положень ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, віднесено до виключної компетенції вищого органу управління об`єднання, загальних зборів.

Статтею 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку.

Суд не заперечує право особи у вказаному випадку звернутися до суду, проте обравши необхідний спосіб захисту.

За загальним правилом суд не має права втручатися в господарсько-управлінську діяльність ОСББ та брати на себе функції його органів управління. Водночас суд має повноваження забезпечувати дотримання законності в процесі прийняття цих рішень та лише у випадках явних порушень суд має право втручатися для захисту прав учасників.

У даному випадку, суду для вирішення вказаних позовних вимог необхідно надати оцінку рішенню загальних зборів ОСББ, зокрема, в частині затвердження кошторису та розміру внесків. Однак, з урахуванням того, що позивач не заявляє вимог про визнання відповідних рішеннь загальних зборів ОСББ недійсними, у суду відсутні підстави для надання рішенню відповідної правової оцінки, виходячи за межі позовних вимог.

Оскільки суд не повинен втручатися в питання, які віднесені законом до компетенції загальних зборів ОСББ, то кошторис та розмір внесків, затверджений рішенням зборів співвласників, яке не визнано недійсним в установленому законом порядку, є обов`язковим до виконання.

Вказане стосується і заявлених позовних вимог про заборону голові правління та деяким особам з правління ОСББ "Каверіна 1" перебувати у складі виконавчого органу об`єднання, визнання протиправним перебування ОСОБА_4 на посаді голови виконавчого органу, а також про зобов`язання Відповідача переобрати виконавчий орган об`єднання (пункти 20, 21, 22 прохальної частини позову). Оскільки питання як обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання, віднесено до виключної компетенції загальних зборів об`єднання, суд не в праві підміняти загальні збори та приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції вищого органу управління об`єднання.

Щодо вимог про зобов`язання Відповідача оформити з родиною Позивача договірні відносин із надання послуг з управління будинком та прибудинковою територією.

Відповідною до ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право:

задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення;

визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори;

виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.

Згідно частини третьої ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" внески на утримання та ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває в спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Загальними зборами від 13.11.2016 року прийнято рішення про задоволення потреб із забезпечення утримання та експлуатації будинку шляхом самозабезпечення.

Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не передбачається укладання договору між власниками квартир та нежитлових приміщень та об`єднанням. Усі взаємовідносини регулюються статутом ОСББ та рішеннями зборів.

Лише у разі залучення стороннього управителя, відносини з ним визначаються окремим договором, який укладається між управителем (юридичною чи фізичною особою) та співвласниками будинку.

Визначені законом мета і предмет діяльності ОСББ не передбачають провадження об`єднанням господарської діяльності, а тому ОСББ не є суб`єктом господарювання і не має права укладати договори про надання послуг об`єднанням.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди розмірі 40 000,00 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 2 979,30 грн.

В обґрунтування підстав для стягнення моральної шкоди позивач посилається на протиправну поведінку голови правління ОСББ "Каверіна 1", яка за доводами Позивача полягала в ігноруванні необхідності врегулювання договірних відносин з надання послуг утримання будинку, небажанні здійснити перерахунок внесків, порушенні права на належне оформлення ОСОБА_1 у складі правління об`єднання, тощо.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення; глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Доведенню підлягають наявність моральної шкоди; протиправність діяння її заподіювана; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана; наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що виходячи з відсутності доказів незаконних дій або бездіяльності відповідача, правові підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу відсутні, та доводи приведені в апеляційній скарзі даний факт не спростовують.

Суд відхиляє посилання позивача в апеляції на завдання їй моральної шкоди у розмірі 55 000, 00 грн., оскільки апеляційний суд не розглядає вимоги, які не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2 979,30 грн., які є витратами Позивача на судовий процес по даній справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки не є збитками та підлягають розподілу за правилами Глави 8 ГПК України. Проте, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, відсутні підстави для їх покладення на відповідача.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення вищевказаних позовних вимог та доводи апеляційної скарги у цій частині підлягають відхиленню.

Стосовно позовних вимог:

15. зобов`язати ОСББ "Каверіна-1" здійснити офіційне та належне оформлення перебування позивача у складі правління ОСББ "Каверіна - 1" на посаді "Член правління ОСББ "Каверіна - 1", зобов`язати відповідача внести записи про працевлаштування та звільнення до трудової книжки позивача, подати дані щодо роботи до відповідних органів;

16. стягнути з відповідача на користь позивача не виплачену заробітну плату за визначений період;

17. стягнути з відповідача на користь позивача вихідну допомогу час вимушеного прогулу та інші передбачені законодавством України про працю виплати за визначений період;

суд зазначає наступне.

Судовий захист є одним з найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, серед іншого, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.10.2020 у справі № 635/551/17 виснувала, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово визначала критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, визначала: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.10.2020 у справі № 635/551/17, від 12.01.2021 у справі № 127/21764/17, від 23.03.2021 у справі № 367/4695/20).

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з ст. 21 ГПК України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір слід вирішувати за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа-учасник приватноправових відносин.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

При цьому, суд враховує правову позицію висловлену у постанові Великої Палати Верховного суду від 10.09.2019 у справі № 921/36/18, що припинення повноважень керівника або іншого члена виконавчого органу не є порушенням його трудових прав, оскільки не обов`язково пов`язується з його звільненням. Припинення повноважень керівника або іншого члена виконавчого органу і його звільнення - це різні правові інститути. Припинення повноважень керівника або іншого члена виконавчого органу спричиняє зупинення роботи такої посадової особи, викликане відсутністю організаційних умов, необхідних для виконання роботи, оскільки без повноважень посадова особа не може здійснювати керівництво або функції члена виконавчого органу.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166/18 (провадження № 14-524цс19) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що рішення про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним. Оскільки цей спір стосується саме правомірності припинення повноважень виконавчого органу товариства, то він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила узагальнюючий висновок щодо розмежування юрисдикційності спорів між керівниками чи членами органу управління суб`єктів господарювання та зазначила, що: "За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України). До юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною третьою статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення)".

Правильне визначення підвідомчості цієї справи залежить від установлення наявності або відсутності корпоративних відносин між учасниками справи.

Вищевказані відносини сторін щодо оформлення працевлашування позивача, стягнення заробітної плати та інших виплат регулюються нормами КЗпП України. Спори з цього приводу є трудовими спорами. Такі спори розглядаються за правилами ЦПК України. Факт звільнення позивача з посади члену правління ОСББ, припинення її повноважень не оскаржуються, як і відповідні документи/рішення, отже спір не стосується управління діяльністю юридичної особи.

Характер і предмет спору свідчать про те, що інтерес позивача в частині позовних вимог 15, 16, 17 не пов`язаний з правами позивача щодо участі в ОСББ "Каверіна 1", а спрямований на вирішення трудового спору, також правовідносини сторін спору не мають ознак господарсько-правових.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що спір в цій частині позовних вимог підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки за своїм суб`єктним складом, предметом спору, обраним позивачем способом захисту порушених прав та характером спірних правовідносин спір є приватноправовим і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів доходить висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ст. 20 ГПК України, що полягає у розгляді справи по суті, яка не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково.

Відповідно до частин 1, 2 статті 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ураховуючи наведене, оскільки спір у цій справі в частині позовних вимог 15, 16, 17 належить до вирішення в порядку цивільного судочинства та не підлягає розгляду господарським судом, рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню в частині відмови у задоволенні вказаних вимог, а провадження у справі в частині цих вимог - закриттю.

Також, колегія суддів відхиляє решту доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо вимоги апеляційної скарги про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що не наділений такими процесуальними повноваженнями, які чітко визначені ст. 275 ГПК України. Апеляційний суд вправі скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, проте у даному випадку предметом апеляційного перегляду не є ухвали, які перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Частиною 3 статті 277 ГПК України встановлено випадки порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

У свою чергу, ч. 2 ст. 277 ГПК України говорить, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд відхиляє доводи позивача щодо нездійснення судом першої інстанції реєстрації поданих у справі документів, що спростовується їх змістом у матеріалах справи.

Суд відхиляє посилання скаржника на неприсвоєння нового номеру справи під час прийняття справи у господарському суді. Згідно п. 8 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджених наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, у разі скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд та у випадку, коли справа надійшла за підсудністю з іншого суду, така справа підлягає реєстрації без зміни єдиного унікального номера справи.

Щодо необхідності винесення ухвали про відкриття провадження у справі, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції здійснював розгляд справи у зв`язку з її переданням Верховним суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для продовження розгляду та після скасування Центральним апеляційним господарським судом ухвали про залишення позову без розгляду.

Відзив поданий відповідачем суд першої інстанції не прийняв до розгляду, що вбачається з ухвали від 22.11.2023, вказаним відхиляються доводи позивача про його безпідставне врахування судом.

Також процесуальне законодавство під час розгляду справи не обмежує суд у винесені певних ухвал поза межами судового засідання та надає суду 5 денний строк для складання повного тексту ухвал, якщо у судовому засіданні проголошено лише їх вступну та резолютивну частини.

Щодо поданого позивачем клопотання від 24.07.2023 про залучення третіх осіб ( ОСОБА_5 , народного депутату України ОСОБА_6 , Дніпровську міську раду, Східний офіс Державної аудиторської служби України в Дніпропетровські області, Відділ поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровські області, Західну окружну прокуратуру) суд зазначає, що залучення таких осіб є необхідним у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Проте, позивачем у заяві не вказано, яким чином рішення у справі вплине на права визначених осіб.

Суд відхиляє посилання позивача на неналежне повідомлення її про розгляд справи. З матеріалів справи вбачається, що сторони були присутні у всіх призначених судових засіданнях, окрім засідань 19.10.2023 та 16.01.2024, які були проведені за відсутності позивача та відкладені за її клопотанням. Також позивач подавала численну кількість заяв та клопотань у справі. Вказане у сукупності свідчить про належну обізнаність позивача про розгляд даної справи та можливість реалізації усіх процесуальних прав.

При цьому, за вимогами процесуального законодавства позивач вправі посилатися на неналежне повідомлення саме її про розгляд справи, а не інших учасників такої справи.

Решта порушень норм процесуального права про які зазначає позивач в апеляційні скарзі не є суттєвими та такими, що призвели до прийняття неправильного по суті рішення.

Колегія суддів не вбачає порушень під час винесення судом першої інстанції ухвали від 15.09.2023 про визнання зловживанням процесуальними правами повторного подання Позивачем клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням та залишення клопотання без розгляду.

Так, ухвалою суду від 21.04.2023 у первісно поданому позивачем клопотанні про огляд доказів за їх місцезнаходженням відмовлено, оскільки воно не містило жодних даних відносно доказів, огляд яких він просить здійснити за їх місцезнаходженням, зокрема, не зазначено які саме докази необхідно оглянути, які обставини, що входять до предмету доказування можуть підтвердити такі докази, підстави, з яких випливає, що зазначені докази знаходяться за визначеною в клопотанні адресою, а також обставини, що свідчать про неможливість доставити такі докази до суду.

Враховуючи те, що подане суду 13.09.2023 року клопотання Позивача не містило посилання на нові підстави або обставини щодо необхідності огляду доказів за їх місцезнаходженням, крім тих, які вже були зазначені Позивачем в раніше поданому клопотанні ідентичного змісту, що розглянуто судом та відхилено в повному обсязі ухвалою від 21.04.2023 року, суд визнав дії Позивача щодо повторного звернення з аналогічним клопотанням зловживанням процесуальними правами та залишив таке клопотання без розгляду.

Вказані процесуальні дії повністю відповідають положенням п. 1 ч. 2 ст. 43 ГПК України.

Щодо посилання на невирішення судом клопотання позивача від 02.11.2023 про витребування доказів, колегія суддів зазначає, що за даними протоколу судового засідання 02.11.2023 суд відхилив таке клопотання позивача про витребування доказів.

Повторно відповідне клопотання позивачем не заявлялося, а 18.11.2023 було подано до суду лише клопотання про долучення доказів звернення до ОСББ з заявами за період з 30.09.2023 року по 18.11.2023 рік щодо ознайомлення позивача з документацією даного об`єднання.

Апелянт також не погоджується з відмовою суду у задоволенні клопотання від 07.05.2023 про виклик та допит свідків.

Свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти (ч.1 ст.89 ГПК України).

Отже, свідок може бути викликаний у судове засідання за таких умов: - особа обізнана про будь-які обставини, що стосуються справи; - обставини, про які відомо свідку, не можуть бути відображені у відповідних документах; - обставини, викладені свідком у заяві, суперечать доказам або викликають сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Згідно з вимогами процесуального закону виклику судом свідка для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи має передувати долучення до матеріалів справи в строк, встановлений судом для подання доказів, письмової заяви свідка, підпис якого на заяві посвідчено нотаріусом. Крім цього, такою передумовою є також суперечливість обставин, викладених свідком у заяві, іншим доказам, або наявність у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Втім, матеріали цієї справи не місять письмових заяв свідків, яких позивач просить викликати, а відтак суд першої інстанції підставно зазначив про відсутність правових підстав для їх виклику в якості свідків, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання відмовив обґрунтовано і законно. Порушень положень ГПК України при вчиненні зазначених дій з боку господарського суду не допущено.

Висновки суду стосовно суті спору не зроблено судом на підставі жодних заяв свідків, а здійснено на підставі усієї сукупності доказів, наявних у матеріалах справи, із застосуванням стандарту вірогідності доказів та принципу змагальності.

За викладеного суд не вбачає порушень під час винесення судом першої інстанції ухвали від 15.09.2023р. та протокольних ухвал від 02.11.2023р., 06.02.2024р.

Колегія суддів вважає також необхідним зазначити, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

З огляду на такий підхід ЄСПЛ до оцінки аргументів учасників процесу, суд вважає, що ключові аргументи скаржника, отримали достатню оцінку за результатом розгляду його апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції.

За наведених вище обставин, які були встановлені у ході апеляційного провадження у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог 15,16,17 з закриттям провадження у цій частині, а в решті рішення підлягає залишенню без змін.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024р. у справі № 204/9551/18 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024р. у справі № 204/9551/18 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про:

- зобов`язаня ОСББ Каверіна-1 здійснити офіційне та належне оформлення перебування позивача ОСОБА_1 у складі правління ОСББ Каверіна - 1 на посаді Член правління ОСББ Каверіна - 1 згідно з вимогами діючого законодавства щодо КЗпП України та законів України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку. А також зобов`язати відповідача обов`язково внести записи про працевлаштування та звільнення до трудової книжки працівника ОСОБА_1 , подати дані фактичного працювання до податкової інспекції, пенсійного фонду, фонду соціального страхування, Дніпровського міського центру зайнятості;

- стягнення з відповідача ОСББ Каверіна-1 на користь позивача ОСОБА_1 не виплачену заробітну плату за листопад 2016 року у розмірі 856 грн. 82 коп. за грудень 2016 року 5913 грн. 00 коп. на рівні показника середньої заробітної плати. З загального розміру заробітної плати за листопад та грудень 2016 року у розмірі 6769 грн. 82 коп. утриманим податки, збори та обов`язкові платежі у розмірах ПДФО 18 % = 1218 грн. 57коп., ВСІ,5% = 101 грн. 55 коп.. на фактично виплачену працівнику заробітну плату нарахувати ЄСВ 22% = 1198 грн. 93. коп.;

- стягнення з відповідача ОСББ Каверіна-1 на користь позивача ОСОБА_1 вихідну допомогу час вимушеного прогулу (ст. 44, 116, 117, 235, 236 КЗпП України) та інші передбачені законодавством України про працю виплати за період з 01.01.2017 року по день звільнення з ОСББ Каверіна-1, а саме по день внесення запису в трудову книжку (дублікат або вкладиш) про звільнення з посади та вручення наказу про звільнення з посади Член правління ОСББ Каверіна -1 на рівні щомісячних показників середніх заробітних плат по Україні, встановлених Міністерством фінансів України, станом на день подачі даної уточненої позовної заяви даний розрахунок дорівнює 854808 грн. З загального розміру вихідної допомоги утриманим подати, збори та обов`язкові платежі у розмірах ПДФО 18 % = 155084 грн. 81коп., ВС1,5% = 13012 грн. 36 коп.. на фактично виплачену працівнику заробітну плату у розмірі 698330 грн. 11 коп. нарахувати ЄСВ 22% = 153632 грн. 62 коп.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким закрити провадження у справі з розгляду вищенаведених вимог.

В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2024р. у справі № 204/9551/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 12.02.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков