ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 914/1196/20

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К. М. - головуючого, Білоуса В. В., Картере В. І.

за участю секретаря судового засідання Купрейчук С. П.

за участю ОСОБА_1 (в порядку самопредставництва), представниці ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» арбітражного керуючого Худоногової Л. Ю. - Бідули Г. М., представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» - Стернюка В. А.

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційні скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» арбітражного керуючого Худоногової Людмили Юріївни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2024

у справі № 914/1196/20

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» арбітражного керуючого Худоногової Людмили Юріївни

до ОСОБА_1

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» на керівника та засновника підприємства у зв`язку із доведенням до банкрутства

в межах провадження у справі № 914/1196/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс»

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1196/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» (далі - ТОВ «Укр-Газ-Транс», боржник) на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою цього суду від 02.09.2021.

Також зазначеною постановою Господарський суд Львівської області призначив ліквідатором ТОВ «Укр-Газ-Транс» арбітражного керуючого Худоногову Людмилу Юріївну (далі - Худоногова Л. Ю. ).

Короткий зміст заявлених вимог та заперечень

У липні 2023 року ліквідатор ТОВ «Укр-Газ-Транс» арбітражний керуючий Худоногова Л. Ю. звернулася до господарського суду із заявою про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в розмірі 13 773 788,19 грн на засновника (учасника) та колишнього директора цього Товариства - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) у зв`язку з доведенням підприємства до банкрутства.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , здійснюючи одноособове управління боржником, в тому числі і одноособове прийняття всіх рішень, що стосуються фінансово-господарської діяльності товариства, вів неналежним чином податкову та статистичну звітність, не вжив своєчасних та дієвих заходів для стабілізації фінансового стану боржника, свідомо закуповував енергоносії для виробництва товару (гравію керамзитового) без проведення розрахунку за спожитий природний газ, допускав продаж виробленого товару (гравію керамзитового) поза межами бухгалтерського обліку, допустив виникнення значної дебіторської заборгованості, щодо повернення якої в межах 3-х річного строку позовної давності не вчинив жодних дій, в тому числі від дебіторів Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Ліас-Україна», ТОВ «ЯЗУБМ» та ТОВ «Велес-ЛТД-1», власники та / або органи управління яких є пов`язаними з ОСОБА_1 особами, не передав ліквідатору документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності боржника, не забезпечив збереження майна та майнових активів боржника, приховував фактичне місцезнаходження боржника та документи, створені у процесі його діяльності, що призвело до критичної неплатоспроможності ТОВ «Укр-Газ-Транс» та виникнення значної кредиторської заборгованості.

Розмір субсидіарної відповідальності у сумі 13 773 788, 19 грн ліквідатор банкрута визначила з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Заперечуючи проти заяви, ОСОБА_1 стверджував, що ним не вчинялось жодних дій щодо доведення ТОВ "Укр-Газ-Транс" до банкрутства, а борг був сфабрикований Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (далі - АТ «Львівгаз») та ТОВ «Львівгаз збут». Також доводив, що незаконна зупинка заводу призвела до того, що на вулиці опинився весь штат заводу включно з юристами. У цьому зв`язку директору не була відома така форма як процедура санації. До того ж директор довгий період перебував на лінії фронту, а ліквідатор, як представник юридичної компанії і АТ «Львівгаз» жодного разу не запропонував варіант, при якому борги можуть бути погашені, наприклад, варіант реструктуризації чи варіант санації. Крім того, наводив інші доводи про незаконні дії та злочинні схеми кредиторів (АТ «Львівгаз»), ліквідатора, а також інших осіб, які, на його думку, призвели до зупинки заводу та банкрутства Товариства.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

За результатом розгляду спору (заяви по суті) Господарський суд Львівської області постановив ухвалу від 09.07.2024 у справі № 914/1196/20, якою задовольнив заяву ліквідатора ТОВ «Укр-Газ-Транс» арбітражного керуючого Худоногової Л. Ю. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновника (учасника) та керівника, присудив до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр-Газ-Транс" 13 773 788, 19 грн як субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням до банкрутства.

Ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що у діях єдиного засновника та колишнього директора ТОВ «Укр-Газ-Транс» ОСОБА_1 наявні всі складові господарського правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери) та керівник боржника можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства.

З наведених мотивів місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Укр-Газ-Транс» на керівника та засновника підприємства у зв`язку із доведенням боржника до банкрутства.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою від 22.10.2024 Західний апеляційний господарський суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2024 у справі № 914/1196/20 скасував та прийняв нове рішення, яким відмовив у задоволені заяви ліквідатора ТОВ «Укр-Газ-Транс» арбітражного керуючого Худоногової Л. Ю. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновника та керівника ОСОБА_1 у зв`язку із доведенням до банкрутства.

Суд апеляційної інстанції не погодився з позицією місцевого господарського суду щодо наявності підстав для покладення згідно вимог частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновника та керівника, оскільки вважав недоведеним ліквідатором наявності ознак доведення до банкрутства ТОВ «Укр-Газ-Транс» з вини керівника ОСОБА_1 .

У наведеному апеляційний господарський суд керувався тим, що наявність ознак доведення до банкрутства ТОВ «Укр-Газ-Транс» має бути підтверджена належними і допустимими доказами, якими є Висновок ліквідатора банкрута про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, складений у порядку вимог частини першої статті 61 КУзПБ, Звіт ліквідатора про фінансово-майновий стан банкрута.

Втім, за встановлених судом апеляційної інстанції обставин, у цій справі такі докази відсутні, тоді як спеціаліст фізична особа - підприємець Шахно Л. І. (далі - ФОП Шахно Л. І.) не є учасником справи про банкрутство ТОВ «Укр-Газ-Транс» та не наділена повноваженнями та компетенцією арбітражного керуючого (ліквідатора) у справі, відтак долучений до матеріалів справи ліквідатором Висновок спеціаліста ФОП Шахно Л. І. від 21.11.2022 не може розглядатись як належний і допустимий доказ та бути достатньою підставою для покладення на керівника боржника субсидіарної відповідальності.

Короткий зміст вимог та доводів касаційних скарг

Не погодившись із постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у цій справі, ліквідатор ТОВ «Укр-Газ-Транс» арбітражний керуючий Худоногова Л. Ю. та ініціюючий кредитор - ТОВ «Львівгаз збут» подали до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду касаційні скарги, у яких просили скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.07.2024.

Доводи скаржників зводяться до неправильного застосування апеляційним господарським судом норм матеріального права та порушення процесуальних норм щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду справи.

Касаційні скарги мотивовані підставою касаційного оскарження, визначеною пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), через застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування таких норм у подібних правовідносинах, а саме:

- щодо застосування норм частини другої статті 61 КУзПБ (постанови Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 923/1494/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17, від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, від 09.12.2021 у справі № 916/313/20, від 26.09.2023 у справі № 910/8137/19, від 29.06.2023 у справі № 923/1054/15, від 12.03.2024 у справі № 916/2069/21, від 19.03.2024 у справі № 911/2999/21 (911/2021/22), від 14.06.2024 у справі №911/3554/17, від 12.09.2024 у справі № 903/624/13, від 17.09.2024 у справі №911/4531/15, від 24.09.2024 у справі № 911/84/21 (911/2971/23), від 09.10.2024 у справі № 908/815/20;

- щодо застосування (порушення) норм статей 13, 74, 79, 86 ГПК України (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 12.03.2019 у справі №920/715/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 22.04.2021 у справі №915/1624/16, від 26.09.2023 у справі № 910/8137/19, від 09.10.2024 у справі №908/815/20.

У контексті допущених порушень норм процесуального права скаржники стверджують про залишення апеляційним судом поза увагою обставин того, що:

- ОСОБА_1 як керівником ТОВ «Укр-Газ-Транс» у межах цієї справи не передано ліквідатору документів, що стосуються господарської та фінансової діяльності боржника, матеріальних на інших цінностей, що обліковувались на балансі Товариства станом на 31.12.2020.

- вжиття ліквідатором всіх заходів щодо можливості виявлення дебіторської заборгованості;

- списання ліквідатором такої дебіторської заборгованості у сумі 10 175 900,00 грн як безнадійної та такої, щодо якої минув строк позовної давності, відбулось за рішення комітету кредиторів боржника (протокол № 6 від 12.06.2023) через ненадання керівником ТОВ «Укр-Газ-Транс» ОСОБА_1 первинних документів та інформації щодо деталізації дебіторської заборгованості;

- відсутні докази щодо вжиття керівником товариства ОСОБА_1 заходів для своєчасного погашення дебіторської заборгованості, зокрема, шляхом пред`явлення боржникам претензій чи звернення з відповідними позовами до суду;

- залучення спеціаліста - ФОП Шахно Л.І. здійснено ліквідатором на виконання своїх повноважень, визначених статтею 61 КУзПБ, в частині здійснення аналізу фінансового стану банкрута, в тому числі і щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства. Таке право передбачено вимогами пункту 4 частини першої статті 12 КУзПБ та реалізовано на виконання рішення комітету кредиторів ТОВ «Укр-Газ-Транс» (протокол № 4 від 04.08.2022);

- висновком спеціаліста ФОП Шахно Л. І. від 21.11.2022, який є належним і допустимим доказом у справі, встановлено присутність ознак дій доведення ТОВ «Укр-Газ- Транс» до банкрутства;

- відповідачем ( ОСОБА_1 ) не спростовано презумпцію його вини у доведенні ТОВ «Укр-Газ-Транс» до банкрутства жодними доказами.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

ОСОБА_1 подав відзив, у якому просив залишити касаційну скаргу ліквідатора банкрута без задоволення з викладених у відзиві підстав, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - залишити без змін як законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

За змістом викладених у відзиві доводів засновник (учасник) та колишній директор боржника спростовує аргументи скаржників про неправильне застосування матеріальних норм права та неповноту дослідження апеляційним судом обставин справи. У цьому зв`язку переконує касаційний суд в об`єктивності та справедливості оскаржуваної постанови з підстав відсутності вини директора у доведенні підприємства до банкрутства, пояснюючи це, серед іншого, таким:

- AT «Львівгаз» прикладав максимум зусиль, щоб зупинити завод, влаштовуючи рейди з поліцією з метою відключення газу. Після декількох невдалих спроб відключити газ відбулись комплексні перевірки, за результатом яких з офісу та з адміністративного корпусу на заводі вилучено всю документацію (записники директора, папки з документацією, бухгалтерські документи, комп`ютери);

- після перевірок було відкрито кримінальну справу, під час здійснення провадження у якій виявилось, що претензії до директора відсутні, натомість виникли питання до деяких працівників, які таємно тісно співпрацювали з ТОВ «Львівгаз збутом» і адвокатською конторою, у якій працює арбітражний керуючий Худоногова Л. Ю.;

- після вилучення практично всієї документації також було перекрито газ і зупинено завод. Через декілька років простою на заводі було знято охорону через відсутність коштів на оплату, за результатом чого втрачено протоколи вилучення документації, окрім двох, які є у справі. 24.10.2023 було надано повідомлення до Господарського суду Львівської області про вилучення документації з копією цих протоколів обшуку;

- буквально всі документи були вилучені, в директора залишався тільки другий примірник печатки, яку арбітражна керуюча вимагала через два тижні після початку війни. Однак, директор в той час, з першого дня війни, перебував в зоні бойових дій в Києві та під Києвом, тісно співпрацював з Київською військовою адміністрацією та військовими формуваннями, докази чого наявні у справі;

- висновок спеціаліста Шахно Л. І. від 21.11.2022 у відповідності до вимог статті 71 ГПК носить виключно рекомендаційний характер, складений неналежною особою (ліквідатор не мала правових підстав передоручати (перекладати) свої повноваження на спеціаліста) і не може враховуватися судом як доказ доведення наявності ознак, зокрема, доведення до банкрутства та наявності підстав для застосування субсидіарної відповідальності

- презумпція вини директора боржника не є абсолютною, як наголошує ліквідатор у касаційній скарзі, адже доведення субсидіарної відповідальності ґрунтується на чотирьох засадах: об`єкт, суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єктивна сторона. Виходячи зі змісту постанови Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16 доведення об`єктивної сторони при покладенні субсидіарної відповідальності на директора-боржника покладається на ліквідатора. Натомість відповідач повинен довести відсутність суб`єктивної сторони, тобто своєї вини, у доведенні підприємства до банкрутства.

Касаційне провадження

14.11.2024 та 18.11.2024 до касаційного суду надійшли касаційні скарги ліквідатора банкрута та ініціюючого кредитора відповідно.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2024 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2024 для розгляду касаційних скарг у справі №914/1196/20 визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Жуков С. В., Картере В. І.

У зв`язку з відрядженням судді Картере В. І., 02.12.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого автоматизованою системою документообігу суду визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Жуков С. В., Білоус В. В.

Ухвалою від 03.12.2024 Верховний Суд, серед іншого, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора ТОВ «Укр-Газ-Транс» арбітражного керуючого Худоногової Л. Ю. на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі № 914/1196/20; призначив касаційну скаргу до розгляду на 15.01.2025 о 11:30.

Ухвалою від 04.12.2024 Верховний Суд залишив касаційну скаргу ТОВ «Львівгаз збут» без руху та надав скаржнику строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвал Верховного Суду від 04.12.2024 до касаційного суду від ТОВ «Львівгаз збут» надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою від 18.12.2024 Верховний Суд, серед іншого, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Львівгаз збут» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі №914/1196/20; призначив касаційну скаргу до розгляду на 15.01.2025 о 11:30; об`єднав в одне касаційні провадження за касаційними скаргами ТОВ «Львівгаз збут» та ліквідатора ТОВ «Укр-Газ-Транс» арбітражного керуючого Худоногової Л. Ю.

Ухвалою від 13.01.2025 Верховний Суд задовольнив клопотання ТОВ «Львівгаз збут» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 15.01.2025 Верховний Суд оголосив перерву у судовому засіданні у справі до 05.02.2025 о 11:00.

Ухвалою від 28.01.2025 Верховний Суд задовольнив клопотання ліквідатора банкрута про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з відпусткою судді Жукова С. В., 03.02.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого автоматизованою системою документообігу суду визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Білоус В. В., Картере В. І.

Судове засідання 05.02.2025 відбулось за участю ОСОБА_1 (особисто в порядку самопредставництва) та у режимі відеоконференції представників скаржників, які надали пояснення щодо суті вимог та доводів касаційних скарг. Інші кредитори у справі явку представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання з розгляду касаційної скарги не є обов`язковою за законом і не визнавалася такою судом, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників судового процесу чи їх повноважних представників.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

За результатами розгляду заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника (ТОВ «Укр-Газ-Транс») у цій справі ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.02.2021 визнано вимоги кредиторів на загальну суму 12 689 146,42 грн, з яких: 5 234 074,11 грн - вимоги АТ «Львівгаз»; 2 428 056,84 грн - вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Астек-Інвест»; 2 153 745,50 грн - вимоги Головного управління ДПС у Львівській області; 2 873 269,97 грн - вимоги ТОВ «Львівгаз збут».

Постановою від 02.09.2021 Господарський суд Львівської області визнав ТОВ «Укр-Газ-Транс» банкрутом і відкрив ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Худоногову Л. Ю.

У подальшому, ухвалами господарського суду від 27.01.2022 та від 06.12.2022 визнано вимоги Головного управління ДПС у Львівській області до ТОВ «Укр-Газ-Транс» на суму 657 515,51 грн та покладено на боржника витрати податкового органу зі сплати судового збору у розмірі 9 080,00 грн за подання заяв з кредиторськими вимогами.

Крім того, відповідно до вимог абзацу другого частини восьмої статті 45 та абзацу вісімнадцятого частини першої статті 61 КУзПБ, ліквідатором повідомлено суд, що згідно документів бухгалтерського обліку боржника, які вдалось одержати ліквідатором, до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Укр-Газ-Транс» включено вимоги щодо виплати заробітної плати працівникам банкрута на суму 413 259,50 грн, а також податки із нарахованої заробітної плати (податок на доходи фізичних осіб та військовий збір) на суму 186 744,24 грн.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що згідно реєстру вимог кредиторів ТОВ «Укр-Газ-Транс» станом на 30.06.2023, загальна сума вимог кредиторів до боржника становить 13 782 663,93 грн.

Станом на 31.12.2020 згідно даних фінансової звітності малого підприємства (баланс на 31.12.2020 р.), поданого ТОВ «Укр-Газ-Транс» та наданого Головному управлінню статистики у Львівської області на запит ліквідатора, серед активів товариства обліковувались майнові активи на загальну суму 11 441 000,00 грн, в тому числі: незавершені капітальні інвестиції - 715 300,00 грн, основні засоби - 78 300,00 грн., запаси - 191 100,00 грн, у тому числі готова продукція - 3 100,00 грн, інші оборотні активи - 104 600,00 грн, дебіторська заборгованість - 10175900,00 грн, грошові кошти - 175 800,00 грн.

Керівником ТОВ «Укр-Газ-Транс» у межах справи № 914/1196/20 не передано ліквідатору документів що стосуються його господарської та фінансової діяльності, матеріальних на інших цінностей, що обліковувались на балансі товариства станом на 31.12.2020.

Вся інформація щодо діяльності Товариства, обліку його діяльності тощо встановлена ліквідатором на підставі скерованих ним запитів до уповноважених органів та отримана із офіційних джерел, які є у загальному доступі на Інтернет-сайтах.

Так, при здійсненні повноважень ліквідатора ТОВ «Укр-Газ-Транс» арбітражним керуючим Худоновою Л. Ю. щодо виявлення майнових активів товариства встановлено, що банкрут не є власником нерухомого та рухомого майна, яке підлягає державній реєстрації та обліку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 337341338 від 28.06.2023 та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № Р174962 від 13.09.2021.

Відповідно до інформаційної довідки з ДРРПНМ №337341338 від 28.06.2023 та витягу з ДРОРМ № Р174962 від 13.09.2021 встановлено застосування до майна банкрута наступних обмежень: 17.01.2017 та 08.05.2019 накладено арешт на все нерухоме (номери записів про обтяження: 18591048, 31465220) та рухоме майно (номер обтяження: 16121888).

Ліквідатором на підставі зібраних документів, з урахуванням проведення обстеження приміщень, у яких зареєстрований банкрут (м. Львів, пр-т Чорновола, буд. 67, офіс 311) та у яких ним здійснювалась виробнича діяльність (Львівська обл., Яворівський р-н, смт. Шкло, вул. Промислова, буд. 2), проведено інвентаризацію майна та майнових активів ТОВ «Укр-Газ-Транс», результати якої затверджено розпорядженням ліквідатора № 3/л-2022 від 03.10.2022 р.

Результати інвентаризації оформлено такими документами:

- актом № 1 про результати інвентаризації грошових коштів від 21.02.2022, відповідно до якого на дату відкриття ліквідаційної процедури на рахунках банкрута перебували грошові кошти у сумі 8 875,74 грн, в тому числі в АТ АКБ "Львів" (рахунок НОМЕР_1 ) - 5 225,74 грн, в АКБ "Індустріалбанк" (рахунок НОМЕР_2 ) - 3 650,00 грн;

- інвентаризаційним описом № 2 необоротних активів (основні засоби, нематеріальні активи, інші необоротні матеріальні активи, капітальні інвестиції) від 01.10.2022, відповідно до якого необоротні активи, які обліковувались станом на 31.12.2020 згідно поданого ТОВ «Укр-Газ-Транс» фінансового звіту малого підприємства (балансу на 31.12.2020), а саме: незавершені капітальні інвестиції (рядок балансу 1005) - 715,3 тис. грн; основні засоби (рядок балансу 1010) - 78,3 тис. грн, на загальну суму 793 600,00 грн, не виявлені, у зв`язку з не встановленням їх фактичного місцезнаходження, та їх відсутністю за юридичною адресою;

- інвентаризаційним описом № 3 оборотних активів від 01.10.2022, відповідно до якого оборотні активи які обліковувались станом на 31.12.2020 згідно поданого ТОВ «Укр-Газ-Транс» фінансового звіту малого підприємства (балансу на 31.12.2020), а саме: запаси (рядок балансу 1100) - 191.1 тис. грн, в тому числі готова продукція (рядок балансу 1103) - 3,1 тис. грн; інші оборотні активи - 104,6 тис. грн, на загальну суму 295 700,00 грн, не виявлені, у зв`язку з не встановленням їх фактичного місцезнаходження та їх відсутністю за юридичною адресою;

- актом № 4 інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами від 01.10.2022 з додатком, відповідно до якого: 1) станом на 31.12.2020 згідно даних фінансової звітності малого підприємства (баланс на 31.12.2020), поданого ТОВ «Укр-Газ-Транс» та наданого ГУ статистики у Львівської області на запит ліквідатора, серед оборотних активів Товариства обліковувалась дебіторська заборгованість за товари роботи послуги (рядок балансу 1125) у розмірі 10175,9 тис. грн; 2) станом на 01.02.2022 жодних документів від керівника Товариства ОСОБА_1 про структуру дебіторської заборгованості та у підтвердження наявності чи відсутності вказаної дебіторської заборгованості не надано, в тому числі щодо її списання як безнадійної; 3) згідно довідки до акту інвентаризації розрахунків від 01.10.2022 про дебіторську і кредиторську заборгованості, щодо яких строк позовної давності минув.

Отже, за результатами проведеної інвентаризації ліквідатором встановлено лише наявність грошових коштів у розмірі 8 875,74 грн та дебіторську заборгованість у розмірі 10 175 900,00 грн, що обліковувалась згідно даних балансу станом на 31.12.2020, яка є безнадійною; всі інші майнові активи, які обліковувались на балансі Товариства станом на 31.12.2020 та вартість яких згідно даних бухгалтерського обліку становила 1 089 300,00 грн, а також грошові кошти у розмірі 166 924,26 грн - не виявлено.

На підставі проведеної інвентаризації ліквідатором сформовано ліквідаційну масу, про що прийнято розпорядження № 4/л-2022 від 21.11.2022, до якої включено наступні майнові активи банкрута: грошові кошти у сумі 8 875,74 грн на ліквідаційному рахунку ТОВ «Укр-Газ-Транс» НОМЕР_3 (980, гривня) в АТ "АКБ "Львів", дебіторську заборгованість боржника, яка обліковувалась на балансі Товариства станом на 31.12.2020 у розмірі 10 175 900,00 грн.

З метою вжиття заходів для встановлення реального розміру дебіторської заборгованості та можливості її погашення, ліквідатором проведено аналіз дебіторської заборгованості ТОВ «Укр-Газ-Транс» за період 2017-2020 р. р. на підставі отриманої інформації та документів від ГУ ДПС у Львівській області, а саме: податкової звітності з ПДВ і додатку № 5 до неї, та скеровано особам (ймовірним дебіторам), з якими у банкрута були господарські операції, вимоги про погашення дебіторської заборгованості чи надання документів про її відсутність.

У зв`язку з неподанням на вимогу ліквідатора ТОВ «ФК «Астек-Інвест», ТОВ «Велес-ЛТД-1», ТОВ «Ліас-Україна», ТОВ «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» та ТОВ «Буковинська будівельна компанія» належним чином завірених копій всіх документів щодо здійснення у 2017-2019 р. р. господарських операцій з ТОВ «Укр-Газ-Транс», щодо яких відсутня інформація про погашення вказаними товариствами заборгованості перед банкрутом за отриманий товар, за клопотання ліквідатора судом винесено ухвалу від 23.06.2022 про витребування документів від вказаних юридичних осіб.

Ухвала суду від 23.06.2022 виконана ТОВ «ФК «Астек-Інвест» та ТОВ «Буковинська будівельна компанія», якими надано підтверджуючі документи, за якими дебіторська заборгованість перед ТОВ «Укр-Газ-Транс» є погашеною.

ТОВ «Велес-ЛТД-1», ТОВ «Ліас-Україна», ТОВ «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» вимоги ухвали суду від 23.06.2022 про витребування документів не виконано.

Разом з тим, з інформації, яка міститься у загальному доступі у мережі Інтернет, вбачається, що у підприємствах, які приховують інформацію щодо існування у них заборгованості перед ТОВ «Укр-Газ-Транс», склад органів управління є наступним: керівником ТОВ «Ліас-Україна» є ОСОБА_7; керівником, власником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» є також ОСОБА_7, також кінцевими бенефіціарами ТОВ «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , керівником ТОВ «Велес-Лтд-1» є ОСОБА_4 .

Докази щодо вжиття керівником ТОВ «Ліас-Україна» ОСОБА_1 заходів для своєчасного погашення дебіторської заборгованості, розмір якої станом на 31.12.2020 складав 10 175 900,00 грн, в тому числі від ТОВ «Ліас-Україна», ТОВ «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» та ТОВ «Велес-ЛТД-1», зокрема, шляхом звернення з відповідними позовами до суду, відсутні.

12.06.2023 комітетом кредиторів ТОВ «Укр-Газ-Транс» (протокол № 6) прийнято такі рішення:

- затверджено ліквідаційну масу ТОВ «Укр-Газ-Транс» у справі № 914/1196/20, сформовану ліквідатором згідно розпорядження № 4/л-2022 від 21.11.2022, до складу якої включено усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності, з врахуванням результатів проведеної інвентаризації, затвердженої розпорядженням ліквідатора № 3/л-2022 від 03.10.2022, а саме: грошові кошти у сумі 8 875,74 грн на ліквідаційному рахунку та дебіторську заборгованість, яка обліковувалась на балансі Товариства станом на 31.12.2020 у розмірі 10 175 900,00 грн;

- у зв`язку з ненаданням керівником ТОВ «Укр-Газ-Транс» ОСОБА_1 первинних документів та інформації щодо деталізації дебіторської заборгованості (із зазначенням назви дебітора, коду ЄДРПОУ чи РНОКПП, суми заборгованості та підстав її виникнення), що унеможливлює вжиття будь-яких заходів щодо погашення дебіторської заборгованості, та з врахуванням останніх облікованих звітних періодів реалізації продукції ТОВ «Укр-Газ-Транс», якими є січень та лютий 2019 року, списано дебіторську заборгованість боржника, включену до складу ліквідаційної маси у справі №914/1196/20, у розмірі 10 175 900,00 грн як безнадійну та таку, щодо якої минув строк позовної давності.

Розпорядженням ліквідатора банкрута № 5/л-2023 від 12.06.2023 «Про внесення змін до розпорядження ліквідатора № 4/л від 21.11.2022» зі складу ліквідаційної маси ТОВ «Укр-Газ-Транс» виключено дебіторську заборгованість у розмірі 10 175 900,00 грн., яка списана як безнадійна, та затверджено склад ліквідаційної маси у розмірі 8 875,74 грн, який складають грошові кошти на ліквідаційному рахунку банкрута НОМЕР_4 (980, гривня) в АТ "АКБ "Львів".

З урахуванням кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Укр-Газ-Транс» станом на 31.11.2022, ухвали Господарського суду Львівської області від 06.12.2022 у справі № 914/1196/20, протоколу комітету кредиторів ТОВ «Укр-Газ-Транс» № 6 від 12.06.2023, розпорядження ліквідатора банкрута № 5л-2023 від 12.06.2023, кредиторські вимоги у справі № 914/1196/20 становлять 13 782663,93 грн, а ліквідаційна маса - 8875,74 грн.

Різниця між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою у справі № 914/1196/20 становить 13 773 788,19 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.11.2022 ФОП Шахно Л. І. за результатами поглибленого аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Укр-Газ-Транс» за період 2017-2021 р.р., проведеного відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 р. № 14 (далі - Методичні рекомендації), складено висновок, в тому числі щодо виявлення ознак доведення до банкрутства та наявності підстав для застосування субсидіарної відповідальності до керівника та засновників банкрута.

За результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану ТОВ «Укр-Газ-Транс» спеціалістом визначено ознаки його стійкої неплатоспроможності. Для проведення оцінки змін фінансового стану товариства було розраховано показники стійкості, ліквідності, рентабельності та інші, які свідчать про негативні тенденції у діяльності Товариства протягом періоду, що аналізувався, тобто з 2017 року.

Спеціалістом зроблено наступні висновки щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності, незаконних дій у разі банкрутства:

1) фінансовий стан Товариства характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності;

2) ознаки фіктивного банкрутства у товариства відсутні;

3) за результатами поглибленого аналізу визначено, що присутні ознаки дій з доведення Товариства до банкрутства;

4) про наявність ознак приховуваного банкрутства не можливо стверджувати. За наявності додаткового дослідження можуть бути встановлені ознаки приховування банкрутства. Однак, через ненадання керівником Товариства ОСОБА_1 документів Товариства та інформації про майновий стан Товариства, провести додаткове дослідження на даний час не видається за можливе.

При проведенні поглибленого аналізу фінансово-господарської діяльності банкрута в частині доведення Товариства до банкрутства, спеціалістом встановлено таке:

- з даних таблиці "Показники аналізу для виявлення ознак доведення до банкрутства" вбачається, що на кінець досліджуваного періоду (2019 рік) зобов`язання Товариства не забезпечені ні оборотними, ні всіма наявними активами. Динаміка змін показника забезпечення вказує на зменшення цього показника, що може означати і навмисне погіршення фінансового стану, що призвело до неможливості погашати свої зобов`язання. Усі активи не покривали зобов`язань і на початок періоду що аналізується (2017 рік) і протягом трьох років та на кінець періоду картина не змінилась. Розмір чистих активів протягом трьох років мав від`ємне значення і з кожним роком тільки збільшувався. Тобто, за даними фінансової звітності прослідковується погіршення фінансового становища, про яке не могли не знати відповідальні особи;

- аналізуючи дані фінансової звітності, чітко прослідковується причина збитковості. Як зазначалось при аналізі фінансового результату (збитку), в першу чергу збиток виникає уже одразу при реалізації, оскільки за даними звітності видно що собівартість проданої продукції була вищою аніж дохід від її реалізації, а крім витрат собівартості у Товариства ще є інші операційні витрати. Отже, з цього можна зробити висновок, що має місце одна із ознак навмисного погіршення фінансово-господарського стану - це продаж товарів (робіт, послуг), які виготовляє підприємство, за ціною, нижчою за собівартість, без належних економічних підстав (продукція не підлягає державному регулюванню цін, не зниження ціни у зв`язку з рекламою і т.д.). Також не можна сказати, що продавалась продукція морально застаріла чи з недостатнім попитом. Як видно із Звіту про виробництво та реалізацію промислової продукції за 2018 рік Товариством було вироблено та реалізовано 6,6 тис. тон продукції за кодом 23.99.19.20 «вермікуліт відшарований, глини спучені, шлак спінений і подібні спучені мінеральні продукти та їх суміші»;

- у Акті планової виїзної перевірки № 1039/13-01-14-12/38665861 від 26.04.2018 зазначена інформація про продаж готової продукції за готівку без подальшого відображення такого отриманого доходу в обліку, і, відповідно, без оприбуткування таких коштів по касі Товариства та з подальшим здаванням виручки в банк. Цитата сторінки 12 Акту планової виїзної перевірки № 1039/13-01-14-12/38665861 від 26.04.2018: «Якщо у видатковій накладній нумерація складалася з цифр після яких стояла велика літера «Н», це означало, що реалізація проводиться без відображення по податковому обліку підприємства, і відповідно, примірник таких видаткових накладних мною* в бухгалтерію не здавались» (*примітка: мною - це особою, яка надавала пояснення як колишній працівник товариства);

- відсутність належного бухгалтерського обліку, ненадання первинних документів щодо підтвердження даних фінансової звітності, неспівпадіння даних одних звітів з іншими вказує на ще одну ознаку - заплутування звітності, знищення документів або інформації, унаслідок чого неможлива ефективна робота підприємства;

- ще однією ознакою, що може вказувати на доведення Товариства до стану банкрутства є висвітлені у п. 1.3. «Аналіз оборотних активів - дебіторська заборгованість» висновку дані, що свідчать про невжиття керівником Товариства заходів для своєчасного погашення дебіторської заборгованості, розмір якої станом на 31.12.2020 складав 10 175 900,00 грн, в тому числі шляхом звернення з відповідними позовами до суду, а враховуючи той факт, що частину дебіторської заборгованості не можливо підтвердити - може мати місце її штучне збільшення;

- крім цього, розуміючи, що фінансовий стан Товариства негативний, що фінансової можливості для розрахунків з постачальниками немає (або ж така неможливість свідомо створювалась) керівництвом продовжувались укладатись договори та здійснюватися закупівля сировини (зокрема газу), що призвело до накопичення критичної маси кредиторської заборгованості;

- зважаючи на дані показників у таблиці та іншу наявну інформацію щодо занижених цін при продажу продукції або не відображення реального доходу від реалізації, знищення документів, заплутування фінансової звітності, невідповідність відображених активів фактичній їх наявності, штучне збільшення дебіторської заборгованості та накопичення кредиторської заборгованості можна вважати, що у Товариства присутні ознаки доведення Товариства до банкрутства.

Також при проведенні поглибленого аналізу фінансово-господарської діяльності банкрута за період 2017-2019 р. р. та 2020 р. спеціалістом встановлено:

- ТОВ «Укр-Газ-Транс», яке здійснювало основну підприємницьку діяльність «виробництво вогнетривких виробів, неметалевих мінеральних виробів» не здійснювались інвестиції у засоби виробництва, оскільки у Товариства три роки поспіль обліковуються незавершені капітальні інвестиції в сумі 715,3 тис. грн, первісна вартість основних засобів протягом трьох років не змінювалась та становить всього лише 174,9 тис. грн, знос нараховувався кожного року в результаті чого залишкова вартість станом на кінець 2019 року становила лише 78,3 тис. грн, остання зміна (збільшення) первісної вартості необоротних активів відбулась у 2017 році на суму 17,3 тис. грн. Разом з тим, галузеві особливості такого роду підприємств передбачають наявність більшої маси основних засобів, оскільки вони становлять основу матеріально-технічної бази для забезпечення виробничого процесу;

- станом як на 31.12.2019 так і на 31.12.2020 відповідно до поданих ТОВ «Укр-Газ-Транс» фінансових звітів малого підприємства обліковувались необоротні та оборотні активи на загальну суму 984,7 тис. грн, для підтвердження фактичної наявності яких ліквідатором вчинено ряд дій, за висновками яких встановлено, що такі дані не відповідають дійсності. Зокрема, за результатами отриманої інформації на запити ліквідатора до компетентних органів, які здійснюють облік майнових активів та видів діяльності, до реєстру ДРРПНМ та ДРРМ - майнові активи не виявлено. Оскільки відсутні дані аналітичного обліку необоротних та оборотних активів (номенклатура та кількість), у зв`язку з ненаданням інформації керівником товариства, встановити їхню фактичну наявність не видається можливим;

- зменшення вдвічі залишків запасів ТОВ «Укр-Газ-Транс», в тому числі готової продукції, станом на кінець 2019 р. у порівнянні з 2018 р.;

- станом на 31.12.2020 згідно даних фінансової звітності малого підприємства (баланс на 31.12.2020), поданого ТОВ «Укр-Газ-Транс», та наданого ГУ статистики у Львівської області, серед оборотних активів Товариства обліковувались гроші або їх еквіваленти у розмірі 175.8 тис. грн; за період діяльності Товариства ним було відкрито 40 рахунків у банківських установах в грн, євро та дол. США, в т.ч. в Казначействі України (ел. адмін. подат.); на дату відкриття ліквідаційної процедури ліквідатором встановлено наявність у Товариства 11 рахунків в банківських установах; залишки коштів були на двох рахунках - на рахунку в АТ "АКБ "Львів": НОМЕР_4 (грн. укр.) у сумі 5225,74 грн. та на рахунку в АКБ "Індустріалбанк" НОМЕР_2 у сумі 3650,00 грн.;

- найбільша сума зобов`язань припадає на кредиторську заборгованість за товари, роботи, послуги та станом на 31.12.2019 становить 14 372 900 грн, станом на 31.12.2022 сума такої кредиторської заборгованості згідно даних фінансової звітності становить 14 396 000 грн, тобто протягом 2020 р. зросла ще на 23 100 грн; зростання та накопичення кредиторської заборгованості характеризується стійкою несплатою постачальникам за сировину та матеріали, що використовуються у виробництві, та зміною постачальників;

- з врахуванням того, що основною діяльністю Товариства було виробництво та продаж гравію керамзитового різних фракцій та іншої супутньої продукції і товарів, тому для забезпечення виробничого процесу Товариством на безперервній основі здійснювалась закупівля сировини для виробництва гравію керамзитового, в тому числі природного газу, без якого виробництво не могло здійснюватися; для отримання природного газу Товариство укладало договори на поставку природного газу з багатьма постачальниками (операторами) - ТОВ «Карпатигаз», ТОВ «Стандарт Газ», ТОВ «Львівгаз збут», ТОВ «ФК «Астек-Інвест», перед кожним з яких у банкрута є заборгованість за спожитий природний газ, яка почала виникати з 2016 року;

- аналіз вказаної кредиторської заборгованості дає підстави додатково вважати, що у банкрута починаючи з 2016 року були відсутні достатні обігові кошти, що призвело до неможливості проводити своєчасні розрахунки за енергоносії - природний газ, який використовувався для виробництва гравію керамзитового, неможливості проводити своєчасну сплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів; проте, протягом 2017-2018 р. р. Товариство і надалі проводить закупівлю газу не враховуючи при цьому, що його фінансовий стан не покращувався та характеризувався постійним збільшенням кредиторської заборгованості за рахунок такої закупівлі;

- за даними фінансової звітності показники рентабельності впродовж трьох років були від`ємними; негативним є факт, що нерентабельність продукції лише збільшувалась. Такий стан Товариства вказував на економічну неефективність його діяльності;

- найбільшу питому вагу у активах Товариства становить дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги; дебіторська заборгованість Товариства станом на 31.12.2019 суттєво збільшилась як в порівнянні з 2017 р. так і в порівнянні з 2018 р., зростання дебіторської заборгованості - це негативна тенденція, оскільки збільшення цього показника впливає на платоспроможність Товариства. Відповідно до даних балансу ТОВ «Укр-Газ-Транс» станом на 31.12.2019 у Товариства обліковувалась дебіторська заборгованість на загальну суму 10 175 900,00 грн. За 2019 рік розмір дебіторської заборгованості збільшився у порівнянні з 31.12.2018 на 6 070 600,00 грн, а станом на 31.12.2020 розмір дебіторської заборгованості залишився без змін; докази щодо вжиття керівником Товариства заходів для своєчасного погашення дебіторської заборгованості, розмір якої станом на 31.12.2020 складав 10 175 900,00 грн, в тому числі від ТОВ «Ліас-Україна», ТОВ «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» та ТОВ «Велес-ЛТД-1», зокрема, шляхом звернення з відповідними позовами до суду, відсутні.

На дату відкриття провадження у справі № 914/1196/20 керівником та єдиним засновником (учасником) ТОВ «Укр-Газ-Транс» був ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням засновника (власника) Товариства № 1 від 18.03.2012, наказом Товариства № 1 від 22.03.2013, випискою з ЄДРЮО, ФОН та ГФ станом на 27.06.2017 та на 28.06.2023.

З врахування структури власності ТОВ «Укр-Газ-Транс» ОСОБА_1 є єдиним кінцевим бенефіціаром банкрута.

Свою діяльність ТОВ «Укр-Газ-Транс» здійснювало на підставі статуту в редакції, затвердженій загальними зборами учасників Товариства 21.06.2017 (протокол № 3).

Місцем реєстрації Товариства згідно пункту 2.1. Статуту є: м. Львів, проспект Чорновола, буд. 67, офіс 311. Вказане приміщення перебувало в користуванні ТОВ «Укр-Газ-Транс» на підставі договору оренди № 123-р від 01.04.2014 з ТОВ «Облагробуд-Львів», який у зв`язку з систематичним порушенням умов договору розірвано у вересні 2015 року та приміщення повернуті орендодавцю, що підтверджується відповіддю ТОВ «Облагробуд-Львів» на запит ліквідатора від 26.05.2022 № 06/01. Місцем здійснення виробничої діяльності банкрута були виробничі приміщення за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, смт. Шкло, вул. Промислова, 2, які належать ТОВ «Ліас-Україна», що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ №601 від 30.06.2023, відповіддю МКП «Яворіввода» за запит ліквідатора від 25.07.2022 № 140, типовим договором № 10 від 04.01.2016 між ТОВ «Укр-Газ-Транс» та МКП «Яворіввода» про надання послуг з централізованого постачання холодної води до нежитлових приміщень, листом ТОВ «Енергія-Консалт» № 39 від 12.10.2022 про розірвання договору на постачання електричної енергії, укладеного між ТОВ «Укр-Газ-Транс» та ТОВ «Енергія-Консалт».

На час здійснення ліквідаційної процедури, докази перебування Товариства як за місцем його реєстрації, так і за місцем здійснення його виробничої діяльності відсутні, що підтверджується складеними ліквідатором актом перевірки місцезнаходження банкрута від 20.09.2021 та актом перевірки перебування банкрута за місцем здійснення виробничої діяльності від 30.09.2022.

Згідно пунктів 1.2, 4.2 Статуту ТОВ «Укр-Газ-Транс» засновником (учасником) товариства є громадянин України ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_5 , з вкладом у статутний капітал у розмірі 300 000 грн 00 коп. Вищим органом товариства є загальні збори учасників, які скликаються не рідше двох разів на рік (пункти 6.1, 6.10 Статуту).

До виключної компетенції загальних зборів часників віднесено, зокрема, визначення форми контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень ревізійної комісії (пункт 6.2.4 Статуту); затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та визначення порядку покриття збитків товариства, визначення строку та порядку виплати учасникам частки прибутку (дивідендів) (пункт 6.2.5 Статуту). Якщо у товаристві є лише один учасник, усі повноваження загальних зборів учасників передбачені у цьому розділі статусу, має цей учасник, загальні збори учасників не скликаються, а рішення учасника оформляються одноосібним розпорядчим документом (пункт 6.17 Статуту).

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2, 7.3, 7.4, 7.6, 7.7 Статуту, виконавчим органом товариства є директор, який обирається загальними зборами учасників. Директор самостійно вирішує питання діяльності, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборах учасників і якщо інше не передбачено законодавством України, є підзвітним загальним зборам учасників і організовує виконання їх рішень. До компетенції директора, зокрема, віднесено: здійснення поточного керівництва діяльністю товариства; здійснення без довіреності всіх дій від імені товариства в межах, встановлених законодавством та статутом; відкриття в установах банків рахунків, укладення договорів та видача довіреностей, розпорядження майном та коштами товариства, підписання платіжних, фінансових, касових, звітно-облікових та інших документів товариства, вирішення інших питань діяльності товариства. При здійсненні своїх повноважень директор зобов`язаний діяти в інтересах товариства, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень, дотримуватись положень статуту, рішень загальних зборів учасників та вимог чинного законодавства.

Господарським судом Львівської області, зокрема, встановлено, що після визнання ТОВ «Укр-Газ-Транс» банкрутом керівником Товариства ОСОБА_1 не передано ліквідатору у встановлений законодавством строк документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута.

Ухвалою від 14.12.2021 у справі № 914/1196/20 Господарський суд Львівської області зобов`язав керівника ТОВ «Укр-Газ-Транс» ОСОБА_1 протягом десяти днів передати ліквідатору банкрута арбітражному керуючому Худоноговій Л. Ю. всю бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штамп, матеріальні та інші цінності ТОВ «Укр-Газ-Транс».

Постановою від 31.12.2021 Шевченківський ВДВС у м. Львові ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) відкрив виконавче провадження № НОМЕР_6 з примусового виконання зазначеної ухвали Господарського суду Львівської області від 14.12.2021 у справі № 914/1196/20.

У межах виконавчого провадження № НОМЕР_6 керівником ТОВ «Укр-Газ-Транс» ОСОБА_1 не виконано ухвалу суду від 14.12.2021 у справі №914/1196/20 та не передано ліквідатору всю бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штамп, матеріальні та інші цінності ТОВ «Укр-Газ-Транс».

23.12.2022 за поданням (повідомленням) державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Кінах Л. Б., у провадженні якого перебуває АСВП № НОМЕР_6, відділом поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0001550 стосовно боржника - ОСОБА_1 , за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України (невиконання судового рішення).

Постановою Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУ Міністерства юстиції (м.Львів) від 12.05.2023 закінчено виконавче провадження ВП № НОМЕР_6 з примусового виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 14.12.2021 у справі № 914/1196/20 у зв`язку із скеруванням подання до органів розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення в порядку статті 382 Кримінального кодексу України.

Своєю чергою, суд апеляційної інстанції встановив, що у справі №914/1196/20 відсутній Висновок ліквідатора арбітражного керуючого Худоногової Л. Ю. про наявність ознак доведення до банкрутства ТОВ «Укр-Газ-Транс» його керівником , а також відсутній Звіт арбітражного керуючого Худоногової Л. Ю. про фінансово-майновий стан банкрута, що виконані за Методичними рекомендаціями.

Натомість до заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Укр-Газ-Транс» на його засновника (учасника) та керівника в зв`язку із доведенням до банкрутства, ліквідатор Худоногова Л.Ю. додала висновок спеціаліста ФОП Шахно Л. І. від 21.11.2022, тоді як зазначений спеціаліст не є учасником справи №914/1196/20 про банкрутство ТОВ «Укр-Газ-Транс» та не наділений повноваженнями та компетенцією арбітражного керуючого (ліквідатора) у цій справі.

Розгляд касаційних скарг і позиція Верховного Суду

Переглянувши оскаржувану постанову в касаційному порядку та перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційних скарг з таких підстав.

Предметом судового розгляду є заява ліквідатора боржника про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями останнього на винних у доведенні його до банкрутства осіб.

Частиною першою статті 619 ЦК України регламентовано, що договором або законом може бути передбачена поряд з відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно із частиною першою статті 215 Господарського кодексу України (далі - ГК України) у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Частиною третьою цієї статті ГК України унормовано, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Субсидіарна відповідальність - це додаткова відповідальність осіб, які разом з боржником відповідають за його зобов`язаннями у випадках, передбачених, зокрема, КУзПБ.

Відповідно до частини другої статті 61 КУзПБ (тут і надалі у редакції Кодексу, чинній на дату звернення ліквідатора із відповідною заявою до суду) під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Отже, у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства.

Визначене нормами КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності, як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю, відповідно до закону, необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.

Такими елементами є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

Об`єктом вказаного правопорушення є ті майнові права боржника та його кредиторів, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ.

Суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.

Об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства.

Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам.

За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії / бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.

Щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).

Такі правові висновки щодо застосування норм частини другої статті 61 КУзПБ є сталими у судовій практиці та були викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21).

Ураховуючи викладені правові висновки щодо застосування норм права при вирішенні спорів про притягнення до субсидіарної відповідальності осіб, винних у доведенні до банкрутства боржника, Верховний Суд констатує, що неплатоспроможність боржника сама по собі не означає, що боржник доведений до банкрутства, та не доводить автоматично вину засновника боржника.

Водночас необхідна сукупність обставин, що утворюють склад відповідного правопорушення (зокрема доведення боржника до банкрутства його засновником (учасником, керівником тощо), недостатність майна / активів у складі ліквідаційної маси для задоволення визнаних у справі вимог кредиторів та розмір субсидіарної відповідальності) повинна бути підтверджена доказами, які відповідають засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності, передбаченим статтями 76-79 ГПК України.

КУзПБ не містить вичерпного переліку доказів, які підтверджують факт доведення боржника до банкрутства.

При цьому до таких доказів належать, зокрема, звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, висновок про наявність або відсутність ознак доведення боржника до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення, складені відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності, тощо.

Разом з тим, колегія суддів враховує зазначену скаржниками правову позицію Верховного Суду про те, що:

- відсутність у матеріалах справи висновку про доведення до банкрутства боржника не може бути беззаперечною підставою для звільнення винних осіб від субсидіарної відповідальності (висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17 та від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16);

- звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, складений відповідно до Методичних рекомендацій, не становить безумовний доказ доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, у тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування (висновок, викладений у постанові від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, яка викладена у постанові від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20(906/1113/21) та згідно з якою відповідний звіт / висновок арбітражного керуючого, яким зафіксоване правопорушення (з доведення до банкрутства) та який складений з урахуванням вимог Методичних рекомендацій, є доказом та підставою для вимог про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, а отже, складовою доказової бази (джерелом) на підтвердження об`єктивної сторони відповідного правопорушення.

Таким чином, судова палата підтримала правову позицію про те, що звіт ліквідатора за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника та висновок про доведення боржника до банкрутства, складені у відповідності до вимог Методичних рекомендацій, наряду з іншими доказами є лише складовою доказової бази доведення боржника до банкрутства як підстави для притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів цієї справи та встановлено судами попередніх інстанцій, звертаючись з заявою про покладення субсидіарної відповідальності, ліквідатор ТОВ «Укр-Газ-Транс» арбітражний керуючий Худоногова Л. Ю. зазначила, що єдиний засновник та колишній директор боржника ОСОБА_1 , здійснюючи одноособове управління боржником, вів неналежним чином податкову та статистичну звітність, не вжив своєчасних та дієвих заходів для стабілізації фінансового стану боржника, свідомо закуповував енергоносії для виробництва товару (гравію керамзитового) без проведення розрахунку за спожитий природний газ, допускав продаж виробленого товару поза межами бухгалтерського обліку, допустив виникнення значної дебіторської заборгованості, щодо повернення якої в межах 3-х річного строку позовної давності не вчинив жодних дій (в тому числі від дебіторів, власники та / або органи управління яких є пов`язаними з ОСОБА_1 особами), не передав ліквідатору документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності боржника, не забезпечив збереження майна та майнових активів боржника, приховував фактичне місцезнаходження боржника та документи, створені у процесі його діяльності, що призвело до критичної неплатоспроможності ТОВ «Укр-Газ-Транс» та виникнення значної кредиторської заборгованості.

Задовольняючи заяву ліквідатора, суд першої інстанції керувався тим, що у діях єдиного засновника та колишнього директора ТОВ «Укр-Газ-Транс» ОСОБА_1 наявні всі складові господарського правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери) та керівник боржника можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства.

Втім, Верховний Суд не може погодитися з обґрунтованістю таких висновків та вважає правильною позицію суду апеляційної інстанції про те, що факт наявності ознак доведення до банкрутства боржника повинен бути підтверджений доказами, які відповідають засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності, передбаченим статтями 76-79 ГПК України.

У цьому зв`язку судова колегія акцентує, що взявши за основу відомості висновку спеціаліста ФОП Шахно Л. І. від 21.11.2022, суд першої інстанції, в порушення вимог процесуального закону, взагалі не надав правової оцінки відповідності такого доказу зазначеним вище критеріям.

Крім того, беручи до уваги викладені спеціалістом у зазначеному документі відповідні висновки про наявність ознак доведення ТОВ «Укр-Газ-Транс» до банкрутства (зокрема через продаж товарів (робіт, послуг) за ціною, нижчою за собівартість, без належних економічних підстав; через продаж готової продукції за готівку без подальшого відображення такого отриманого доходу в обліку та без оприбуткування таких коштів по касі тощо) місцевий господарський суд не перевірив та в судовому рішенні не відобразив підтвердження цих тверджень спеціаліста відповідними доказами та їх наявності у матеріалах справи.

Колегія суддів також враховує, що, з огляду на встановлені судами обох інстанцій обставини цієї справи, беззаперечним фактом є те, що:

1) ОСОБА_1 як керівник боржника не передав ліквідатору документи, що стосуються господарської та фінансової діяльності боржника, матеріальні на інші цінності, що обліковувались на балансі Товариства станом на 31.12.2020;

2) відсутні докази щодо вжиття керівником боржника ОСОБА_1 заходів для своєчасного погашення дебіторської заборгованості.

Однак, у цій конкретній справі, зазначені обставини можуть свідчити про неналежне виконання керівним органом боржника своїх обов`язків та вчинення дій/бездіяльності, які спричинили банкрутство боржника, лише в тому випадку, коли судами буде попередньо здійснено належну правову оцінку та з`ясування причин непередання керівником боржника відповідних документів та цінностей, а також невжиття останнім заходів задля повернення дебіторської заборгованості.

Наведене пояснюється тим, що під час розгляду справи керівник боржника ОСОБА_1, серед іншого, доводив, що практично вся документація була вилучена за результатом комплексних перевірок, а протоколи вилучення документації були втрачені, окрім двох, які є у справі.

На переконання судової колегії, зазначені доводи керівника боржника не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від місцевого господарського суду їх дослідження та надання їм належної правової оцінки і відображення у судовому рішенні, чого зроблено не було.

Тож зважаючи, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки наведених вище доказів та не досліджено обставин справи, що входять до предмету доказування, Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок апеляційного господарського суду про невідповідність ухвали від 09.07.2024 (про задоволення заяви ліквідатора) вимогам законності та обґрунтованості судового рішення.

Разом з тим, скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду та приймаючи нове рішення про відмову в задоволенні заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на засновника та керівника боржника, суд апеляційної інстанції зазначених процесуальних порушень не усунув, відповідних обставин (щодо документального підтвердження причин непередання керівником боржника документів, цінностей та невжиття заходів задля повернення дебіторської заборгованості) належним чином не дослідив.

Також не може колегія суддів погодитися й з правовою позицією суду апеляційної інстанції у контексті того, що лише висновок ліквідатора про наявність ознак доведення до банкрутства боржника його керівником та звіт арбітражного керуючого про фінансово-майновий стан банкрута, виконані за Методичними рекомендаціями, можуть бути належними і допустимими доказами наявності ознак доведення боржника до банкрутства.

Такі висновки апеляційного суду не узгоджуються з наведеною вище позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16 та від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16 та на яку покликаються скаржники.

Своєю чергою, стверджуючи, що аналіз і висновки спеціаліста ФОП Шахно Л.І. про доведення до банкрутства ТОВ «Укр-Газ-Транс» не можуть розглядатись як належний і допустимий доказ, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою вимоги пункту 4 частини першої статті 12 КУзПБ, за змістом яких арбітражний керуючий має право залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами.

З іншого боку, апеляційному суду також належало перевірити, чи викладені спеціалістом у зазначеному документі висновки про наявність ознак доведення ТОВ «Укр-Газ-Транс» до банкрутства підтверджуються відповідними доказами.

Отже, не з`ясувавши зазначених вище обставин та не надавши належної оцінки поданих учасниками справи доказів, апеляційний суд передчасно виснував про недоведення ліквідатором факту наявності ознак доведення боржника до банкрутства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з відповідними доводами скаржників про порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права.

Поряд з цим Верховний Суд зазначає, що для правильного вирішення спору у цій справі (розгляду заяви про покладення субсидіарної відповідальності) ключове значення має встановлення судом факту підтвердження наданими учасниками справи доказами наявності об`єктивної сторони правопорушення, а саме вчинення засновником та керівником боржника ОСОБА_1 дій чи бездіяльності, які мали наслідком доведення боржника до банкрутства.

У цьому зв`язку обґрунтованими є доводи відзиву керівника боржника про те, що презумпція вини суб`єкта субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство не є абсолютною, адже підлягає спростуванню таким суб`єктом лише у випадку доведення заявником (у цьому випадку - ліквідатором) на підставі відповідних доказів наявності об`єктивної сторони правопорушення.

Водночас дійшовши обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права (зокрема приписи статей 86, 269 ГПК України), не надавши належної правової оцінки наявних у справі доказів, що унеможливило встановлення обставин, які є визначальними для вирішення відповідного спору у цій справі.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Оскаржувана постанова таким вимогам не відповідає у зв`язку з порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, про що вмотивовано зазначено вище. При цьому виявлені процесуальні порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені статтею 300 ГПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає частково обґрунтованими підстави касаційного оскарження та погоджується з тими доводами скаржників, які відповідають висновкам суду, наведеним у мотивувальній частині цієї постанови.

Решта аргументів касаційних скарг про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції колегією суддів відхиляються як такі, що спростовуються викладеними вище мотивами Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Зважаючи на допущене апеляційним судом порушення норм процесуального права щодо неповного дослідження зазначених вище обставин та доказів у справі, а також ураховуючи часткову обґрунтованість заявлених скаржниками підстав касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційних скарги та скасування оскаржуваної постанови з направленням матеріалів цієї справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи апеляційному суду необхідно врахувати викладене у цій постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи і, в залежності від встановленого та вимог закону, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Судові витрати

Оскільки за результатами касаційного перегляду оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для нового розгляду до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд не здійснює розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» арбітражного керуючого Худоногової Людмили Юріївни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» задовольнити частково.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі № 914/1196/20 скасувати.

3. Справу № 914/1196/20 у скасованій частині направити на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Огороднік

Судді В. В. Білоус

В. І. Картере