УХВАЛА

06 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 910/12121/23

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І. М. (головуючого), Ємця А. А., Жайворонок Т. Є.,

розглянувши клопотання Міністерства оборони України

про повернення судового збору

за касаційною скаргою Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2024

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Міністерства оборони України

про стягнення 53 196 365, 74 грн,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 17.12.2024: касаційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2024 зі справи № 910/12121/23 в оскаржуваній частині залишено без змін.

Міністерство оборони України (далі - Міністерство, відповідач, заявник) звернулося 29.01.2025 через підсистему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про повернення судового збору, в якому просить повернути 684 703,57 грн надмірно сплаченого судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією від 16.10.2024 № 370/3/1794.

Розглянувши зазначене клопотання, Суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з постанови Суду від 17.12.2024 згідно з доводами касаційної скарги у редакції заяви про усунення недоліків касаційної скарги від 06.11.2024, касаційна скарга відповідача із посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України містила обґрунтування лише щодо незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача вартості послуг з перевезення гуманітарної допомоги на суму 913 087,09 грн. Тобто предметом касаційного оскарження були рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції лише в цій частині.

Щодо висновків судів першої та апеляційної інстанції в частині закриття провадження у справі № 910/12121/23 щодо вимог про стягнення 23 217 620,36 грн основного боргу на підставі пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України та в частині висновків щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 29 065 658,29 грн касаційна скарга не містила належного обґрунтування (із посиланням на жодну із підстав касаційного оскарження), а тому судом касаційної інстанції в силу положень статей 2, 300 ГПК України в цій частині не переглядалася.

Згідно з наявною інформацією у Комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» у виписці про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, кошти у сумі 706 617,66 грн, сплачені відповідно до документа (платіжної інструкції) від 16.10.2024 № 370/3/1794 - зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, наявний надмірно сплачений судовий збір за розгляд касаційної скарги Міністерства у сумі 684 703, 57 грн.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Положенням частини п`ятої статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Пункт 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, визначає повернення надмірно сплаченого судового збору.

Перевіривши доводи, викладені у клопотанні Міністерства оборони України, а також факт сплати і зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, розмір судового збору який належало сплатити у порівнянні з розміром, що сплачено, колегія суддів встановила, що різниця складає 684 703, 57 грн, та є такою, що надмірно зарахована до Державного бюджету України і підлягає поверненню Міністерству з огляду на частину першу, п`яту статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи зазначене Суд дійшов висновку, що клопотання Міністерства про повернення надміру сплаченого судового збору слід задовольнити.

Керуючись пунктом 1 частини першої, п`ятої статті 7 Закону України «Про судовий збір», частиною другою статті 123, статтею 234 ГПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Міністерства оборони України про повернення судового збору зі справи № 910/12121/23 задовольнити.

2. Повернути Міністерству оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6 , ) зі спеціального фонду Державного бюджету України 684 703, 57 грн (шістсот вісімдесят чотири тисячі сімсот три гривні 57 копійок) судового збору, внесеного у більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачений за платіжною інструкцією від 16.10.2024 № 370/3/1794.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Жайворонок