УХВАЛА

м. Київ

05.02.2025Справа № 910/9742/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22

За позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДНІПРО-торг" (03182, м. Київ, вул. Миру, 19, )

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 )

про солідарне стягнення 12 856 109,58 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача (скаржника): не з`явився

Від відповідача (боржника): не з`явився

Від приватного виконавця: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДНІПРО-торг" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/150-2/1667 "Кредитування траншами для корпоративних клієнтів" до Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/01-00-3-0/322 від 09.12.2014 у розмірі 12 856 109,58 грн, з яких 12 000000,00 грн основного боргу та 856 109,58 грн відсотків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 у справі №910/9742/22 позов задоволено частково; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДНІПРО-торг" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" заборгованість за кредитом у розмірі 12 000 000 грн 00 коп. та заборгованість за відсотками у розмірі 481 315грн 06 коп; у решті позовних вимог відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ДНІПРО-торг" на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 93 609 грн 86 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 93 609 грн 86 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 у справі №910/9742/22 задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 у справі №910/9742/22 змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" витрат по сплаті судового збору в розмірі 93 609 грн 86 коп., виключивши з резолютивної частини рішення абзац 5.

21.02.2024 через відділ діловодства суду надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення про відстрочку виконання рішення, в якому останній просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 у справі №910/9742/22 на дванадцять місяців з дня ухвалення такого судового рішення про відстрочення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 призначено розгляд заяви на 04.03.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у задоволені заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення у справі №910/9742/22 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2024 скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.03.2024; у задоволенні клопотання про зупинення передачі майна ОСОБА_1 на реалізацію, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, заг. площею 355,3 кв.м., житл. площею 212,6 кв.м. та земельна ділянка, К/Н :01:046:0073, площею 0,15 га, за адресою: АДРЕСА_1 , призначеного оголошення про проведення якого було опубліковано 09.02.2024 12:20, дата проведення аукціону: 11.03.2024 09:00 у виконавчому провадженні №72479789 - відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2024 заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2024 заяву представника Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", Кожуховської О.Л. про участь у судовому засіданні по справі № 910/9742/22 в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича у справі № 910/9742/22 відмовлено.

26.03.2024 через відділ діловодства суду представником приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича подано заяву про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22 шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2024 розгляд заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22 призначено на 08.04.2024.

У зв`язку з надходженням до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.03.2024, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2024 вирішено витребувати з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9742/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2024 зупинено провадження за заявою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22, до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.

08.04.2024 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про залишення без розгляду заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича від 21.03.2024 про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги шляхом ухвалення додаткового судового засідання.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі № 910/9742/22 про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення - залишено без змін.

Також постановою з Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей І.М. - залишено без змін.

06.06.2024 повернулися з Північного апеляційного господарського суду матеріали даної справи до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 поновлено провадження у справі № 910/9742/22 з розгляду заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у даній справі; розгляд заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22 призначено на 08.07.2024.

Суд зазначає, що у зв`язку з надходженням до Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024, ухвалою Верховного Суду від 24.06.2024 постановлено витребувати з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9742/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2024 зупинено провадження у справі № 910/9742/24 до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 24.07.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 травня 2024 року у справі № 910/9742/22 змінено в частині покладення на ОСОБА_1 судових витрат у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги, виключивши з мотивувальної частини постанови речення такого змісту: "Відповідно до ст. 129 ГПК України оскільки підстави для скасування оскаржуваної ухвали у справі та задоволення апеляційної скарги відсутні, судовий збір за її подання слід покласти на апелянта (відповідача-2 у справі)." та виключивши з резолютивної частини постанови пункт третій; у решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 15 травня 2024 року, а також ухвалу Господарського суду міста Києва від 18 березня 2024 року у справі № 910/9742/22 залишено без змін.

02.08.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/9742/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2024 поновлено провадження у справі № 910/9742/22 з розгляду заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у даній справі, розгляд заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22 призначено на 21.08.2024.

Сторони та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Мойсей Іван Михайлович участь своїх представників у засідання суду 21.08.2024 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2024 відкладено розгляд заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22 на 11.09.2024.

У судовому засіданні 11.09.2024 представник заявника підтримав заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат та просив її задовольнити.

Сторони участь своїх представників у засідання суду 11.09.2024 не забезпечили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 провадження за заявою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22, зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.04.2023 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 у справі № 921/357/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 поновлено провадження у справі № 910/9742/22 з розгляду заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі; розгляд заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22 призначено на 05.02.2025.

В судове засідання 05.02.2025 представники сторін та виконавчої служби не з`явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У заяві про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу заявник просить покласти на ОСОБА_1 понесені ним витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом скарги на дії приватного виконавця у розмірі 25 000,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2022 у справі № 913/869/14 зазначив, що під час розгляду скарги на дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби при вирішенні питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають застосуванню положення статей 123, 126, 344 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження обставин надання скаржнику правової допомоги до матеріалів справи долучено: копію договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №12-03/2024 від 12.03.2024, звіт про надані послуги, акт передачі-приймання послуг №30 від 19.03.2024, рахунок №133 від 15.03.2024 та копію платіжної інструкції №1473 від 19.03.2024.

Відповідно до п. 3 договору про надання правничої допомоги гонорар за надання послуг правової допомоги в рамках судових справ за участю Клієнта складається із кількох компонентів та визначається наступним чином:

- за надання послуг правової (правничої) допомоги під час розгляду справи в суді однієї (першої або апеляційної або касаційної) інстанції до винесення судового рішення, яким закінчується розгляд справи у відповідній інстанції Клієнт сплачує на умовах попередньої оплати виконавцю фіксований гонорар, що становить 25 000 грн без ПДВ за кожну судову справу у кожній відповідній інстанції.

- клієнт сплачує виконавцю гонорар вказаний в п. 3.1.1. договору на підставі рахунків виконавця двома рівними частинами. Першу частину на суму 12500 грн за надання правової допомоги у кожній справі у кожній відповідній інстанції Клієнт оплачує протягом 30 днів з моменту повідомлення виконавцю про замовлення послуг щодо відповідної справи. Другу частину на суму 12 500 грн за надання правової допомоги у кожній справі у кожній відповідній інстанції клієнт оплачує протягом 60 днів з моменту повідомлення виконавцю про замовлення послуг щодо відповідної справи;

- гонорар і додаткові витрати оплачуються клієнтом шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок виконавця на підставі рахунків виконавця, наданих клієнту електронним листом (скан-копія) або спрямованих поштою протягам 5 (п`яти) банківських днів з дати виставлення рахунку виконавцем. Якщо останній день оплати рахунків виконавця припадає на вихідний або офіційний святковий день, то наступний робочий день вважається граничним терміном оплати рахунків виконавця.

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту передачі-приймання послуг №30 від 19.03.2024 була надана професійна правнича допомога адвоката на суму 25 000,00грн.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

У пунктах 133-135 постанови від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

ОСОБА_1 не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

У цьому контексті суд також враховує, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 наведено такі висновки:

"… У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи".

"Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу".

"У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція міститься в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначеними частинами 5 - 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Керуючись нормами статті 129 ГПК України, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 29 лютого 2024 року у справі № 922/1341/23.

Згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" за заявою №58442/00 щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

При цьому суд враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі, чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22.

Враховуючи вище наведене, дослідивши надані заявником докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом скарги на бездіяльність органу державної виконавчої служби, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співрозмірності їхнього розміру, та є завищеним.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Дослідивши наданий заявником обсяг послуг, врахувавши характер правовідносин, а також те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути ані способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються (тим паче за рахунок держави), ані становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про необґрунтованість розміру витрат стягувача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн.

З огляду на викладені вище висновки суду щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22 та стягнення з Ярошенка Сергія Григоровича витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст.126, 129, 130, 232-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на дії приватного виконавця у справі № 910/9742/22, задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу Київської області Мойсей Івана Михайловича (08202, Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Миру 16, 3-й поверх, офіс 4, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

3. У задоволенні заяви у решті суми витрат на правову допомогу відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткова ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткова ухвала складена 06.02.2025

Суддя І.О. Андреїшина