ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2025 р. Справа№ 910/19855/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Кравчука Г.А.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.

за участі представників:

від позивача: Гайдамаченко В.Г.

від відповідача: Захарчук І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024

у справі № 910/19855/23 (суддя - Шевчук Н.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИСА-ДДК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП»

про стягнення 550 190,50 грн за договором оренди № 1405/2023 від 14.05.2023

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог, заяви про розподіл та стягнення судових витрат

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТИСА-ДДК» звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про стягнення заборгованості за договором оренди № 1405/2023 від 14.05.2023 у сумі 550 190,50 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), з яких 191 194,30 грн основний борг, 67 210,46 грн штраф у розмірі 20 % від суми простроченого платежу, 250 000, 00 грн неустойка у розмірі 50 % орендної плати та 41 785,80 грн подвійна облікова ставка НБУ.

Господарський суд Київської області рішенням від 26.09.2024, з урахуванням ухвали від 02.10.2024 про виправлення арифметичної помилки, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИСА-ДДК» задовольнив частково, вирішив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИСА-ДДК» штраф у розмірі 28 971, 60 грн та судовий збір у розмірі 434, 57 грн; в іншій частині вимог у позові відмовив.

01.10.2024 року через систему «Електронний суд» відповідач надіслав заяву про розподіл та стягнення судових витрат, у якій просить стягнути з позивача на користь відповідача 76 500, 00 грн витрат на правничу допомогу (пропорційно до частини, в якій відмовлено). До вказаної заяви відповідачем долучено докази, що підтверджують обсяг наданих послуг та розмір витрат, які понесені ним на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи.

1.2. короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 910/19855/23 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про розподіл та стягнення судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд виходив з того, що відповідачем у заяві про розподіл та стягнення судових витрат не наведено обґрунтувань поважності причин не подання суду доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі, зважаючи на те, що на момент ухвалення рішення всі необхідні докази були наявні у його розпорядженні.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 910/19855/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення по справі, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про розподіл та стягнення судових витрат задовольнити у повному обсязі.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Коробенко Г.П., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 910/19855/23 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/19855/23.

23.10.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/19855/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024 та призначено до розгляду на 04.12.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 відкладено розгляд справи № 910/19855/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024 на 29.01.2025.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.01.2025 у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 у справі визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Кравчук Г.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 прийнято до провадження справу № 910/19855/23 колегією суддів у визначеному складі, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024 здійснювати 29.01.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 відкладено розгляд справи № 910/19855/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024 на 05.02.2025.

28.01.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИСА-ДДК» надійшли заперечення на апеляційну скаргу відповідача.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт наголошує, що він до закінчення судових дебатів у справі зробив в усній формі заяву про те, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а також подав до суду такі докази протягом даного строку.

За таких обставин, за доводами відповідача, суд першої інстанції не мав підстав для відмови в задоволенні заяви про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення суду.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначає, що заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 76500,00 грн не відповідають критерію розумності, співмірності та пропорційності, а у поданій після прийняття рішення по суті спору заяві про розподіл та стягнення судових витрат представник ТОВ «Девелопмент Бізнес Інвест Груп» не навів жодних поважних причин неможливості подання ним до закінчення судових дебатів у справі доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат.

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судовому засіданні 05.02.2025 з`явились представники учасників справи.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.09.2024 у справі № 910/19855/23 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02.10.2024) позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИСА-ДДК» штраф 28 971,60 грн. та судовий збір 434,57 грн, в іншій частині вимог у позові відмовлено.

01.10.2024 відповідачем подано заяву про розподіл та стягнення судових витрат, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача 76 500, 00 грн витрат на правничу допомогу (пропорційно до частини, в якій відмовлено). До вказаної заяви відповідачем долучено докази, що підтверджують обсяг наданих послуг та розмір витрат, які понесені ним на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 910/19855/23 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про розподіл та стягнення судових витрат.

Суд виходив з того, що відповідачем не надано суду необхідні докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат до закінчення у цій справі судових дебатів.

У свою чергу, апелянт стверджує, що він до закінчення судових дебатів у справі зробив в усній формі заяву про те, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а також подав до суду такі докази протягом такого строку.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у прийнятті додаткового рішення та вбачає наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 910/19855/23, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Згідно з висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні від 02.06.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що, при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 922/4022/20.

У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18 зазначено, що неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Як убачається із матеріалів справи і встановлено апеляційним господарським судом, відповідач у відзиві на позовну заяву відповідач вказав попередній розрахунок судових витрат, які планує понести у зв`язку із розглядом справи - 80 000, 00 грн.

Також як вбачається із протоколу судового засідання від 26.09.2024, відповідач до закінчення судових дебатів у справі зробив в усній формі заяву про те, що докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У подальшому, у п`ятиденний строк відповідачем подано заяву про розподіл та стягнення судових витрат, яка сформована в системі «Електронний суд» з доказами понесення таких витрат.

Натомість, суд першої інстанції зазначив, що як на момент подання відзиву, так і до закінчення судових дебатів у цій справі відповідач, враховуючи відсутність необхідності подання детального опису робіт, зокрема у формі окремого розрахунку або акту приймання-передачі наданих послуг, з огляду на визначення між адвокатом та клієнтом в договорі розміру гонорару адвоката у фіксованому розмірі, був обізнаний із розміром суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною і мав всі процесуальні можливості реалізувати свої права та надати суду необхідні докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, до закінчення у цій справі судових дебатів.

Однак, як вбачається з аналізу наведених вище положень, відповідач дотримався встановленого процесуальними нормами порядку та строків подання доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, а тому у суду були відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про розподіл та стягнення судових витрат з підстав начебто пропуску останнім строку на подання таких доказів, натомість як такі висновки не відповідають обставинам справи та суперечать наведеним вище положенням законодавства.

Щодо заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу судова колегія зазначає наступне.

Разом із заявою про розподіл судових витрат відповідачем було надано:

- копію договору про надання правничої допомоги від 10.07.2023;

- копію додаткової угоди № 1 від 14.02.2024 до договору;

- копію акта приймання-передачі наданих послуг № 1 від 30.09.2024;

- копію ордера на надання правничої допомоги від 21.02.2024.

За умовами укладеного між Захарчук Іваном Анатолійовичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» (клієнт) договору про надання правничої допомоги від 10.07.2023, адвокат здійснює захист, представництво та надання інших видів правничої (правової) допомоги клієнту (пункт 1.1).

Згідно із пунктом 2.4 договору, оплата послуг адвоката за цим договором та компенсація витрат адвоката, здійснених ним для надання правової допомоги за цим договором, проводиться у розмірах, в порядку та на умовах, визначених додатковою угодою.

За умовами додаткової угоди № 1 від 14.02.2024, укладеної між сторонами договору про надання правничої допомоги від 10.07.2023, сторони домовилися, що адвокат надає клієнту професійну правничу допомогу по справі № 910/19855/23 за позовом ТОВ «ТИСА-ДДК» до ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про стягнення грошових коштів за договором оренди, яка полягає в повному юридичному супроводі судового процесу, представництва інтересів та захист клієнта в суді, як відповідача по даній справі в судах всіх інстанцій (пункт 2).

Водночас у пункті 2 додаткової угоди сторони домовилися, що вартість послуг по наданню правової допомоги в Господарському суді Київської області визначається у фіксованій сумі та оцінюється в розмірі 85 000, 00 грн, відповідно до пункту 2.4 договору про надання правової допомоги і є фіксованою винагородою (гонораром) адвоката.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання правничої допомоги від 10.07.2023 адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги в рамках надання правничої допомоги щодо представництва інтересів та захисту прав клієнта під час розгляду справи №910/19588/23 за позовом ТОВ «ТИСА-ДДК» до ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про стягнення грошових коштів за Договором оренди, щодо повного юридичного супроводу судового процесу, представництва інтересів та захисту прав клієнта в суді, як відповідача по даній справі в Господарському суді Київської області, вартість послуг - 85 000,00 грн.

Судом враховується, що відповідно до усталеної судової практики судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено (аналогічної правової позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Верховний Суд у постанові від 02.02.2023 № 915/606/21 зазначив про те, що у разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

Таким чином, з огляду на визначення між адвокатом та клієнтом в договорі розміру гонорару адвоката у фіксованому розмірі, відсутня необхідність подання детального опису робіт як-то у формі окремого розрахунку, так і у формі акту приймання-передачі наданих послуг, оскільки з поданих документів та обставин справи можна встановити дійсний обсяг проведеної адвокатом роботи та її вартості.

Дослідивши надані заявником документи, судова колегія вважає, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції.

Разом з цим, щодо розміру заявлених витрат суд зазначає наступне.

У поданій до суду заяві про розподіл та стягнення судових витрат Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» просило суд стягнути з позивача на користь відповідача 76 500, 00 грн витрат на правничу допомогу (пропорційно до частини, в якій відмовлено).

У свою чергу, позивачем було подано заяву про зменшення витрат відповідача на оплату правничої допомоги, у якій позивач зазначав, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлений відповідачем розмір таких витрат є неспівмірним із складністю справи, не є пропорційним, неминучим та необхідним. На неспівмірність таких витрат позивач посилався й у запереченнях на апеляційну скаргу відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності, пропорційності та є надмірним, виходячи з наступного.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.

Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Колегія суддів з урахуванням наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись зокрема такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності розміру витрат на правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи, дійшла висновку, що заявлені відповідачем витрати на правову допомогу у розмірі 76 500,00 грн за розгляд судової справи №910/19855/23 у суді першої інстанції, що фактично становлять більш ніж сьому частину суми позову - не відповідають критерію розумності та пропорційності їхнього розміру з урахуванням складності справи та предмету позову.

Таким чином, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, а також врахувавши предмет позову та заперечення позивача щодо неспівмірності таких витрат, Північний апеляційний господарський суд вважає справедливим та розумним задоволення поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про розподіл та стягнення судових витрат частково в розмірі 10 000,00 грн.

В іншій частині витрати відповідача на правничу допомогу покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП».

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви відповідача про стягнення судових витрат з підстав пропуску заявником строку на подання доказів на підтвердження понесення таких витрат з огляду на невідповідність таких висновків суду першої інстанції матеріалам справи та положенням процесуального законодавства.

За результатами перегляду оскаржуваної ухвали суду колегією суддів встановлено наявність підстав для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про розподіл та стягнення судових витрат.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною першою статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Стороною в договорі про надання правової допомоги є Адвокатське бюро. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього Закону).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення аргументів учасників справи

Доводи апелянта щодо дотримання ним визначеного процесуального порядку повідомлення суду до закінчення судових дебатів по справі про подання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а також подання до суду таких доказів протягом даного строку - знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду про відмову в задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Ухвала Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 910/19855/23 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про розподіл та стягнення судових витрат у справі № 910/19855/23 слід задовольнити частково, присудивши до стягнення з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, у задоволенні решти заяви відповідача про розподіл та стягнення судових витрат у справі № 910/19855/23 слід відмовити.

Відтак, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі №910/19855/23 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі №910/19855/23 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2024 у справі № 910/19855/23 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про розподіл та стягнення судових витрат у справі № 910/19855/23 задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИСА-ДДК» (08130, Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Велика Кільцева, будинок 4-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» (01033, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 40, офіс 506, ) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

5. У задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУП» про розподіл та стягнення судових витрат у справі № 910/19855/23 відмовити.

6. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

7. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 11.02.2025.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Г.А. Кравчук

О.В. Тищенко