УХВАЛА

05 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 902/1497/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р. Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,

прокурора - Єреп В.В.,

позивача 1 - не з`явились,

позивача 2 - Сеніва А.М.,

відповідача 1 - Заболотного М.А.,

відповідачки 2 - Задорко Ю.М.,

третьої особи - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця Дощини Світлани Лівонівни про зупинення провадження

у справі №902/1497/23

за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Дощини Світлани Лівонівни

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 (головуючий суддя - Бучинська Г.Б., судді: Маціщук А.В., Філіпова Т.Л.) та рішення Господарського суду Вінницької області від 08.02.2024 (суддя Яремчук Ю.О.)

у справі №902/1497/23

за позовом заступника керівника Вінницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Вінницької обласної ради

до 1. Тиврівського обласного будинку-інтернату для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку,

2. фізичної особи-підприємця Дощини Світлани Лівонівни,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Південно-Західне міжобласне відділення Антимонопольного комітету України,

про визнання договору недійсним та повернення 251 080 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Заступник керівника Вінницької окружної прокуратури (далі також - прокурор) в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Вінницької обласної ради звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Тиврівського обласного будинку-інтернату для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку та фізичної особи-підприємця Дощини Світлани Лівонівни (далі - ФОП Дощина С.Л.) про визнання недійсним договору про публічну закупівлю та повернення 251 080 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір укладений за підсумками відкритих торгів, результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями його учасників, а тому підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу однієї сторони - ФОП Дощини С.Л., на підставі статті 203, частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

3. Заперечення відповідача 1 мотивовані відсутністю підстав для визнання недійсним оспорюваного договору з огляду на те, що постачальник виконав свої договірні зобов`язання. Продукція поставлялася якісна і вчасно. У цій процедурі торгів ціни на замовлену продукцію, виставлені (оголошені) постачальником були найнижчими - 251 080 грн. Харчування підопічних Тиврівського обласного будинку-інтернату для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку здійснювалось своєчасно, відповідно до норм та графіків харчування осіб спецкатегорій.

4. Заперечення відповідачки 2 обґрунтовані, зокрема, тим, що:

(1) оспорюваний правочин є виконаним, відповідачка 2 отримала визначені договором кошти, а відповідач 1 - продукти харчування;

(2) у торгах брало участь лише два учасники - фізичні особи-підприємці, інших учасників зареєстровано не було;

(3) на момент звернення прокурора до суду строк дії договору та зобов`язань за ним закінчились;

(4) рішення Адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.10.2021 року №72/52-р/к, яким визнано дії ФОП Дощини С.Л. та ФОП Бондар Т.О. щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю продуктів харчування порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів, не існувало як на момент прийняття замовником рішення про визнання пропозиції учасника ФОП Дощини С.Л. переможцем відкритих торгів, так і на момент укладання договору;

(5) зазначене рішення Адміністративної колегії є обов`язковим саме для осіб, яких вони стосуються, що, в свою чергу, є відмінним від преюдиційності обставин, визначених приписами частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК).

5. Господарський суд Вінницької області рішенням від 08.02.2024 у справі №902/1497/23, яке Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 13.11.2024, позов задовольнив. Визнав недійсним договір про публічну закупівлю від 09.02.2019 №43, укладений між Тиврівським обласним будинком-інтернатом для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку та ФОП Дощиною С.Л. Стягнув з ФОП Дощини С.Л. на користь Тиврівського обласного будинку-інтернату для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку 251 080 грн, а з Тиврівського обласного будинку-інтернату для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку одержані ним за рішенням суду 251 080 грн стягнув в дохід держави.

6. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що у діях відповідачки 2 вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з метою усунення конкуренції під час проведення зазначеного тендеру та недобросовісне отримання права на укладення договору. Рішення тендерного комітету Тиврівського обласного будинку інтернату для осіб з інвалідністю та осіб похилого віку, оформлене протоколом його засідання від 29.01.2019 завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу однієї сторони. Договір укладений за підсумками відкритих торгів, результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу відповідачки 2 на підставі статті 203, частини третьої статті 228 ЦК.

7. ФОП Дощина С.Л. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 та рішення Господарського суду Вінницької області від 08.02.2024 у справі №902/1497/23 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

8. Підставою касаційного оскарження скаржниця визначила пункт 1 частини другої статті 287 ГПК, зазначаючи про неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного Суду, викладених в постановах: від 18.09.2024 у справі №918/1043/21, від 03.12.2021 у справі №906/1061/20, від 20.06.2018 у справі №802/470/17-а, від 08.05.2018 у справі №2а-3847/08/0470, від 04.06.2020 у справі №2а-6995/12/1370, від 03.09.2020 у справі №2а-0370/3414/12, від 26.10.2021 у справі №2а-19251/11/2670, від 25.07.2023 у справі №160/14095/21, щодо застосування статей 216, 228 ЦК, статті 208 Господарського кодексу України (далі - ГК).

9. Доводи скаржниці зводяться до того, що:

(1) суб`єкти, визначені прокурором як позивачі, не наділені тими повноваження, на виконання яких прокурор подав позов. Невідповідний склад позивачів є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову;

(2) суди попередніх інстанцій не врахували наявність сталої судової практики і не застосували правові позиції Верховного Суду стосовно того, що за своєю суттю наслідки, передбачені статтею 208 ГК та частиною третьою статті 228 ЦК є адміністративно-господарськими санкціями, які стягуються за рішенням суду в дохід держави за порушення правил здійснення господарської діяльності, та які повинні застосовуватись із додержанням строків, встановлених статтею 250 ГК;

(3) натомість суди застосували нерелевантний висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.07.2023 у справі №160/14095/21, щодо застосування норм частини першої статті 208 та частини першої статті 250 ГК, правової природи наслідків визнання господарського зобов`язання недійсним і строків їх застосування;

(4) окремі недоліки процедури проведення публічної закупівлі, наведені в рішенні Адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.10.2021 №72/52-р/к, не спростовують правомірність мети договору та його повне виконання обома сторонами, а тому не можуть бути підставою для визнання цього договору недійсним;

(5) суди попередніх інстанцій не зазначили, в чому саме полягала завідома суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення оспорюваного договору, а також про наявність протиправних наслідків за фактом виконання оскаржуваного правочину та наявності вини відповідачів у формі умислу;

(6) відповідачка понесла відповідальність за вчинене нею порушення законодавства про захист економічної конкуренції, сплативши накладений на неї штраф;

(7) суди не врахували, що згідно з позицією Верховного Суду сам факт вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМКУ, не є підставою для визнання оспорюваних правочинів недійсними як таких, що вчинені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства (частина третя статті 228 ЦК);

(8) апеляційний суд помилково вважав, що позовна вимога про визнання недійсним виконаного договору без одночасного заявлення позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, передбачених статтею 216 ЦК, є належним способом захисту, який передбачений законом.

10. Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області подало відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що у нього були відсутні правові підстави для прийняття рішення про проведення моніторингу закупівлі, яка є предметом розгляду цієї справи №902/1497/23. Позиція Держаудитслужби щодо представництва інтересів держави за участю або без такої представників Держаудитслужби висвітлено в листі від 27.06.2019 №25-17/395-2019, яка підтримана листом Генеральної прокуратури України від 05.08.2019 №05/1-11616-19, які наявні в матеріалах справи.

11. ФОП Дощина С.Л. подала клопотання про зупинення провадження у цій справі №902/1497/23 до закінчення перегляду у касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах у справі №922/3456/23, мотивоване тим, що вказана справа передана на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з огляду на необхідність відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, щодо застосування частини третьої статті 228 ЦК.

12. Вінницька окружна прокуратура подала відзив на касаційну скаргу, в якому заперечує доводи скаржника та стверджує, що:

(1) оскільки засновником відповідача 1 та власником його майна є територіальна громада Вінницької області в особі Вінницької обласної ради, яка фінансує і контролює діяльність цього комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, Вінницька обласна рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у цій справі;

(2) Північний офіс Держаудитслужби наділений повноваженнями щодо здійснення заходів державного фінансового контролю з метою ефективного, законного, результативного використання фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів, у тому числі у сфері здійснення публічних закупівель на території Вінницької області;

(3) наслідки визнання господарського зобов`язання недійсним не є видом господарських санкцій, передбачених розділом V ГК, а є окремим видом відповідальності, у зв`язку з чим на ці правовідносини не поширюються норми статті 250 ГК щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій;

(4) адміністративно-господарські санкції застосовані до скаржниці Антимономольним комітетом України у виді штрафу за порушення економічного законодавства, а правове обґрунтування позовних вимог ґрунтується на спеціальній процедурі визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину в порядку частини третьої статті 228 ЦК;

(5) пред`явлення позову зумовлено очевидним порушенням інтересів держави в бюджетній сфері, оскільки вчинення відповідачкою 2 порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендеру, призвело до придбання товару за рахунок бюджетних коштів за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендеру її видимості. Наслідком цього стало нівелювання мети публічної закупівлі - отримання послуги з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу бюджетних коштів;

(6) висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, спростовують доводи скаржника стосовно того, що у разі визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції, не є можливим застосування передбачених положеннями частини третьої статті 228 ЦК наслідків недійсності договору, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, а застосуванню підлягають наслідки виконання недійсного правочину, передбачені частиною першою статті 216 ЦК.

13. Вінницька обласна рада також подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить врахувати наведені нею доводи стосовно того, що:

(1) оскаржувані рішення в частині задоволених позовних вимог не в повній мірі відповідають вимогам щодо законності та обґрунтованості;

(2) прокурор не довів підстав представництва інтересів держави в суді в особі Північного офісу Держаудитслужби та Вінницької обласної ради, а суди не встановили конкретних норм права, які б надавали Вінницькій обласній раді повноваження на здійснення контролю за законністю проведених закупівель та ефективністю використання бюджетних коштів відповідачем 1, а також на звернення до суду з позовами про оскарження правочинів, укладених комунальними підприємствами, установами, організаціями;

(3) у разі завдання шкоди інтересам держави і суспільства внаслідок укладення спірного договору, прокурор мав право пред`явити вимогу про стягнення шкоди відповідно до статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Однак, звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору та стягнення до доходу держави коштів, отриманих за договором, незважаючи на те, що умови оспорюваного договору були повністю виконані;

(4) частина третя статті 228 ЦК передбачає не реституцію, а стягнення в дохід держави адміністративно-господарської санкції згідно з частиною першою статті 238 ГК;

(5) стягнення в дохід місцевого бюджету не передбачено частиною третьою статті 228 ЦК.

14. Розглянувши клопотання ФОП Дощини С.Л. про зупинення провадження у цій справі, Суд встановив, що Верховний Суд ухвалою від 13.11.2024 передав на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №922/3456/23 за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Північно-Східного офісу Держаудитслужби до Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради, Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт" про визнання недійсним рішення тендерного комітету, договору про закупівлю товарів та стягнення коштів.

15. Передаючи справу №922/3456/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, згідно з якими встановлене порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до частини третьої статті 228 ЦК, а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК, в разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

16. Ухвалою від 20.12.2024 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийняла до розгляду справу №922/3456/23 та призначила її розгляд на 07.02.2025 о 10:00 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №203.

17. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК суд може за заявою учасника справи, а також із власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

18. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

19. З огляду на подібність правовідносин у справі №902/1497/23 та у справі №922/3456/23 з урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, за результатом розгляду клопотання скаржниці про зупинення касаційного провадження у справі до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23, Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі №902/1497/23 за касаційною скаргою ФОП Дощини С.Л. на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 та рішення Господарського суду Вінницької області від 08.02.2024 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, пунктом 11 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання фізичної особи-підприємця Дощини Світлани Лівонівни про зупинення провадження у справі №902/1497/23 задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі №902/1497/23 за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Дощини Світлани Лівонівни на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 та рішення Господарського суду Вінницької області від 08.02.2024 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3456/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.Р. Кібенко

В.І. Студенець