ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2025 р. Справа№ 910/9481/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача: Бохан О.С. (в залі суду);

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Вікторова Владислава Олександровича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2024, постановлену за результатом розгляду заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/9481/24 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Багіров шипінг ейдженсі»

до Фізичної особи-підприємця Вікторова Владислава Олександровича

про стягнення 555 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Багіров шипінг ейдженсі» від позову. Закрито провадження у справі № 910/9481/24 у зв`язку з відмовою позивача від позову. Судовий збір за подання позовної заяви залишено за позивачем. У задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача 60 000 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовлено. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу залишено за відповідачем.

Ухвала мотивована тим, що в даному випадку, позивач відмовився від позову після укладення сторонами 04.11.2024 договору про проведення взаєморозрахунків, тобто вимоги позивача задоволені відповідачем після пред`явлення позову. Тому витрати відповідача на професійну правничу допомогу слід залишити за відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Фізична особа-підприємець Вікторов Владислав Олександрович звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважними причини пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/9481/24 та поновити відповідачу пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 у відповідній частині. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 в частині відмови у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Вікторова Владислава Олександровича про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Багіров шипінг ейдженсі» судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/9481/24. Постановити у відповідній частині нове судове рішення, яким задовольнити заяву Фізичної особи-підприємця Вікторова Владислава Олександровича про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Багіров шипінг ейдженсі» судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/9481/24.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що з умов договору про проведення взаєморозрахунків та матеріалів справи випливає, що відповідачем було поставлено позивачу товар ще в січні 2024 року, що позивач, укладаючи відповідний договір, підтвердив. Натомість відповідач лише сприяв отриманню товару, який вже перебував у власності позивача. Після укладення цього Договору та виконання умов, передбачених пунктами 1-2 цього договору, сторона-2 зобов`язалася протягом 5 (п`яти) робочих днів подати до Господарського суду м. Києва заяву про відмову від позову у справі № 910/9481/24 в порядку статті 191 Господарського процесуального кодексу України. Отже, у зв`язку із тим, що позивачем 04.11.2024 подано заяву про відмову від позову у справі № 910/9481/24 та в подальшому підтримано її в судовому засіданні від 14.11.2024, судові витрати відповідача, понесені ним у зв`язку з розглядом цієї справи, мають бути відшкодовані позивачем.

Скаржник зазначає про те, що формулювання «сприяє отриманню» жодним чином не свідчить про те, що разом із укладенням договору про проведення взаєморозрахунків відбулося задоволення позовних вимог позивача у справі № 910/9481/24 та перехід права власності на товар, який, у свою чергу, і так належав позивачу.

На думку скаржника, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі неправильно встановив обставини справи та неправильно застосував норми процесуального права, зокрема, ч. 3 ст. 130 ГПК України, порушивши принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, що свідчить про незаконність та необґрунтованість ухвали Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 в частині відмови у задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Позивач письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/9481/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 поновлено Фізичній особі-підприємцю Вікторову Владиславу Олександровичу строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Вікторова Владислава Олександровича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24. Призначено справу № 910/9481/24 до розгляду у судовому засіданні 21.01.2025.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/9481/24 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та їх позиції

Представник відповідача у судовому засіданні 21.01.2025 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 в частині відмови у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Вікторова Владислава Олександровича про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Багіров шипінг ейдженсі» судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/9481/24 та постановити у відповідній частині нове судове рішення про задоволення заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/9481/24.

Представник позивача у судове засідання 21.01.2025 не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документа.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 555 000,00 грн безпідставно отриманих коштів.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає про те, що згідно платіжних інструкцій № 193 від 17.08.2023, № 175 від 24.01.2024, № 134 від 15.01.2024 та № 130 від 12.01.2024 ним було перераховано відповідачу грошові кошти на загальну суму 555000,00 грн за відсутності відповідної правової підстави, а отже зазначені кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/9481/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 05.09.2024, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

05.11.2023 від позивача надійшла заява про відмову від позову та про повернення з Державного бюджету України на свою користь 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначена заява підписана представником позивача адвокатом Бутко Д.Г., повноваження якого підтверджуються ордером №1352832 від 15.07.2024.

13.11.2024 від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000 грн.

14.11.2024 від позивача повторно надійшла заява про відмову від позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Багіров шипінг ейдженсі» від позову. Закрито провадження у справі № 910/9481/24 у зв`язку з відмовою позивача від позову. Судовий збір за подання позовної заяви залишено за позивачем. У задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача 60 000 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовлено. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу залишено за відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із апеляційної скарги, відповідач оскаржує ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 в частині відмови у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Вікторова Владислава Олександровича про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Багіров шипінг ейдженсі» судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/9481/24.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч.1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач, заперечуючи проти позову у відзиві на позовну заяву, в подальшому задовольнив вимоги позивача, і в подальшому, позивач і відповідач остаточно врегулювали ці правовідносини шляхом взаємних розрахунків та домовленостей, про що уклали відповідний договір.

Згідно ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, позивач відмовився від позову вже після укладення сторонами 04.11.2024 договору про проведення взаєморозрахунків, тобто вимоги позивача задоволені відповідачем після пред`явлення позову.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на положення ч. 3 ст. 130 ГПК України, те, що відмова від позову була наслідком підписання договору про проведення взаєморозрахунків, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду про те, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу слід залишити за відповідачем, у зв`язку із чим, правові підстави для скасування чи зміни ухвали Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24, відсутні.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

При укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством (стаття 627 Цивільного кодексу України). Це положення закріплює один з найважливіших принципів договірного регулювання суспільних відносин - принцип свободи договору, який включає в себе наступні складові:

свобода в укладенні договору, тобто відсутність будь-яких примусів, щодо того, вступати суб`єктам в договірні відносини, чи ні;

свобода вибору характеру договору, що укладається, а це означає, що сторони самі для себе вирішують, який саме договір їм укладати. При цьому, вони можуть укладати як договір, що передбачений чинним законодавством, так і такий, що ним не передбачений, проте відповідає загальним засадам цивільного законодавства (частина 1 статті 6 Цивільного кодексу України).

вільний вибір контрагента за договором, тобто сторони шукатимуть того контрагента, який максимально підходить їм за тими чи іншими ознаками.

вільний вибір умов договору, що означає, що сторони на власний розсуд визначають зміст цього договору, формують конкретні умови тощо.

Доводи скаржника про те, що формулювання «сприяє отриманню» жодним чином не свідчить про те, що разом із укладенням договору про проведення взаєморозрахунків відбулося задоволення позовних вимог позивача у справі № 910/9481/24 та перехід права власності на товар, який, у свою чергу, і так належав позивачу, спростовується змістом укладеного договору, оскільки формулювання «відповідач у момент укладення договору сприяє отриманню позивачем поставлених у січні 2024 року позивачу меблів» свідчить про те, що позивачем не отримано вказаного товару при поставці у січні 2024р., тобто, вказаний товар отримано позивачем лише 04.11.2024.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що скаржником не наведено порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Хаджинастасиу проти Греції»).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Вікторова Владислава Олександровича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 слід залишити без змін.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Вікторова Владислава Олександровича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/9481/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/9481/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 10.02.2025.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич