ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/2674/24

за позовом: Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус», м. Київ, від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стронг Менеджмент Актив», м. Київ,

до відповідача: Свято-Николо-Тихвінського жіночого монастиря Київської Єпархії Української Православної Церкви, м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Домашній птах», с. Стави Обухівського району Київської області,

про визнання права іпотекодержателя, звернення стягнення на предмет іпотеки,

Суддя О.В. Конюх,

за участю представників:

від позивача: Піхотенко А.С., адвокат, довіреність від 05.12.2024;

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні 23.12.2024 суд задовольнив клопотання позивача від 20.12.2024 про доручення документів, оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні до 03.02.2025, про що присутній представник позивача був повідомлений особисто під розпис, відсутні відповідач та третя особа ухвалами про повідомлення у порядку ст. 120-121 ГПК України.

Вказані ухвали відповідно до процесуального закону направлялись відповідачу та третій особі засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованими листами з повідомленням №326 та №059 на юридичні адреси згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, поштові відправлення не були вручені адресатам та повернуті підприємством зв`язку на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

07.01.2025 представник позивача подала клопотання від 06.01.2025 про долучення документів до матеріалів справи, зокрема висновку експерта №3 від 03.01.2025 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Крім того, 07.01.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» подала клопотання про доручення документів, зокрема доказів направлення клопотання від 06.01.2025 на адресу відповідача та третьої особи.

31.01.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі №911/2674/24.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що позивач набув статус стягувача у виконавчому провадженні у справі №4/662, у тому числі на майно згідно іпотечного договору від 15.07.2008: нерухоме майно загальною площею 21 449,3 кв.м, за адресою Київська обл., с. Стави, вул. Першотравнева, 1. Відтак, право іпотекодержателя ніким не оскаржується ті підстави для визнання такого права відсутні.

Крім того, відповідач твердить, що спір між тими ж сторонами про той же предмет з тих самих підстав вже розглядався Господарським суду Київської області у справі №911/462/17, рішення від 12.12.2018 набрало законної сили.

Відтак, відповідач вбачає підстави для закриття провадження на підставі п. 3 ст. 231 ГПК України.

У підготовче судове засідання 03.02.2025 з`явився представник позивача. Відповідач та третя особа повторно не з`явились, повноважених представників для участі в судовому засіданні не направили, про причини неявки суд не повідомили, про судове засідання повідомлені належним чином. Позивач заперечив проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі суд зазначає таке.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст.2 ГПК України).

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Перелік підстав закриття позовного провадження у господарській справі визначений у статті 231 ГПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи ухвали суду про закриття провадження у справі, постановленої між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для закриття провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

При цьому, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Верховний Суд в своїй постанові від 25.04.2019 року у справі №540/406/19, від 22.05.2019 року у справі №640/7778/18 зазначив, що закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Аналогічні висновки наведені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц.

Наведене свідчить, що передумовою для застосування положень пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України з посиланням на норми пункту 2 частини першої статті 175 цього Кодексу є наявність, зокрема, відповідних судових рішень у справі з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами заявлених вимог (постанова постанова від КГС ВС від 09.08.2024 р. у справі №909/1060/16).

Дослідивши склад учасників процесу, матеріально-правові вимоги та обставини, що обґрунтовують звернення до суду у справі №911/2674/24 на предмет їх тотожності із справою №911/462/17, про яку зазначає відповідач, суд встановив, що суб`єктний склад сторін у справі №911/2674/24 не є тотожним складу сторін у справі №911/462/17, крім того, обставини справи №911/462/17 частково відрізняються від обставин справи №911/2674/24, які визначені позивачем як підстави своїх вимог. Відтак у суду відсутні підстави для висновку про те, що є рішення господарського суду, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Посилання представника відповідача на відсутність предмету спору у справі не відповідає дійсним обставинам. Так, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20.

У даному випадку не вбачається, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань, позаяк позивач наполягає на наявності спору між сторонами та відповідно вирішенні спору судом по суті. Крім того, з поданої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірних об`єктів нерухомого майна від 24.04.2024 не вбачається реєстрація права іпотеки позивача на підставі іпотечного договору від 15.07.2008.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі №911/2674/24, однак звертає увагу сторін на те, що висновок про відсутність підстав для закриття провадження у справі не свідчить про надання судом оцінки обґрунтованості доводів сторін та позовних вимог по суті.

Додатково суд звертає увагу відповідача на положення ст. 4 та ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Відповідно до ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Представник позивача повідомив, що спір у справі не врегульовано і не може бути врегульовано у позасудовому порядку, позов підтримав в межах заявлених предмету та підстав, повідомив про те, що всі обставини справи викладені в позові, всі наявні у позивача докази додані до справи, всі особи, прав та обов`язків яких стосується, або може стосуватися рішення у справі, беруть участь в судовому процесі, призначення у справі судової експертизи не є необхідним.

Судом виконано завдання підготовчого провадження, передбачені ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, та вирішено питання, зазначені у ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, відповідно наявні підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 181, 183, пунктом 3 частини 2 ст. 185, ст.ст. 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника відповідача Свято-Николо-Тихвінського жіночого монастиря Київської Єпархії Української Православної Церкви від 31.01.2025 про закриття провадження залишити без задоволення.

2. Підготовче провадження закрити. Призначити справу до судового розгляду по суті на 17.02.2025 об 11:00. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108).

3. Повідомити учасників справи про судове засідання.

4. Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/), а також за номером телефону .

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому частиною 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її оголошення та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя О.В. Конюх