ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. ОдесаСправа № 915/291/24
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Колоколова С.І.,

секретар судового засідання Полінецька В.С.,

за участю представників учасників судового процесу:

від ПАТ «Дельта Банк»: Мізунський А.І., за довіреністю;

від ТОВ «Укрдебт Плюс»: Пивоваров В.І., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області про скасування заходів забезпечення позову

від 30 жовтня 2024 року (повний текст складено 30.10.2024)

у справі №915/291/24

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк

до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс

про визнання припиненим права іпотеки та скасування державної реєстрації права іпотеки

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс

до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк

про скасування державної реєстрації права власності на частку квартири,-

суддя суду першої інстанції: Коваль С.М.,

місце винесення рішення: м. Миколаїв, вулиця Фалєєвська, 14, Господарський суд Миколаївської області

Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 12.02.2025, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Публічне акціонерне товариство (ПАТ) Дельта Банк (далі також Банк, позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Укрдебт Плюс» (далі також відповідач, Товариство), в якій просило суд:

- припинити право іпотеки Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс за договором іпотеки від 10.07.2008, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О. М. та зареєстрованим за реєстровим № 1692, номер запису про іпотеку 27692245, стосовно 3/5 частини квартири АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ПАТ Дельта Банк, номер запису про право власності 31809009;

- скасувати державну реєстрацію обтяження на нерухоме майно, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 27692302, стосовно 3/5 частини квартири АДРЕСА_1 що перебуває у власності ПАТ Дельта Банк номер запису про право власності 31809009;

- судові витрати покласти на відповідача.

За вказаними вимогами ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.03.2024 відкрито провадження у даній справі.

Разом з цим, ТОВ Укрдебт Плюс» звернулось до суду із зустрічним позовом, про скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію за ПАТ Дельта Банк права власності на 3/5 частки квартири за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул.8-го Березня, буд.14, кв.48 (запису про право власності 31809009) та припинити право власності ПАТ Дельта Банк на вказане нерухоме майно.

В обґрунтування зустрічного позову Товариство зазначає, що Банк незаконно зареєстрував за собою право власності на 3/5 частини квартири АДРЕСА_1 .

Господарським судом Миколаївської області прийнято зустрічну позовну заяву до сумісного розгляду з позовом ПАТ Дельта Банк у справі №915/291/24.

В подальшому, ТОВ Укрдебт Плюс було подано заяву (вх. №8781/24 від 22.07.2024), в якій Товариство просило суд вжити заходи забезпечення зустрічного позову шляхом:

1) накладення арешту на нерухоме майно - 3/5 частки квартири за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул.8-го Березня, буд.14, кв.48, що зареєстроване за ПАТ Дельта Банк, (запису про право власності 31809009);

2) заборони ПАТ Дельта Банк, вчиняти дії пов`язані з відчуженням у будь-який спосіб нерухомого майна - 3/5 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що зареєстроване за ПАТ Дельта Банк (запису про право власності 31809009).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Товариство, посилаючись на підстави свого звернення до суду із зустрічним позовом до Банку, вказує, що 18.07.2024 ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» дізналось, що на сайті https://prozorro.sale/auction/GFD001-UA-919/ ПАТ «Дельта Банк» виставило на продаж через аукціон лот (склад лота): 3/5 частки трикімнатної квартири (реєстраційний №101) загальна площа: 67,8 кв.м., житлова площа: 40,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 за початковою (стартовою) ціною 537 180,00 грн без ПДВ, що свідчить про те, що Банком вчиняються активні дії по відчуженню спірної частини квартири.

Завник вказав, що станом на дату подачі заяви про забезпечення зустрічного позову, торги не відбулись, однак є всі підстави вважати, що ПАТ «Дельта Банк» надалі виставлятиме спірну частку квартири на продаж, незважаючи на те, що Банку відомо про наявність справи №915/291/24 у суді та про спірність права власності на 3/5 частки вищевказаної квартири, а також про обтяження цієї частки квартири іпотекою на користь ТОВ «Укрдебт Плюс».

Таким чином, Товариство вважає, що у разі відчуження Банком 3/5 частки спірної квартири, то вказане може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення зустрічного позову ТОВ «Укррдебт Плюс».

Водночас, у разі вжиття відповідних заходів забезпечення зустрічного позову, останні лише тимчасово обмежать право Банку розпоряджатися спірним майном, а не всім майном, яке є у нього в наявності, не призведуть до зупинення господарської діяльності відповідача за зустрічним позовом та не призведуть до його збитків. Застосування обраними Товариством способами захисту, які мають логічний зв`язок з предметом зустрічних позовних вимог, може забезпечити ефективний захист прав або інтересів ТОВ «Укрдебт Плюс» у разі ухвалення рішення про задоволення зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2024 задоволено частково заяву ТОВ Укрдебт Плюс про забезпечення зустрічного позову та заборонено ПАТ Дельта Банк вчиняти дії пов`язані з відчуженням у будь-який спосіб нерухомого майна - 3/5 частки квартири за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул.8-го Березня, буд.14, кв.48, що зареєстроване за ПАТ Дельта Банк (запису про право власності 31809009). У задоволенні решти зазначеної заяви ТОВ Укрдебт Плюс відмовлено.

15.08.2024 ПАТ Дельта Банк звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою про скасування заходів забезпечення зустрічного позову, вжитих ухвалою суду від 24.07.2024 у справі №915/291/24.

У своїй заяві ПАТ «Дельта Банк» послався на п. 2 ч. 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким не допускається забезпечення позову шляхом встановлення заборони або обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банку, віднесеному до категорії неплатоспроможних, банку, що ліквідується відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", їх посадовим особам, іншим особам під час реалізації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб майна (активів) банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, вчиняти певні дії або встановлення обов`язку для таких осіб утримуватися від вчинення певних дій.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.10.2024 у справі №915/291/24 (суддя Коваль С.М.) заяву Публічного акціонерного товариства Дельта Банк про скасування заходів забезпечення зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс у справі №915/291/24, які вжиті ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2024 року, задоволено. Заходи щодо забезпечення зустрічного позову, які вжиті ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2024 року - скасовано.

Скасовуючи заходи забезпечення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з вищенаведених положень п. 2 ч. 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.10.2024 у справі №915/291/24 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Дельта Банк про скасування заходів забезпечення зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс у справі №915/291/24, які вжиті ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2024, відмовити.

Товариство вказує, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки ухвалена без урахування обставин справи та без надання оцінки аргументам учасників справи, внаслідок чого судом першої інстанції порушено норми процесуального права та не враховано, що Законодавець, запроваджуючи обмеження щодо вжиття заходів забезпечення позову, зокрема встановлюючи певні заборони щодо втручання в діяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, презюмує таку діяльність як правомірну. Однак, у даному випадку, незважаючи на те, що Банку достеменно відомо про наявний спір стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_2 , позивач за первісним позовом вчиняє дії, направлені на реалізацію цього майна, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

На переконання апелянта, у данному випадку відсутні правові підстави враховувати заборону, встановлену п. 2 ч. 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 46, 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з урахуванням того, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не вирішить правовий спір, а відповідний тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою.

Детальніше доводи ТОВ Укрдебт Плюс викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Укрдебт Плюс» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.10.2024 у справі №915/291/24 та призначено її розгляд на 15.01.2025 о 12:00 год. Крім того, даною ухвалою продовжено розгляд вказаної апеляційної скарги на розумний строк; ПАТ «Дельта Банк» встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

12.12.2024 до суду апеляційної інстанції від ПАТ «Дельта Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Банк не погоджується з доводами останньої, вважає апеляційну скаргу безпідставною, у зв`язку з чим просить суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Зокрема, у відзиві Банк посилається на те, що за Договором №2245/К про відступлення прав вимоги від 13.05.2020, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс», відбулось відступлення права вимоги за зобов`язанням, забезпеченим дійсною на момент заміни кредитора іпотекою, тобто до апелянта перейшло право вимоги на 2/5 частини квартири. Банк, з посиланням на ст. 514 Цивільного кодексу України, вказує, що відповідно до умов п. 1 Договору до Товариства перейшло тільки право вимоги, яке належало Банку на момент укладання цього Договору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 у справі №915/291/24 задоволено заяви представників ТОВ Укрдебт Плюс Пивоварова Володимира Івановича та ПАТ Дельта Банк Мізунського Андрія Івановича про надання останнім можливості брати участь у судових засіданнях поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку EasyCon. Вирішено здійснювати розгляд даної справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.01.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 12.02.2025 о 10:30 год. та повідомлено учасників справи №915/291/24, що її розгляд відбудеться в режимі відеоконференції за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon.

У судовому засіданні 12.02.2025 представники сторін підтримали свої правові позиції. Представник ТОВ «Укрдебт Плюс» просив задовольнити апеляційну скаргу; представник Банку просив залишити оскаржувану ухвалу без мін.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, їх явка обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та третьої особи.

У судовому засіданні 12.02.2025 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Частиною 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Порядок та підстави скасування вжитих заходів забезпечення позову врегульований статтею 145 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За змістом частин 4, 5 статті 145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

З аналізу вказаної статті вбачається, що в залежності від обставин, прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову може бути правом суду (частини 1-6 статті 145 Господарського процесуального кодексу України), або обов`язком суду (частини 9, 13 статті 145 Господарського процесуального кодексу України). Прийняття судом рішення про скасування заходів забезпечення позову з підстав, передбачених частинами 9, 13 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, є процесуальним наслідком прийнятих судових рішень у справі або процесуальних подій на стадії відкриття провадження у справі, і ці рішення не зумовлені будь-якими іншими обставинами.

Натомість, скасування заходів забезпечення позову в порядку частин 1-6 статті 145 Господарського процесуального кодексу України має оціночний характер, дослідження якого потребує з`ясування існування критеріїв на цей час, визначених частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, і які зумовили вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена в постанові від 15.08.2019 у справі №15/155-б).

Аналогічна позиція наведена в пункті 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", який також роз`яснив, що при цьому, обов`язковим є подання заявником доказів того, що після вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову змінились обставини, що спричинили їх застосування. Тобто, обґрунтування необхідності скасування забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про скасування забезпечення позову.

Однак, всупереч наведеному, Банк не навів обґрунтованих доводів та не надав належних та допустимих доказів, як б підтверджували, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову у справі №915/291-24, або ж того, що забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Натомість, обґрунтування Банком вимоги про скасування заходів забезпечення зустрічного позову зводяться до порушення судом першої інстанції приписів частини 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом: 1) накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; 2) заборони відповідачу, його посадовим особам вчиняти певні дії.

В свою чергу, суд першої інстанції, скасовуючи заходи забезпечення зустрічного позову, вжити ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2024, виявив порушення норм процесуального права (ст. 137 Господарського процесуального кодексу України), які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Проте, судова колегія наголошує, що перевірка законності судового рішення, зокрема, ухвали про забезпечення позову, належить до компетенції відповідного суду апеляційної інстанції.

Необхідно розмежовувати як окремі юридичні факти "скасування заходів забезпечення" господарським судом, який їх встановив, у зв`язку з тим, що такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала, а також "скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення" судом вищої інстанції з підстав її невідповідності нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи (така позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 13.02.2020 у справі №50/790-43/173, від 05.12.2023 у справі №914/466/23(914/1504/23) щодо застосування положень статті 145 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, таких повноважень місцевого господарського суду щодо скасування заходів забезпечення позову, вчинених з порушенням положень статті 137 Господарського процесуального кодексу України, статтею 145 цього Кодексу не передбачено.

Отже, ні стаття 145 Господарського процесуального кодексу України не містить таких підстав для скасування заходів забезпечення позову як порушення судом, що постановляв ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, положень Господарського процесуального кодексу; ні стаття 137 цього кодексу не передбачає можливості суду, який застосував заходи забезпечення позову у тому випадку, коли застосування останніх не допускається, скасувати таки заходи.

У цьому контексті судова колегія зауважує, що у даному випадку місцевий господарський суд перебрав на себе повноваження суду апеляційної інстанції, який в свою чергу, у разі оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2024 про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову у справі №915/291/24, мав перевірити законність і обґрунтованість такої ухвали, з урахуванням дотримання судом першої інстанції норм процесуального права (у тому числі ст. 137 Господарського процесуального кодексу України) при вирішенні питання щодо застосування відповідних заходів забезпечення.

Відповідно, скасування судом першої інстанції заходів забезпечення позову на підставі приписів, визначених у пункті 2 частини 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права.

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс та зазначає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги підлягають стягненню з ПАТ Дельта Банк на користь ТОВ Укрдебт Плюс.

Керуючись ст. 129, 145, 269, 270, 271, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 30.10.2024 про скасування заходів забезпечення позову у справі №915/291/24 скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Дельта Банк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрдебт Плюс 2 422,40 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова відповідно до ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений та підписаний 12.02.2025.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Колоколов С.І.