РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/735/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О. за участю секретаря судового засідання Заяць І.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

до відповідача-1: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), АДРЕСА_2 ;

до відповідача-2: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), АДРЕСА_3 ;

до відповідача-3: ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), АДРЕСА_4 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Рітейл Центр Плюс (, вул. Комсомольська, 19, смт Козелець, Чернігівська обл., 17000)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів:

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Наталія Михайлівна (РНОКПП НОМЕР_2 ), пр. Незалежності, 7, м. Бровари, Київська область, 07400;

Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Красногор Олександр Володимирович (РНОКПП НОМЕР_5 ), АДРЕСА_5 .

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та актів приймання-передачі, скасування державної реєстрації змін, визначення розміру часток учасників (в редакції заяви про зміну предмету позову від 08.11.2024 (вх. № 4041 від 08.11.2024)

Представники сторін:

від позивача: Щербак І.І.;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від відповідача 3: не з`явився;

від третьої особи (ТОВ «Рітейл Центр Плюс»): не з`явився;

від третьої особи (приватного нотаріуса ОСОБА_5 ): не з`явився;

від третьої особи (приватного нотаріуса ОСОБА_6 ): не з`явився;

Вільний слухач: ОСОБА_7

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебуває справа № 927/735/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Наталії Михайлівни та приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Красногора Олександра Володимировича, про визнання недійсним договорів купівлі-пролажу та актів приймання передачі, скасування державної реєстрації змін, визначення розміру часток учасників.

З урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просить суд:

- визнати недійсними Договір купівлі-продажу ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС () у розмірі 12% на користь ОСОБА_3 від 07.06.2024; Договір купівлі-продажу ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС () у розмірі 5% на користь ОСОБА_4 від 07.06.2024; Акт приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 частини частки в статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛЦЕНТР ПЛЮС () у розмірі 12% від 11.06.2024; Акт приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_4 частини частки в статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС () у розмірі 5% від 11.06.2024;

- скасувати державну реєстрацію змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС (), проведену 04.07.2024 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Красногором О.В. за номером 003000965,

- визначити розміри часток учасників у статутному капіталі ТОВ Рітейл Центр Плюс: ОСОБА_1 з часткою 51% або 510000 грн; ОСОБА_2 з часткою 49% або 490000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 відчужено свою частину частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс» стороннім особам з порушенням вимог статті 362 Цивільного кодексу України, статей 20, 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки відчуження частки відбулось без повідомлення позивача та без згоди інших учасників товариства, та підпунктів 6, 7 пункту 7.2. Статуту Товариства, оскільки продаж частини частки у статутному капіталі товариства здійснено без рішення загальних зборів товариства.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третіх осіб. які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Наталію Михайлівну, приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Красногора Олександра Володимировича, підготовче засідання призначено на 17.09.2024, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив. заперечень. письмових пояснень.

Ухвала суду від 19.08.2024 направлялась учасникам процесу на адреси місця реєстрації.

Рекомендованими повідомленнями № 436, № 982, №308 підтверджується отримання ухвали суду приватним нотаріусом Красногором О.В., приватним нотаріусом Базир Н.М., Барковою С.М. відповідно.

Ухвала суду від 19.08.2024, направлена на адресу місця реєстрації ОСОБА_4 повернута відділенням зв`язку на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвала суду від 19.08.2024 отримана позивачем та відповідачем 1 в Електронному кабінеті останніх.

Отже, з урахуванням положень ст. 242 ГПРК України учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а також про встановлені судом строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив. заперечень, пояснень.

Позивачем одночасно з позовною заявою заявлено клопотання про витребування доказів.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що доказом у вказаній справі є документи, а саме оригінали Договорів купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС» та оригінали Актів приймання-передачі частини частки в статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС», які знаходяться у відповідачів та приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М. Крім того, у приватного нотаріуса ОСОБА_6 знаходяться оригінали реєстраційних документів, на підставі яких 04.07.2024 року останнім здійснено державну реєстрацію змін відомостей про юридичну особу ТОВ «РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС».

Посилаючись на приписи частин 3, 4 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач просить суд:

1) витребувати від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М.:

- оригінал Договору купівлі-продажу ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС» () у розмірі 12% на користь ОСОБА_3 від 07.06.2024;

- оригінал Договору купівлі-продажу ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС» () у розмірі 5% на користь ОСОБА_4 від 07.06.2024;

- оригінал Акту приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 частини частки в статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС» () у розмірі 12% від 11.06.2024;

- оригінал Акту приймання-передачі від ОСОБА_2 до ОСОБА_4 частини частки в статутному капіталі ТОВ «РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС» () у розмірі 5% від 11.06.2024.

2) витребувати від приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Красногора О.В.:

- оригінали реєстраційних документів, на підставі яких 04.07.2024 року останнім здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «РІТЕЙЛ-ЦЕНТР ПЛЮС» ().

Ухвалою суду від 01.10.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

04.09.2024 Відповідачем 1 ( ОСОБА_2 ) подано відзив на позов, відповідно до якого останній зазначає, що всі дії, вчинені ОСОБА_2 щодо відчуження частини належної йому частки на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у статутному капіталі ТОВ «Рітейл-Центр Плюс» були вчинені у повній відповідності до вимог чинного законодавства, перевірені приватним нотаріусом та державним реєстратором, які наділені відповідними функціями.

Відзив на позов прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

16.09.2024 від приватного нотаріуса ОСОБА_5 надані пояснення № 56/01-16 від 05.09.2024 щодо засвідчення підписів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на актах приймання-передачі частини частки, а також ОСОБА_5 зазначила, що оригінали документів були передані сторонам.

Пояснення прийняті до розгляду та долучені до матеріалів справи.

17.09.2024 через підсистему «Електронний суд» представником позивача до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі на підставі абзацу 2 частини 2 статті 202 ГПК України.

У підготовчому засіданні 17.09.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 01.10.2024.

У підготовчому засіданні 01.10.2024 судом оголошено перерву до 21.10.2024.

21.10.2024 представником позивача подано клопотання про витребування у відповідачів 1, 2, 3 оригіналу Договору купівлі-продажу частини ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «Рітейл-Центр Плюс» на користь ОСОБА_3 та на користь ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначає те, що для отримання запитуваних документів він звертався до на адресу органу державної реєстрації, де знаходиться реєстраційна справа ТОВ «Рітейл Центр Плюс», але документи не були надані у зв`язку з відсутністю державного реєстратора. Також повідомлено, що запитувані документи можуть бути надані на запит суду.

Клопотання прийнято судом до розгляду.

У підготовчому засіданні 21.10.2024 судом оголошено перерву до 01.11.2024.

01.11.2024 представником позивача подані клопотання про долучення доказів (витягів щодо місця проживання членів родини ОСОБА_8 ) до матеріалів справи.

Суд прийняв клопотання до розгляду.

У підготовчому засіданні 01.11.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів та про оголошення перерви до 08.11.2024.

07.11.2024 представником позивача подано клопотання про залишення без розгляду клопотання про витребування доказів.

Суд прийняв клопотання до розгляду.

08.11.2024 представником позивача подана заява про зміну предмету позову.

Так, представник позивача просить суд, окрім заявлених у позові вимог, визначити розміри часток учасників у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс»: ОСОБА_1 з часткою 51% або 510000 грн; ОСОБА_2 з часткою 49% або 490000 грн.

Представник позивача у заяві від 07.11.2024 не заперечив проти заяви представника позивача про зміну предмета позову.

08.11.2024 представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс».

Суд у підготовчому засіданні 08.11.2024 задовольнив клопотання представника позивача та залишив клопотання про витребування доказів, подане представником позивача 24.10.2024 без розгляду.

Також, у підготовчому засіданні 08.11.2024 судом розглянуто клопотання позивача про долучення доказів та постановлено протокольну ухвалу його про задоволення. Зазначене клопотання позивача та додані до нього документи суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 08.11.2024 суд задовольнив заяву представника позивача про зміну предмету позову, задовольнив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Рітейл Центр Плюс», встановлено сторонам строки для направлення третій особі позову, відзиву, відповіді на відзив (з урахуванням зміни предмету позову), письмових пояснень, встановлено строки третій особі для надання письмових пояснень, відкладено підготовче засідання на 26.11.2024.

26.11.2024 третьою особою подані пояснення, відповідно до яких Товариство підтримує правову позицію позивача.

Суд долучив пояснення до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 26.11.2024 постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та про призначення справи до судового розгляду по суті на 09.12.2024.

09.12.2024 через підсистему «Електронний суд» представником позивача до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю представника позивача на підставі абзацу 2 частини 2 статті 202 ГПК України.

Протокольною ухвалою від 09.12.2023 судове засідання відкладено на 23.12.2024.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, судове засідання, призначене на 23.12.2024 не відбулося.

Ухвалою суду від 23.12.2024 сторін повідомлено про те, що судове засідання у справ відбудеться 08.01.2025.

08.01.2025 представником позивача до суду подано письмові пояснення та науково-експертний висновок державної установи «Інститут економіко-правових досліджень ім. В.К. Мамутова Національної академії наук» від 07.01.2025

У судовому засіданні 08.01.2025 у зв`язку з неможливістю вирішення спору в даному судовому засіданні, судом оголошено перерву до 17.01.2025.

16.01.2025 представником відповідача подано додаткові пояснення у справі, за змістом яких останній просив відмовити в долученні доказу - науково-експертного висновку до справи.

17.01.2025 представником позивача подано клопотання, в якому останній просив надати дозвіл та приєднати до справи подані пояснення та докази.

У судовому засіданні 17.01.2025 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання судом відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання доказів у зв`язку з порушенням порядку та строків подання доказів та необґрунтованістю поважності причин пропуску процесуального строку, поданий позивачем науково-експертний висновок судом без розгляду не прийнято; письмові пояснення долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 17.01.2025 у зв`язку з неможливістю вирішення спору в даному судовому засіданні судом оголошено перерву до 29.01.2025

29.01.2025 на підставі статті 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

08.12.2015 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис № 0000965 про державну реєстрацію створення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс» ().

Протоколом загальних зборів учасників 07.12.2015 № 1 затверджено Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс», смт Козелець.

Станом на день звернення позивача до суду діяла редакція статуту ТОВ «Рітейл Центр Плюс», затверджена загальними зборами учасників 07.12.2015, протокол № 1 (далі - Статут).

Відповідно до п. 1.2. Статуту учасниками товариства є громадяни України: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як зазначає позивач, статутний фонд Товариства складає 1000000 грн.

Засновниками (учасниками) та кінцевими беніфіціарами Товариства є ОСОБА_1 з часткою 51% або 510000 та ОСОБА_2 з часткою 49% або 490000 грн.

Директором Товариства є ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7.1. Статуту вищим органом Товариства є загальні збори Учасників.

Пунктом 7.2. Статуту визначені питання виключної компетенції загальних зборів Учасників, до яких з-поміж інших віднесено:

- внесення змін до Статуту, зміна розміру його статутного капіталу (абз. 2);

- затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків Товариства (абз. 5);

- вирішення питання про придбання Товариством частки Учасника (абз. 6);

- вирішення питань про прийняття або виключення Учасників Товариства (абз. 7);

- прийняття рішень з питань, зазначених в пунктах 6.2. та 6.2.1. цього статуту (абз. 10).

За приписами пунктів 7.5., 7.6. Статуту збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники учасників), які володіють у сукупності більш ніж 60% голосів. Збори скликаються по мірі необхідності, але не рідше одного разу на рік.

За твердженням позивача останні збори учасників товариства були проведені у 2015 році, після чого збори учасників не скликались і не проводилися.

Відповідно до п. 8.1.4. Статуту Учасники Товариства мають право здійснити відчуження частки (її частини) у статутному капіталі Товариства у порядку, встановленому законом.

Питання щодо порядку відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс» статутом ТОВ «Рітейл Центр Плюс» в редакції від 07.12.2015 регулюється так:

- учасник має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам Товариства (п. 9.1. Статуту);

- учасники Товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) пропорційно до розмірів своїх часток, якщо рішенням загальних зборів Учасників не встановлено інший порядок здійснення цього права (п. 9.2. Статуту);

- купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо Учасники Товариства не скористаються своїм переважним правом протягом десяти днів з дня повідомлення про намір Учасника продати частку (її частину), частка (її частина) Учасника може бути відчужена третій особі (п. 9.3. Статуту);

- частка Учасника Товариства може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її сплачено (п. 9.4. Статуту);

- у разі придбання частки (її частини) Учасника самим Товариством воно зобов`язано реалізувати її іншим Учасникам або третім особам протягом строку та в порядку, передбаченому п. 9.3. цього Статуту, або зменшити свій статутний капітал відповідно до п. 5.3.1. цього Статуту (п. 9.5. Статуту).

Докази сплати/несплати часток учасниками ТОВ «Рітейл Центр Плюс» матеріали справи не містять.

30.04.2024 учасником ТОВ «Рітейл Центр Плюс» ОСОБА_2 направлено на адресу учасника ТОВ «Рітейл Центр Плюс» ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) повідомлення про намір продати частину частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс» (ідентифікаційний код: 40165882), відповідно до якого ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про намір продати третій особі (третім особам) частину належної йому частки у Товаристві на таких умовах:

- розмір частки, що пропонується до продажу: від 14,7% до 17% від 100% статутного капіталу Товариства, що дорівнює від 30,00% до 35,42% від належної ОСОБА_2 частки у розмірі 48% статутного капіталу Товариства;

- мінімальна ціна продажу (реальна ринкова ціна) частини частки у розмірі 14,7% складає 80000,00 доларів США, що станом на 30.04.2024 становить 3176000,00 грн, будь-яка інша мінімальна ціна продажу в межах 14,74%-17,00% вираховується пропорційно.

Крім того, ОСОБА_2 у повідомленні зазначив про те, що оскільки Статутом Товариства передбачене переважне право на придбання частки (її частини) іншим учасником Товариства, яка продається третій особі (третім особам), просив повідомити про намір скористатися передбаченим Статутом Товариства та Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» переважним правом або про відмову від реалізації переважного права на придбання запропонованої у цьому повідомленні частки протягом десяти днів від дати отримання цього повідомлення.

Повернення даного повідомлення (поштового відправлення) з будь-яких причин, вказаних представником ПАТ «Укрпошта» прирівнюється до підтвердження отримання відповідного поштового відправлення в день такого повернення та належного повідомлення учасника Товариства про намір продати частку.

Повідомлення про намір продати частку від 30.04.2024 направлено ОСОБА_2 рекомендованим листом з описом вкладення, що підтверджується накладною № 202 від 30.04.2024.

У судовому засіданні представником позивача підтверджено, що номер мобільного телефону одержувача НОМЕР_6 , зазначений в поштовій накладній № 202 від 30.04.2024, належить ОСОБА_1 .

Відповідно до трекінгу Укрпошти, рекомендований лист № 202 17.05.2024 повернутий відправнику як неотриманий адресатом з відміткою відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

16.05.2024 ОСОБА_2 направив на адресу ОСОБА_1 та всім повнолітнім членам родини повідомлення № 16/05/2024 від 15.05.2024, відповідно до якого повідомив, що ним відповідно до ст. 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» був надісланий лист засновнику, зокрема, ТОВ «Рітейл Центр Плюс», який залишений без відповіді.

Додатком до цього повідомлення є, зокрема, копія повідомлення від 30.04.2024.

Повідомлення № 16/05/2024 від 15.05.2024 направлено 16.05.2024 ОСОБА_2 рекомендованим листом № 498 з описом вкладення, що підтверджується накладною від 16.05.2024 № 498.

Відповідно до трекінгу Укрпошти рекомендований лист № 498 30.05.2024 повернутий відправнику як неотриманий адресатом з відміткою відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

07.06.2024 між ОСОБА_2 (далі - Продавець), ОСОБА_3 (далі Покупець-1), ОСОБА_4 (далі Покупець-2) укладено договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс» (код 40165882) (далі Договір).

Відповідно до умов Договору:

п. 1.1. Продавець за цим Договором зобов`язується продати (передати у власність), а Покупці зобов`язуються купити (прийняти) належну Продавцю частину частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс» (далі за текстом «Товариства») в долях та на умовах, визначених у цьому договорі:

п. 1.2. Відомості про Товариство: Повне найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс». Ідентифікаційний код: 40165882. Статутний капітал: 1000000,00 грн. Місцезнаходження: Україна, 17000, Чернігівська обл., Козелецький р-н, селище міського типу Козелець. Вулиця Комсомольська, будинок 19. Відомості про частку Продавця в статутному капіталі Товариства: Розмір частки Продавця: 49% від загального розміру статутного капіталу Товариства, що в грошовому еквіваленті становить 490000,00 грн. Загальний розмір частки у статутному капіталі Товариства, яка підлягає відчуженню та її вартість (ціна): 17%, що дорівнює 170000,00 грн. За цим Договором Покупець-1 набуває частку у розмірі 12% статутного капіталу, а Покупець-2 набуває частку у розмірі 5% статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 120000,00 грн та 50000,00 грн відповідно.

п. 1.4. Продавець гарантує та підтверджує, що ним узгоджені питання переважного права купівлі частини частки у статутному капіталі Товариства, якою володіє ОСОБА_1 , а саме відправлені повідомлення про намір продати частину частки в статутному капіталі Товариства іншим учасникам, які повернуті без отримання адресатами, що підтверджується поштовими документами.

п. 2.1. Оформлення відчуження частки в статутному капіталі Товариства здійснюється шляхом укладення цього Договору та нотаріального посвідченого акту приймання-передачі частини частки у статутному капіталі Товариства, а також проведення відповідної державної реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

п. 3.1. Ціна та продаж частини частки Продавця в статутному капіталі Товариства, зазначеного в розділі 1 даного Договору за домовленістю сторін буде здійснюватися виходячи із її реальної ринкової вартості, яка узгоджена сторонами та становить 3714217,25 грн, що за офіційним кусом НБУ станом на день укладення цього договору (1 долар США=40,1537 грн) еквівалентно 92500 доларів США, а не за номіналом. Покупець-1 набуває свою частку у статутному капіталі Товариства за ціною 2621795,69 грн, що за офіційним курсом НБУ станом на день кладення цього договору (1 долар США=40,1537 грн) еквівалентно 65294 доларів США, а Покупець-2 за ціною 1092421,56 грн, що за офіційним курсом НБУ станом на день укладення цього договору (1 долар=40,1537 грн) еквівалентно 27206 доларів США. За взаємною згодою сторін, розрахунок здійснюється протягом 12 місяців з дня підписання цього Договору. За взаємною домовленістю Сторони можуть встановити та провести інші відмінні від грошових форми розрахунків, які не суперечать законодавству України, наприклад шляхом зустрічного зарахування зустрічних однорідних вимог, з використанням цінних паперів тощо.

п. 3.2. До повного розрахунку згідно з п. 3.1. цього Договору Покупці не мають права відчужувати належну та набуту ними частку у Товаристві, окрім її продажу ОСОБА_2 . У разі відсутності розрахунку в зазначений термін (12 місяців) даний Договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства вважається припиненим (розірваним).

п. 6.1. Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

11.06.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 складено та підписано Акт приймання-передачі частини частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс», відповідно до якого Продавець передав, а Покупець прийняв частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс», податковий номер 40165882 у розмірі 5%, яка в грошовому еквіваленті становить 50000,00 грн.

Акт посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М..

11.06.2024 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складено та підписано Акт приймання-передачі частини частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс», відповідно до якого Продавець передав, а Покупець прийняв частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс», податковий номер 40165882 у розмірі 12%, яка в грошовому еквіваленті становить 120000,00 грн.

Акт посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир Н.М..

04.07.2024 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, номер запису 003000965.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань засновниками (учасниками) юридичної особи є:

ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 ; розмір частки засновника (учасника): 320000,00;

ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_7 ; розмір частки засновника (учасника): 510000,00;

ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_8 ; розмір частки засновника (учасника): 120000,00;

ОСОБА_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_9 ; розмір частки засновника (учасника): 50000,00.

Укладення 07.06.2024 Договорів між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 й підписання між ними актів приймання-передачі частин частки в статутному капіталі, а також проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни складу засновників (учасників) стало передумовою для виникнення спору в цій справі, предметом розгляду в якій є вимоги ОСОБА_1 про визначення розміру часток учасників, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та актів приймання-передачі частин частки, скасування державної реєстрації змін.

Позивач, звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, наголошує на тому, що оскільки ОСОБА_2 не проінформував іншого учасника ОСОБА_1 про ціну та розмір частки, що відчужується, останній не зміг скористатися своїм переважним правом на придбання частини частки іншого учасника.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

За приписами частини 6 статті 96-1 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами у цій справі відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мають характер корпоративних, оскільки виникли між учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс» внаслідок відчуження одним з учасників товариства ( ОСОБА_2 , відповідачем 1) частини своєї частки третім особам ( ОСОБА_4 , відповідачу 3 та ОСОБА_3 , відповідачу 2) та пов`язані із захистом переважного права учасника ( ОСОБА_1 , позивача) на придбання частини частки відповідача 1 у статутному капіталі товариства. При цьому позивач також прагне відновити становище, що існувало до укладення спірних договорів, зокрема, відновити склад учасників товариства, який існував до проведення реєстраційних дій, якими внесено зміни до складу учасників товариства, стверджуючи про порушені права та інтереси.

У корпоративних відносинах об`єктом захисту є корпоративні права учасника товариства.

Згідно із частинами першою - другою статті 96-1 ЦК України, права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства (ст. 113 ЦК України).

За змістом статті 190 ЦК України майнові права та обов`язки, зокрема, частка в статутному капіталі господарського товариства вважається майном як особливим об`єктом.

Статтею 362 ЦК України визначено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.

Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Особливості діяльності товариств з обмеженою відповідальністю встановлюються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (ч. 2 ст. 140 ЦК України).

Перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи врегульовано статтею 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 №2275-VIII (далі Закон №2275-VIII), який набув чинності 17.06.2018.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 21 Закону №2275-VIII учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Відчуження частки в статутному капіталі товариства має своєю метою припинення права власності на цю частку в особи, яка відчужує її, щоб певна інша особа (один учасник чи кілька учасників цього товариства або треті особи) набула право на цю частку.

Підставою для переходу права власності на частку в статутному капіталі, зокрема до третьої особи та, відповідно, припинення права власності учасника на таку частку з набуттям його третьою особою, є спрямований на відчуження частки правочин, вчинений учасником товариства та іншою особою. Відчуження відбувається на підставі договору купівлі-продажу, міни або дарування тощо.

Подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15.

Як встановлено судом, статут ТОВ «Рітейл Центр Плюс» не містить положень, за змістом яких відчуження частки (частини частки) допускається лише за згодою інших учасників товариства, доказів внесення відповідних змін до статуту товариства матеріали справи також не містять, у зв`язку з чим твердження позивача про порушення відповідачем 1 вимог статті 21 Закону №2275-VIII та підпункту 7 пункту 7.2. Статуту через відсутність згоди інших учасників товариства на відчуження частини частки третім особам є безпідставним.

Правила застосування механізму переважного права учасника на придбання частки у статутному капіталі, яка продається, встановлено статтею 20 Закону №2275-VIII.

За змістом частини першої статті 20 вказаного Закону учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, яка продається третій особі.

Переважне право - це право (правомочність), яке забезпечує першочерговість перед іншими (третіми) особами на вчинення певної юридичної дії. Метою застосування інституту переважного права у корпоративних правовідносинах є збереження складу учасників товариства.

Частинами третьою, четвертою статті 20 Закону №2275-VIII встановлено, що учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з учасників товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка (частина частки) може бути відчужена третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам товариства. Якщо учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, отримав від іншого учасника письмову заяву про намір скористатися своїм переважним правом, такі учасники зобов`язані протягом одного місяця укласти договір купівлі-продажу пропонованої до продажу частки (частини частки).

Статутом товариства може встановлюватися інший порядок реалізації переважного права учасників товариства, розподілу відчужуваної частки (частини частки) між іншими учасниками товариства, відмови від реалізації переважного права учасників товариства. Статутом може встановлюватися, що учасники товариства не мають переважного права. Статутом також може бути передбачений обов`язок учасника товариства, який має намір продати частку (частину частки) третій особі, провести спершу переговори щодо її продажу з іншими учасниками товариства. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства (частина шоста статті 20 вказаного Закону).

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

У постановах Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18, від 16.02.2022 у справі №922/1122/21 зазначено, що наведену норму необхідно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України "Про господарські товариства". Якщо протягом "перехідного періоду" (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються. Натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Вказана правова позиція міститься також у пункті 5.2.5 постанови Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 922/3010/18, постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 922/2200/19, постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 904/1112/20, за змістом яких після закінчення зазначеного річного строку пріоритет статуту над Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" автоматично припиняється і положення статутів, які не відповідають вказаному Закону, не застосовуються. Натомість застосовуються норми Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Як встановлено судом, редакція статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс», затверджена загальними зборами учасників 07.12.2015. Будь-які зміни до Статуту товариства не вносились.

Пунктами 9.2., 9.3. Статуту визначено, що учасники Товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) пропорційно до розмірів своїх часток, якщо рішенням загальних зборів Учасників не встановлено інший порядок здійснення цього права; купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо Учасники Товариства не скористаються своїм переважним правом протягом десяти днів з дня повідомлення про намір Учасника продати частку (її частину), частка (її частина) Учасника може бути відчужена третій особі (п. 9.3. Статуту).

Отже станом на 07.06.2024 положення п. 9.3. Статуту ТОВ «Рітейл Центр Плюс» щодо встановленого десятиденного строку учаснику, який має переважне право на купівлю частки, для повідомлення про намір скористатися переважним правом, є таким, що не відповідає ч. 3 ст. 20 Закону №2275-VIII, а відтак є нечинними і до спірних правовідносин підлягають застосуванню відповідні положення вказаного Закону в частині наданого законодавством тридцятиденного строку, як однієї з гарантій реалізації переважного права учасника.

Судом встановлено, що 30.04.2024 учасником ТОВ «Рітейл Центр Плюс» ОСОБА_2 рекомендованим листом з описом вкладення (накладна № 202 від 30.04.2024) направлено на адресу учасника товариства ОСОБА_1 повідомлення про намір продати частину частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс»

Відповідно до трекінгу Укрпошти, рекомендований лист № 202 17.05.2024 повернутий відправнику як неотриманий адресатом з відміткою відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

16.05.2024 ОСОБА_2 повторно рекомендованим листом з описом вкладення (накладна № 498 від 16.05.2024) направив на адресу ОСОБА_1 та всім повнолітнім членам родини повідомлення № 16/05/2024 від 15.05.2024 про намір продати частину частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс», до якого додано повідомлення від 30.04.2024.

Відповідно до трекінгу Укрпошти рекомендований лист № 498 30.05.2024 повернутий відправнику як неотриманий адресатом з відміткою відділення зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

За приписами пунктів 71, 73, 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ № 270 від 05.03.2009, реєстровані поштові відправлення вручаються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством. Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, повідомлення про вручення поштового відправлення надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку. У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення EMS - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження не повертати.

Як встановлено судом, лист-повідомлення від 30.04.2024 ОСОБА_2 направлено на офіційну адресу ОСОБА_1 , номер телефону мобільного зв`язку одержувача, зазначений на поштовому відправленні № 202 від 30.04.2024, належить позивачу. 17.05.2024 оператором поштового зв`язку вказане поштове відправлення повернуто відправнику у зв`язку із «закінченням терміну зберігання».

Враховуючи, що відправник зазначив коректні відомості адресата, які зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та статуті ТОВ «Рітейл Центр Плюс», суд зазначає, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися до відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» для отримання відповідного листа.

Отже, повернення указаного вище повідомлення (поштового відправлення) з будь-яких причин, вказаних уповноваженим представником ПАТ «Укрпошта» прирівнюється до підтвердження отримання відповідного поштового відправлення в день такого повернення та належного повідомлення учасника товариства про намір продати частку, оскільки отримання поштової кореспонденції одержувачем перебуває поза межами контролю відправника.

Також суд зазначає, що сам по собі факт неотримання позивачем кореспонденції, яку відповідач надсилав на офіційну адресу позивача, вказану в ЄДР та Статуті товариства, не може вважатися поважною причиною невиконання дій, обумовлених таким поштовим відправленням, оскільки викликаний не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Небажання спілкуватися позивача з відповідачем 1 представник позивача підтвердив у судовому засіданні при розгляді справи.

З урахуванням приписів частини 1 статті 530 ЦК України, тридцятиденний строк для повідомлення учасником про свій намір скористатися переважним правом слід рахувати з дня проставлення відділенням поштового зв`язку відмітки про невручення (повернення) поштового відправлення, тобто 17.05.2024.

Отже, 31-м днем, коли слід вважати, що учасник, який має переважне право на придбання частки іншого учасника, надав згоду на відчуження цієї частки третій особі, а інший учасник може відчужити свою частку третій особі, є 16.06.2024.

Натомість 07.06.2024 між відповідачем 1 та відповідачами 2, 3 були укладені спірні договори купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рітейл Центр Плюс», а 11.06.2024 складено та підписано відповідні Акти приймання-передачі, що вказує на передчасність вчинення відповідачами відповідних правочинів.

Недотримання ОСОБА_2 встановленого ч. 3 ст. 20 Закону №2275-VIII тридцятиденного строку є підставою для висновку суду про порушення відповідачем 1 відповідних положень Закону та пункту 9.2. Статуту, який є обов`язковими з урахуванням вимог статті 6 цього Закону.

Вищевказана обставина свідчить про порушення переважного права ОСОБА_1 на придбання частини частки ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс».

Неправомірна поведінка учасника товариства є підставою для застосування способів захисту права, коли захист здійснює особа чиї права чи інтереси порушені.

Частиною четвертою статті 362 ЦК України встановлено, що у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця.

Подібні положення містяться також і у частині п`ятій статті 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до якої учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним.

У пунктах 71-73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року у справі № 910/2388/20 міститься висновок, що зазначена норма встановлює спеціальний спосіб судового захисту учасника товариства з обмеженою відповідальністю, переважне право якого порушене: такий учасник може звернутися до суду з позовом про переведення на нього прав і обов`язків покупця.

Позов про переведення прав та обов`язків покупця за договором за своєю суттю відповідає такому способу захисту прав та інтересів, як зміна правовідношення (пункт 6 частини другої статті 16 ЦК України), та найкраще відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, а також є найпростішим шляхом, який забезпечує для позивача відновлення та реалізацію відповідного переважного права. Положення про способи захисту порушеного переважного права особи відображені також у пункті 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 909/337/19.

Продаж учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки з порушенням переважного права іншого учасника (учасників) товариства не зумовлює недійсність відповідного правочину. Наслідком такого порушення є право учасника (учасників) вимагати в судовому порядку переведення на нього (на них) прав та обов`язків покупця частки.

Разом з тим, позовних вимог про переведення прав та обов`язків покупця за договорами купівлі-продажу позивачем не заявлено. Натомість позивач, заявляючи позовні вимоги про визначення розміру часток учасників у статутному капіталі ТОВ Рітейл Центр Плюс: ОСОБА_1 з часткою 51% або 510000 грн та ОСОБА_2 з часткою 49% або 490000 грн.; визнання недійсними Договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.06.2024, Договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 07.06.2024, відповідних актів приймання-передачі частин часток у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс» від 11.06.2024; скасування державної реєстрації змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс», прагне відновити становище, що існувало до укладення спірних договорів, зокрема, змінити розподіл часток у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс» та відновити склад учасників товариства, який існував до проведення реєстраційних дій, якими внесено зміни до складу учасників товариства, стверджуючи з посиланням на пункти 7.2.6, 7.2.7, 9.2 Статуту, статті 6, 21 Закону №2275-VIII про порушення його прав та інтересів як учасника ТОВ «Рітейл Центр Плюс» та прав самого Товариства.

За приписами частин 1, 3 статті 5 Закону №2275-VIII учасники товариства мають такі права: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; 2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; 3) брати участь у розподілі прибутку товариства; 4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

До корпоративних прав учасників ТОВ належать, зокрема, право розпоряджатись своєю часткою у статутному капіталі товариства.

Статутом ТОВ «Рітейл Центр Плюс», зокрема, його розділом 8 визначено, що учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами Товариства, крім випадків, встановлених законом (п. 8.1.1); брати участі в розподілі прибутку Товариства і одержувати її частину (девіденти) (п. 8.1.2); вийти в установленому порядку з Товариства (п. 8.1.3); здійснити відчуження частки (її частини) у статутному капіталі Товариства у порядку, встановленому законом (п. 8.1.4); одержувати повну інформацію про діяльність Товариства, знайомитися з даними бухгалтерського обліку, звітності та іншими документами.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та/або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права/інтересу. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

У постанові від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 у справі № 910/6642/18 зроблено висновок про стадійність захисту права, зокрема вказано на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Отже, відсутність порушеного права у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Із наведеного слідує, що на позивача покладається обов`язок довести, яким чином порушується його право або законний інтерес, а суд лише після підтвердження таких доводів може надавати оцінку усім обставинам спірних відносин, оскільки відсутність порушених прав чи інтересів є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, суди мають надавати оцінку щодо можливості поновлення права/захисту інтересу в обраний позивачем спосіб.

Суд зазначає, що позивач у цій справі може мати інтерес у відновленні становища (складу учасників), яке існувало до реєстрації змін у складі учасників Товариства, оскільки участь у товаристві з обмеженою відповідальністю передбачає співпрацю у вищому органі з невеликою, як правило, кількістю учасників, а тому учаснику товариства може бути не байдуже, хто саме входить до складу вищого органу.

При цьому мета такого інтересу не має суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, тобто бути легітимною та охоронятися законом, і саме лише небажання мати серед учасників товариства інших осіб, аніж ті, що входили до складу товариства до укладення спірних договорів, підписання відповідних актів приймання-передачі часток та реєстрації змін учасників не може свідчити про пряме порушення прав та інтересів позивача на участь у товаристві та управлінні ним.

Суд зауважує, що повноваження органу управління товариства загальних зборів ТОВ «Рітейл Центр Плюс» не можна ототожнювати з корпоративними правами учасників товариства, зокрема позивача, який діяти від імені загальних зборів товариства не має права.

Суд критично відноситься до тверджень позивача про порушення його корпоративних прав на участь в діяльності та управлінні товариством, зважаючи що номінальна вартість частки, відсоткова частина частки у статутному капіталі товариства, а відтак і обсяг корпоративних прав позивача не змінився, за позивачем також збережено статус виконавчого органу (директора) товариства. При цьому, як встановлено судом, з часу створення ТОВ «Рітейл Центр Плюс» майже за 10 років його існування загальні збори учасників товариства не скликались і не проводились, а питання, які належать до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, зокрема, але не виключно внесення змін до Статуту товариства, затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів тощо, не вирішувались.

Суд відхиляє аргументи позивача про порушення його прав внаслідок порушення відповідачем пункту 7.2.6. Статуту, з огляду на недоведеність в даному випадку порушення прав та інтересів саме позивача. Зі змісту положень статей 20, 21, 25 Закону №2275-VIII та пунктів 9.2., 9.3., 9.5. статуту ТОВ «Рітейл Центр Плюс» вбачається, що саме товариство переважним правом на придбання частки (частини частки) учасника не наділено, а у разі відчуження учасником своєї частки (частини частки) третім особам переважне право товариства на придбання такої частки (частини частки) а ні Законом, а ні Статутом товариства не передбачено.

Суд також не бере до уваги твердження позивача про порушення його права внаслідок порушення відповідачем пункту 7.2.7. Статуту з огляду на те, що Статут ТОВ «Рітейл Центр Плюс» не містить визначених статтею 21 Закону №2275-VIII положень, що відчуження частки (частини частки) допускається лише за згодою інших учасників. Вказане положення не є тотожним змісту пункту 7.2.7. Статуту. Крім того, законодавство не пов`язує виникнення прав власності на частку та прав з частки з моментом прийняття рішення загальними зборами товариства про прийняття учасників Товариства. Рішення загальних зборів зазначеного пунктом 7.2.7. Статуту змісту було частиною правового механізму прийняття до складу учасників товариства за законодавством до набрання чинності Законом №2275-VIII, яке на час розгляду справи до спірних правовідносин не застосовується (див. постанову ВП ВС від 08.06.2021 у справі № 906/1336/19, п. 7.1.), тому доводи позивача не свідчать про стверджуване порушення його корпоративних прав, є необґрунтованими та безпідставними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення інших його прав та інтересів, ніж ті, порушення яких встановлено судом, зокрема, переважного права на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства - ОСОБА_2 у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс».

Надаючи правову кваліфікацію обраним позивачем способам захисту, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд вважає за необхідне звернути увагу на усталену практику Верховного Суду, який зазначав, що оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає те, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340.

У постановах від 01.04.2020 у справі № 813/1056/18 та від 18.03.2020 у справі № 466/3221/16-а Велика Палата Верховного Суду вказала, що вичерпний перелік способів захисту особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю, міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. У разі, якщо позивач прагне відновити склад учасників товариства, який існував до стверджуваного порушення його прав або інтересів, і таке відновлення не може бути здійснене шляхом стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства (підпункт «е» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону), то належним способом захисту в цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт «д» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

За наведеною позицією Великої Палати Верховного Суду застосування такого способу захисту як визначення розмірів часток учасників товариства має здійснюватися, якщо право особи (яка звернулась до суду) на частку не може бути захищене у спосіб її стягнення (витребування з володіння) (постанова Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 925/1437/21).

Тобто, після вибуття в учасника (який звернувся до суду за захистом прав та законних інтересів) частки, з подальшою зміною розміру часток учасників товариства та зміною розміру статутного капіталу товариства, в учасника немає іншого ефективного способу судового захисту порушеного права, окрім як звернення до суду з вимогою про встановлення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства.

Судова палата для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 11.12.2023 у справі № 907/922/21, врахувавши висновки, що зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19), звернула увагу, що позов про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства є належним способом захисту прав позивача, якого виключено зі складу учасників товариства, і він вимагає повернення йому статусу учасника.

Як встановлено судом, у цій справі частка позивача у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс» не вибувала з власності ОСОБА_1 (розмір частки у грошовому та відсотковому виразі залишився незмінний), а отже обраний позивачем спосіб захисту шляхом визначення розмірів часток учасників не застосовним за встановлених обставин у справі.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Отже, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки вимоги позивача про визначення розмірів часток учасників не відповідають змісту його порушеного права. Протилежного під час розгляду справи позивачем не доведено.

Крім того, суд зазначає, що задоволення позовних вимог про визначення розміру часток учасників у статутному капіталі ТОВ Рітейл Центр Плюс; визнання недійсними Договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 07.06.2024 та відповідних актів приймання-передачі частин часток у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс» не відновить порушеного права позивача, оскільки не передбачає витребування з володіння відповідачів 2, 3 на користь позивача будь-якої з часток в статутному капіталі товариства, натомість, спрямоване на позбавлення частки відповідачів 2, 3 на користь відповідача 1, який не наділений статусом позивача і не звертався за захистом свого порушеного права.

Разом з тим, за приписами Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення про визнання недійсними Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі товариства, визнання недійсним акта приймання-передачі частки не належить до вичерпного переліку способів захисту, спрямованих на реєстрацію належності часток, і на підставі такого рішення не можуть бути внесені жодні зміни до відомостей Єдиного державного реєстру.

Верховний суд щодо визнання недійсним актів приймання-передачі часток учасників товариства також зазначав, що такі вимоги є неналежними, оскільки акт приймання-передачі частки не є зобов`язальним договором і не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; в момент відображення в Єдиному державному реєстрі відомостей про належність частки набувачу відбувається заволодіння набувачем часткою, а акт приймання-передачі частки вичерпує свою дію.

З огляду на викладене, та те, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту порушення своїх права чи інтересу, що підлягають захисту у визначений ним спосіб, а також не довів, яким чином у разі задоволення позову відновиться його порушене право чи законний інтерес, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визначення розміру часток учасників у статутному капіталі ТОВ Рітейл Центр Плюс: ОСОБА_1 з часткою 51% або 510000 грн та ОСОБА_2 з часткою 49% або 490000 грн.; визнання недійсними Договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.06.2024, Договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 07.06.2024, відповідних актів приймання-передачі частин часток у статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс» від 11.06.2024 не відповідають змісту порушеного права, а відтак задоволенню не підлягають.

Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначених вимог, а спір з реєстратором з приводу належного виконання останнім своїх обов`язків не був предметом розгляду у цій справі, відповідно правові підстави для скасування державної реєстрації змін щодо учасників (засновників) та розмірів їх частки в статутному капіталі ТОВ «Рітейл Центр Плюс», внесених на підставі вказаних правочинів, також відсутні.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з частиною 1 статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, судовий збір в сумі 11506,40 грн, сплачений позивачем при поданні позовної заяви, покладається на ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 129, 161, 178, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.02.2025.

Суддя Т.О.Кузьменко