ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.02.2025 Справа № 908/3314/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Давиденко Ірина Вікторівна, розглянувши матеріали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Вінтраксервіс про забезпечення позову у справі № 908/3314/24

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю Вінтраксервіс (21000, м. Вінниця, вул. Гонти, буд. 92 б, ідентифікаційний код 43613805)

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю Лєтрейд (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 7, ідентифікаційний код 37129399)

про стягнення 116 667,00 грн

без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Вінтраксервіс до Товариства з обмеженою відповідальністю Лєтрейд про стягнення 116 667,00 грн заборгованості за Договором перевезення вантажів автомобільним транспортом № 500 від 26.09.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 173, 174, 175 ГК України, ст. ст. 526, 530, 610, 625, 626, 628, 914 ЦК України та мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати послуг з перевезення вантажу за договором №500 від 26.09.2024.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 20.12.2024, здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3314/24 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Відповідно до ухвали суду від 24.12.2024, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3314/24; присвоєно справі номер провадження 19/218/24, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

До Господарського суду Запорізької області через підсистему «Електронний суд» 06.02.202025 від ТОВ «Вінтраксервіс» надійшло клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18.12.2024 заяву про забезпечення позову було повернуто заявнику.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.02.2025, клопотання про забезпечення позову передано на розгляд судді Давиденко І.В.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову позивач зазначив, що звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з ТОВ Лєтрейд 116 667,00 грн заборгованості за Договором перевезення вантажів автомобільним транспортом № 500 від 26.09.2024. Позивач вважає, що в даному випадку має місце порушення договірних зобов`язань з боку відповідача щодо оплати вартості наданих послуг з перевезення вантажу. Станом на сьогодні договірні зобов`язання відповідачем не виконано як частково, так і в повному обсязі. Звертаючись до суду, позивач прагне відновити своє порушене право та законний інтерес щодо стягнення заборгованості з відповідача, проте його інтереси, на думку позивача, можуть бути істотно порушеними без вжиття заходів забезпечення позову. На думку позивача, стягнення заборгованості та в подальшому реальна можливість виконання рішення суду у цій справі, є вкрай важливим для забезпечення стабілізації фінансовомайнового стану Товариства, та відновлення господарської діяльності, адже на праві приватної власності відповідачу належать транспортні засоби, які можуть бути ним відчужені з метою погіршення фінансового становища та невиконання рішення суду.

Позивач зазначає, що ораний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Можливість накладення арешту на майно відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача, за його твердженням, додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. Отже, виконання судового рішення в цій справі (за умови задоволення позовних вимог) безпосередньо залежить від того, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. З посиланням на приписи ст. ст.136, 137, 140 ГПК України, ТОВ «Вінстраксервіс» просить суд накласти арешт на транспортні засоби, зареєстровані за Товариством з обмеженою відповідальністю «Лестрейд», згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно представленого переліку (інформація додається).

06.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «Лєтрейд» до суду надійшли заперечення на клопотання про забезпечення позову, які полягають в наступному.

Відповідач повністю не погоджується з викладеними позивачем обставинами з наступних підстав: - ціна позову 116 667,00 грн та є спірною, - балансова варість всіх транспортних засобів 144 000 193,67 грн, що є значною сумою в порівнянні з сумою спірного боргу , - ТОВ "Лєтрейд" здійснює свою господарську діяльність, має штатних працівників, які працюються на транспортних засобах. Вартість лише одного транспортного засобу є набагато більшою ніж оспорювана сума. На думку відповідача, відповідно до статті 66 ГПК, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Наявність цих підстав необхідна, інакше безпідставне вжиття таких заходів може призвести до порушення прав та інтересів сторін у справі, що є неприпустимим. Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. На думку відповідача, відсутні підстави для накладення арешту на всі транспортні засоби ТОВ "Лєтрейд", у задоволенні клопотання відповідач просить відмовити.

Розглянувши вищезазначене клопотання про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову, викладений в пунктах 1-10 частини 1 ст. 137 ГПК України. Згідно пп. 2, 4 ч. 1 цієї статті позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, о належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Виходячи зі змісту чинного процесуального закону, забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду або ефективного захисту прав або інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України.

Таким чином, заявник має довести (додати до заяви) наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходи до забезпечення позову, тому питання про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані до заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість спричинення значної майнової шкоди позивачу без наведення відповідного обґрунтування та надання суду відповідних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно зі статтею 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження викладених у клопотанні про забезпечення позову обставин, позивачем долучено копію довідки РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях від 31.01.20285 про транспортні засоби, зареєстровані за ТОВ «Лєтрейд», перелік містить 24 пункти та реєстраційні дані транспортних засобів.

Зазначена довідка не є належними доказами в обґрунтування заявленого клопотання.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення.

Суд встановив, що заявник не надає суду належного обґрунтування та доказів можливого спричинення значної майнової шкоди позивачу.

Так, жодних доказів на підтвердження обставин того, що ТОВ «Лєстрейд» вживає заходи щодо реалізації, знищення чи приховування активів, в тому числі транспортних засобів до клопотання заяви не додано.

Саме лише посилання на потенційну можливість спричинення майнової шкоди позивачу без відповідного доказового обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, заявником не надано суду належних доказів щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що заявником (позивачем) не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поданого ним клопотання, а саме: існування на даний час конкретних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову, у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір», оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 514,00 грн, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтраксервіс» про забезпечення позову у справі № 908/3314/24 - відмовити.

Відповідно до ст.ст. 140, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Ухвалу підписано 06.02.2025.

Суддя І.В. Давиденко