ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" лютого 2025 р. Cправа № 902/959/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" (вул. Соборна, 112, м. Рівне, Рівненська обл., 33028)

до: Фізичної особи підприємця Вергелеса Сергія Михайловича ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТДВ СК "Альфа - Гарант" (вул. Лесі Українки, 26, м. Київ , 01133)

про стягнення 106 050,00 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Кузьмін Є.В.

відповідача: не з`явився

третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

03.09.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи підприємця Вергелеса Сергія Михайловича про стягнення 106 050,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.09.2024 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 05.09.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

10.09.2024 та 06.09.2424 від представника позивача надійшли заяви (вх. № канц. 01-34/8954/24 від 10.09.2024, № 01-34/8795/24 від 06.09.2024, № 01-34/8814/24 від 06.09.2024) ) про усунення недоліків до позовної заяви, які прийняті судом як такі, що подана в строк встановлений ухвалою суду від 05.09.2024.

Ухвалою суду від 16.09.2024 відкрито провадження у справі 902/959/24. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 15.10.2024. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТДВ СК "Альфа - Гарант".

Ухвалою суду від 15.10.2024 підготовче судове засідання у справі відкладено на 12.11.2024.

Ухвалою суду від 12.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/959/24 до судового розгляду по суті на 03.12.2024.

Однак, 03.12.2024 судове засідання у справі № 902/1211/24 не відбулося у зв`язку з оголошенням сигналу "Повітряна тривога" на території Вінницької області.

Ухвалою суду від 03.12.2024 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 16.01.2025.

14.01.2025 на адресу суду надійшла заява від відповідача про відвід судді та секретаря від розгляду справи.

13.01.2025 винесено ухвалу якою визнано заяву (вх. № канц. 01-47/1/2025 від 13.01.2025) фізичної особи підприємця Вергелеса Михайла Сергійовича про відвід судді та секретаря судового засідання від розгляду справи № 902/959/24 необґрунтованою. Передано матеріали справи № 902/959/24 для визначення складу суду автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Суддею Тварковським А.А. 16.01.2025 ухвалою суду прийнято до провадження справу № 902/959/24 в частині розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Вергелеса Сергія Михайловича (вх. канцелярії суду № 01-47/1/2025 від 13.01.2025) про відвід судді Яремчука Ю.О. та секретаря від розгляду вказаної справи та відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Вергелеса Сергія Михайловича (вх. канцелярії суду № 01-47/1/2025 від 13.01.2025) про відвід судді Яремчука Ю.О. та секретаря від розгляду справи № 902/959/24.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача та представник третьої особи не з`явились, докази повідомлення відповідача відсутні в матеріалах справи відсутні. За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи по суті на 11.02.2025, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 16.01.2025 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 11.02.2025.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача не з`явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які наявні в матеріалах справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча повідомлявся про день та час судового засідання.

Крім того, суд зазначає, що ухвали суду у справі № 902/959/24 офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, доступ до якого є безоплатним та цілодобовим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про судове провадження у даній справі.

Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» (Виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Карлсберг Україна» (Замовник) було укладено договір № 1056/24.Tr.Rv/V про надання послуг з організації перевезень та послуг перевезень. (а.с. 6).

Так, предметом Договору є: надання послуг Виконавцем по виконанню організації перевезень вантажів Замовника або для Замовника автомобільним, залізничним, морським, повітряним транспортом, у зв`язку з чим Виконавець буде надавати транспорт та /або експедиційні послуги, які відповідають вимогам Замовника, і проводити всі необхідні розрахунки з усіма учасниками транспортного процесу, включаючи страхування вантажів (у разі необхідності) від свого імені, а Замовник-зобов`язується оплатити Виконавцю послуги з організації перевезень, обумовлені в Договорі та в підписаній Сторонами Заявці, яка визначає умови виконання кожного перевезення та є невід`ємною частиною Договору. Код ДКПП 52.29; надання транспортних послуг Виконавцем для Замовника, у зв`язку з чим Виконавець буде надавати транспорт, який відповідає вимогам Замовника, і проводити всі необхідні розрахунки з усіма учасниками транспортного процесу від свого імені, а Замовник - зобов`язується оплатити Виконавцю транспортні послуги, обумовлені в Договорі та в підписаній Сторонами Заявці, яка визначає умови виконання кожного перевезення та є невід`ємною частиною Договору. Код ДКПП 49.41» (розділ 1 договору).

Умовами договору було погоджено, що Виконавець зобов`язаний забезпечити безперешкодний проїзд автомобіля по під`їзних шляхах безпосередньо до місця завантаження/розвантаження і виписати у разі потреби пропуск на право проїзду автомобіля до місця завантаження / розвантаження (п. 6.2.7 договору).

05.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» та Фізичною особою підприємцем Вергелес С.М. було укладено Договір - заявку № 30267-11 на перевезення вантажу за маршрутом Київ Коломия, найменування вантажу напої на палетах, перевезення здійснюється у відповідності до товарно транспортної накладної; марка номер автомобіля Скания НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (а.с. 19).

У Договорі заявці № 30267-11 від 05.07.2024 було погоджено, що Підрядник (в даному випадку ФОП Вергелес С.М.) зобов`язується виконати перевезення вантажу суворо відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, затвердженим наказом Мінтрансу України № 363 від 14.10.1997.

Сторони домовились про наступне: при відсутності підпису/печатки будь якої сторони на вказаному документі з будь якої причини Договір-заявка вважається укладеним та підписаним, у разі фактичного виконання умов з боку сторін (прибуття для завантаження за вказаними реквізитами та отримання вантажу за ТТН). Такий фактично виконаний Договір заявка породжує усі юридичні наслідки.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору-заявки № 30267-11 від 05.07.2024 на у відповідності до Товарно-транспортної накладної Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Перевізник) 05.07.2024 здійснював автомобільне перевезення вантажу - алкогольних напоїв за замовленням ПрАТ «Карлсберг Україна» через ТОВ «Укрінформтрейд».

Перевезення здійснювалось автомобілем SCANIA R450 спеціалізований вантажний сідловий тягач НОМЕР_1 .

Автомобіль SCANIA R450 спеціалізований вантажний сідловий тягач НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію Транспортного засобу серія НОМЕР_3 перебуває у власності ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Як установлено судом, 06.07.2024 о 01.46 години, перебуваючи на території ПрАТ «Карлсберг Україна» в м. Києві, керуючи транспортним засобом тягач д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп - фургон рефрижератор д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_1 скоїв порушення правил дорожнього руху на промисловій території підприємства, наслідком чого стало пошкодження майна, яке належить ПрАТ «Карлсберг Україна» - автоматичного шлагбауму, із вбудованою системою дистанційного керування та автоматичного світлового попередження про здійснення маневру підйому/опускання.

Даний факт зафіксовано в акті про порушення, за № 224 від 06.07.2024, за підписами ОСОБА_2 інспектор з охорони праці філії ПрАТ «Карлсберг Україна» в м. Києві та ОСОБА_1 де безпосередньо останній, визнав свою провину, та визнав факт пошкодження майна ПрАТ «Карлсберг Україна», а саме останнім власноручно в графі свідчення особи вказано: «Виїзджаючи з території пивзаводу «Карлсберг Україна» зупинився перед шлагбаумом для перевірки автомобіля та документів на вантаж, охоронник перевірив документи, пломбу, автомобіль, я сів в автомобіль розпочав рух, думав що шлагбаум був відкритий. Пригода сталась в 01:46.». (а.с. 5).

08.07.2024 ПрАТ «Карлсберг Україна», як власники пошкодженого майна, звернулися до ТОВ «Укрінформтрейд» із заявою, якою попросили товариство за власний кошт розв`язати питання ремонту (заміни) шлагбауму, який було пошкоджено 06.07.2024 оскільки організацією даного автоперевезення для ПрАТ «Карлсберг Україна» здійснювало ТОВ «Укрінформтрейд», замовляючи перевезення у ФОП Вергелес С.М. та підряджаючи його для виконання даного авто перевезення (а.с. 25).

З пояснень представника позивача судом з`ясовано, що після отримання заяви про ремонт/заміну шлагбауму, ТОВ «Укрінформтрейд» - замовник перевезення, за номером телефону відповідача звернулося до ФОП Вергелес С.М. - підрядника перевезення та із урахуванням того, що останній визнав провину в ДТП та пошкодженні майна - запропонувало саме йому (відповідачу) відремонтувати пошкоджений шлагбаум. Поряд з цим, за доводами представника позивача відповідач відмовився оплачувати ремонт, повідомивши про те, що його цивільна відповідальність застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», куди він звернувся та розпочав процедуру оформлення страхового випадку, на підставі страхового полісу № 220465234 від 19.04.2024.

Водночас, у зв`язку із тим, що ПрАТ «Карлсберг України» здійснює безперервний технологічний процес із виготовленням напоїв, їх навантаженням та відправленням до пунктів збуту та реалізації, а також здійснює технологічний процес із розвантаженням сировини для виготовлення напоїв на своєї промисловій території цілодобово в режимі 24/7, оперативний ремонт шлагбауму - було справою невідкладною, з урахуванням наведеного, сторона позивача звернулася до організації, яка свого часу проводила встановлення та обслуговування даного шлагбауму, а саме: компанію - ТОВ «Компанія Строймір» .

В подальшому ТОВ «Компанія Строймір» виставила ТОВ «Укрінформтрейд» рахунок № 283 від 11.07.2024 із зазначенням вартості товарів, робіт, послуг: комплект шлагбауму G5000Х вартістю 65 625, 00 грн, монтаж пусконалагоджувальної роботи вартістю 22 750,00 грн. Всього 88 375,00 грн в тому числі ПДВ 106 050,00 грн (а.с. 79).

ТОВ «Укрінформтрейд» 12.07.2024 та від 19.07.2024 здійснив платежі на суму 78 750,00 грн та на суму 27 300,00 грн на адресу ТОВ «Компанія Строймір», що підтверджується відповідними платіжними інструкціями №№ 1116 від 12.07.2024 та 1179 від 19.07.2024 (а.с. 16, 26).

Відповідно до видаткової накладної № 244 від 17.07.2024 ТОВ «Компанія Строймір» поставило ТОВ «Укрінформтрейд» комплект шлагбауму G5000Х, вартістю 78 750,00 грн в тому числі ПДВ.

У відповідності до Акту надання послуг № 245 від 17.07.2024 ТОВ «Компанія Строймір» здійснило монтаж та пусконалагуджувальні роботи вартістю 27 300,00 грн.

06.07.2024 ТОВ «Укрінформтрейд» отримав від власника майна ПрАТ «Карлсберг України» лист, яким останній повідомив про те, що компанія ТОВ «Компанія Строймір» виконала заміну шлагбаума та про те, що претензій до ТОВ «Укрінформтрейд» компанія/власник майна ПрАТ «Карлсберг України» немає.

Представником позивача в судовому засіданні повідомлено, що 25.07.2024 позивач звернувся на адресу відповідача із претензією, якою просив провести розрахунок витрачених коштів на ремонт шлагбаума, яка залишена без задоволення, що і стало підставою позову.

Згідно з ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» вказує, що останнім були сплачені кошти в розмірі 106 050,00 грн за заміну шлагбауму G5000Х, що розташований на території ПрАТ "Карлсберг Україна", поряд з цим пошкодження даного майна було здійснено ФОП Вергелес С.М. при здійсненні перевезення у відповідності до Договору - заявки № 30267-11 від 05.07.2024 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» та Фізичною особою підприємцем Вергелес С.М., при цьому в добровільному порядку відповідач ФОП Вергелес С.М. не сплатив кошти.

За доводами суду, оскільки позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінформтрейд» повністю компенсувало витрати у розмірі 106 050,00 грн на заміну шлагбауму, тому має право ставити питання про відшкодування даних витрат у порядку регресу, але на загальних підставах, в даному випадку з відповідача Фізичної особи підприємця Вергелес С.М. підлягає до стягнення понесені позивачем збитки, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статей 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями і збитками.

Виходячи з загальних положень права підставою для застосування заходів відповідальності, яким є стягнення збитків у розумінні ст. 611 Цивільного кодексу України та ст. ст. 216, 217 Господарського кодексу України, є склад правопорушення, який підлягає дослідженню та оцінці судом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до її положень майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

В даному випадку судом встановлено, що 106 050, 00 грн витрат здійснених позивачем ТОВ «Укрінформтрейд» на встановлення шлагбауму G5000Х стало внаслідок пошкодження даного майна відповідачем ФОП Вергелес С.М., яке належить ПрАТ «Карлсберг Україна», а саме: автоматичний шлагбауму із вбудованою системою дистанційного керування та автоматичного світлового попередження був пошкоджений при здійсненні маневру підйому/опускання, при русі транспортного засобу SCANIA R450 спеціалізований вантажний сідловий тягач НОМЕР_1 під керуванням ФОП Вергелес С.С., що зафіксовано в акті про порушення за № 224 від 06.07.2024 за підписами Зелецького Ігоря Володимировича інспектора з охорони праці філії ПрАТ «Карлсберг Україна» в м. Києві та ОСОБА_1 де безпосередньо ОСОБА_1 визнав свою провину, та визнав факт пошкодження майна ПрАТ «Карлсберг Україна»(а.с. 5).

Таким чином в розрізі викладеного з огляду на наявні докази в матеріалах справи та відсутністю заперечень зі сторони відповідача у суду відсутні сумніви щодо того, що пошкодження майна ПрАТ «Карлсберг Україна» відбулось з вини ФОП Вергелес С.М. під час виконання Договору заявки № 30267-11 від 05.07.2024 на перевезення вантажу, керуючи транспортним засобом тягач д.н.з. НОМЕР_1 .

Як уже встановлено судом, ТОВ "Укрінформтрейд" повністю оплатило вартість пошкодженого майна.

ТОВ «Укрінформтрейд» 12.07.2024 та від 19.07.2024 здійснив платежі на суму 78 750,00 грн та на суму 27 300,00 грн на адресу ТОВ «Компанія Строймір», що підтверджується відповідними платіжними інструкціями №№ 1116 від 12.07.2024 та 1179 від 19.07.2024 (а.с. 16, 26).

Відповідно до видаткової накладної № 244 від 17.07.2024 ТОВ «Компанія Строймір» поставило ТОВ «Укрінформтрейд» комплект шлагбауму G5000Х, вартістю 78 750,00 грн в тому числі ПДВ.

У відповідності до Акту надання послуг № 245 від 17.07.2024 ТОВ «Компанія Строймір» здійснило монтаж та пусконалагоджувальні роботи вартістю 27 300,00 грн.

Фактом підтвердження господарської операції є первинні документи (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. (ст. 9 названого Закону).

Основними первинними документами, що підтверджують здійснення поставки є видаткова накладна та товарно - транспортна накладна.

Видаткова накладна є документом, що фіксує факт отримання та передачі товарів.

Товарно - транспортна накладна є документом, що підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів, а також здійснення господарської операції з поставки товарів.

Тобто в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують факт здійснення витрат позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрей" в розмірі 106 050,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 був укладений Поліс № 220465234 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом марки SCANIA R450 спеціалізований вантажний сідловий тягач НОМЕР_1 .

З огляду на що суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 звертався до страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Гарант» в межах встановленого строку та порядку для фіксування та відшкодування даного страхового випадку, іншого матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявний лист Страхової компанії ТДВ СК «Альфа Гарант» на запит адвоката Кузьміна Є.В. яким повідомлено, що пригода від 06.07.2024 за участі транспортного засобу SCANIA R450 д.р.н. НОМЕР_1 жодним чином не фіксувалась, з огляду на що подія яка трапилась 06.07.2024 не може бути визнана страховим випадком, тому ТДВ СК «Альфа-Гарант» не має правових підстав для виплати страхового відшкодування за пошкоджене майно шлагбаум.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

У даному аспекті, виходячи з принципу вірогідності доказів, суд звертає увагу на наявність вірогідних доказів наявності вини відповідача фізичної особи підприємця Вергелеса С.М. у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження майна.

У той же час суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Тобто, фізична особапідприємець Вергелес С.М. своїми діями створила дорожньо-транспортну пригоду, що спричинила пошкодження майна, в той же час не скористалась самостійно на власний розсуд своїм правом на страхове відшкодування страховою компанією, що спричинило понесення витрат іншою стороною в даному випадку ТОВ «Укрінформтрейд» на покриття вартості заміни пошкодженого майна ПрАТ «Карлсберг Україна».

Тому, суд вважає справедливим стягнення з відповідача суми сплати вартості пошкодженого майна ПрАТ «Карлсберг Україна» у розмірі 106 050,00 грн.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з врахуванням встановлених судом в ході розгляду спору обставин, з огляду на чинні норми законодавства та фактичні обставини справи, в сукупності викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити+.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Вергелеса Сергія Михайловича ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" (вул. Соборна, 112, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ) кошти в сумі 106 050, 00 грн та 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 13 лютого 2025 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2-відповідачу (Вінницька область, Могилів-Подільський район, с. Яруга; вул. Путильська, 4-В, м. Чернівці, 58004)