ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. м. Житомир Справа № 906/45/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Слюсар О.М., довіреність №007-4/0125 від 01.01.25 (приймав участь в

судовому засіданні 27.01.2025р.);

від відповідача: не з`явився;

з перервою в судовому засіданні з 27.01.2025 до 11.02.2025, відповідно до ч.2 ст.216 ГПК України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (м.Житомир)

до Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області (смт.Миропіль Житомирського району Житомирської області)

про стягнення 147 801,42грн (з урахуванням заяви представника позивача від 12.11.2024 про зменшення розміру позовних вимог).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Миропільської селищної ради про стягнення 350025,86грн заборгованості, яка виникла на підставі договору №1/21 на постачання природного газу від 15.07.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на постачання природного газу від 15.07.2021 в частині оплати спожитого за період з 01.11.2021 по 30.10.2021 природного газу у обсязі 8820,37м.куб.

Ухвалою господарського суду від 25.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.02.2022.

Розгляд справи у підготовчому засіданні неодноразово відкладався.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на безпідставність заявлених позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до укладеної додаткової угоди №16/1/21 від 29.11.2021 сторони зменшили загальну вартість договору на 296 134,34грн та встановили його загальну вартість в сумі 142 465,66грн. За весь час постачання газу відповідачем було сплачено на користь позивача 142 465,66грн, тобто заборгованість відповідно до погодженої сторонами вартості договору - відсутня (а.с.67-71).

У відповіді на відзив від 11.07.2022 позивач зазначив, що на виконання умов договору №1/21 від 15.07.2021 в листопаді 2021 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ згідно із актом приймання-передачі №ЖТ381016439 від 30.11.2021. Прийняття природного газу від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити поставлений природний газ відповідно до чинного законодавства та умов договору (а.с.111-113).

Ухвалою суду від 22.09.2022 зупинено провадження у справі №906/45/22 до набрання законної сили рішенням у господарській справі №906/563/22.

Ухвалою суду від 09.10.2024 поновлено провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 19.11.2024.

12.11.2024 надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою позивач просить стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 147 801,42грн, з яких: 96 715,36грн борг за договором на постачання природного газу №1/21 від 15.07.2021; 42 730,36грн інфляційні втрати, 8 355,70грн 3% річних (а.с.171-172).

18.11.2024 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по суті справи, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та проводити розгляд даної справи за відсутності уповноваженого представника відповідача (а.с.179-182).

Ухвалою суду від 19.11.2024 постановлено прийняти до розгляду заяву представника позивача від 12.11.2024 про зменшення розміру позовних вимог та здійснювати розгляд справи в межах поданих змін; продовжити строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкласти підготовче засідання на 10.12.2024.

26.11.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.189-191).

Ухвалою суду від 10.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/45/22 до судового розгляду по суті на 27.01.2025.

У судовому засіданні 27.01.2025 розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву до 11.02.2025.

29.01.2025 від представника позивача надійшла заява, у якій останній позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (постачальник/позивач) та Миропільською селищною радою (споживач) та укладено договір на постачання природного газу №1/21 (а.с.17-25), за умовами якого постачальник зобов`язується протягом строку дії цього договору передавати споживачеві товар за предметом ДК 021:2015:09120000-7 - Природний газ, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати природний газ на умовах цього Договору.

Згідно з п.1.2. договору поставка природного газу здійснюється у 2021 році у обсязі 40 000куб.м.

Передача обсягів газу від постачальника споживачеві у відповідному місяці оформлюється Актом приймання-передачі газу (п.2.5 Договору).

Відповідно до пп.2.6.1. договору, за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ/Кодексу ГТС.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ/ГТС постачальник протягом 3 робочих днів готує два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника (пп.2.6.2. договору).

Споживач після підписання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (пп.2.6.3 договору).

Відповідно до пп.2.6.4. договору, у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ/ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягу спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника.

Підпунктом 2.6.5. сторони передбачили, що у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ/ГТС.

У відповідності до п.3.1. договору ціна за 1000 куб.м. природного газу на момент укладення цього договору становить 10 965,00грн, з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна природного газу - 9 137,50грн (включно з урахуванням послуги замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання природного газу); податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни газу - 1 827,50грн. Загальна вартість договору складає 438 600,00грн, з урахуванням ПДВ 73 100,00грн.

Ціна договору може змінюватися протягом строку його дії. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п.3.2 Договору).

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до повного їх закінчення.

В подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод до договору №1/1/21 від 15.07.2021 про постачання природного газу, а саме: №1/1/21 від 22.07.2021, №2/1/21 від 23.07.2021, №3/1/21 від 26.07.2021, №4/1/21 від 27.07.2021, №5/1/21 від 28.08.2021, № 6/1/21 від 30.08.2021, №7/1/21 від 31.08.2021, №8/1/21 від 14.09.2021, №9/1/21 від 22.09.2021, №10/1/21 від 23.09.2021, №11/1/21 від 30.09.2021, №12/1/21 від 19.10.2021, №13/1/21 від 20.10.2021, №14/1/21 від 21.10.2021, № 15/1/21 від 22.10.2021, внаслідок укладення додаткових угод ціну за 1000куб.м природного газу збільшено з 10 695,00грн до 39 683,8111грн, тобто на 28 988,8111грн (на 270% від первинної ціни), при цьому, обсяг поставки природного газу не змінено.

Додатковою угодою №16/1/21 від 29.11.2021 сторони зменшили суму договору на 296 134,34грн та виклали 3 абз. п.3.1. договору в наступній редакції: "Загальна сума договору складає 142 465,66грн, з урахуванням ПДВ 23 744,28грн". Також виклали п.11.1. договору в наступній редакції: "Договір вступає в силу з моменту підписання і діє в частині постачання природного газу до 30.11.2021, а в частині розрахунків - до повного їх виконання" (а.с.41).

Згідно з даними оператора інформаційної платформи оператора ГТС на умовах договору №1/21 від 15.07.2021 відповідачем - Миропільською селищною радою Житомирського району Житомирської області (ЕІС-код споживача: 56XS000049L5O00V) у періоді з 01.11.2021 по 30.11.2021 спожито природний газ у загальному обсязі 8820,37куб.м. (а.с.16).

На виконання п.4.1. договору позивачем на адресу відповідача 10.12.2021 направлено акт приймання-передачі природного газу №ЖТ381016439 від 30.11.2021, відповідно до якого ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" у листопаді 2021 року поставило Миропільській селищній раді природний газ обсягом 8820,37куб.м. вартістю 350 025,90грн (а.с.42-45).

Вказаний вище акт приймання-передачі природного газу відповідачем не підписаний. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів їх повернення позивачу, а також обґрунтованої відмови від його підписання.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.05.2024 у справі №906/563/22, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 визнано недійсними додаткові угоди №1/1/21 від 22.07.2021, №2/1/21 від 23.07.2021, №3/1/21 від 26.07.2021, №4/1/21 від 27.07.2021, №5/1/21 від 28.08.2021, № 6/1/21 від 30.08.2021, №7/1/21 від 31.08.2021, №8/1/21 від 14.09.2021, №9/1/21 від 22.09.2021, №10/1/21 від 23.09.2021, №11/1/21 від 30.09.2021, №12/1/21 від 19.10.2021, №13/1/21 від 20.10.2021, №14/1/21 від 21.10.2021, №15/1/21 від 22.10.2021 до договору №1/1/21 від 15.07.2021 про постачання природного газу, укладені між Миропільською селищною радою Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" позивач зменшив розмір заявлених позовних вимог та здійснив нарахування за поставлений природний газ за ціною 10 965,00грн за 1000м.куб, вказаною у п.3.1. договору №1/21 від 15.07.2021.

Таким чином, враховуючи ціну газу, що передбачена п.3.1. договору, заборгованість відповідача за спожитий у листопаді 2021 року природний газ у обсязі 8820,37куб.м. становить 96 715,36грн (8820,37куб.м. х 10, 965)

За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" звернулося до суду з позовом про стягнення з Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області 147 801,42грн заборгованості за договором №1/21 на постачання природного газу від 15.07.2021, з яких: 96 715,36грн основного боргу; 42 730,36грн інфляційних втрат, 8 355,70грн 3% річних (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 12.11.2024).

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що за правовою природою, правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами з постачання енергетичних та інших ресурсів, які виникли на підставі договору №1/21 на постачання природного газу від 15.07.2021.

Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачу/абоненту) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач - оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму їх використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За умовами ч.2 ст.714 ЦК України, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Факт передачі відповідачу природного газу позивач підтверджує актом приймання-передачі природного газу № ЖТ381016439 від 30.11.2021.

Як встановлено судом, акт приймання-передачі природного газу відповідачем не підписаний, однак, в матеріалах справи відсутні письмові мотивовані відмови відповідача від підписання актів приймання-передачі природного газу, як того вимагає пп.2.6.3. договору.

У п.2.2. договору сторони вказали, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Згідно з пп.2.6.1. договору саме на споживача (відповідач) покладено обов`язок до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим надати постачальнику (позивач) копію акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

За умовами пп. 2.6.2. договору, акти приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, в яких вказується обсяг використаного відповідачем природного газу, позивач готує на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ/ГТС.

Отже, незважаючи на те, що акт приймання-передачі не містять підпису відповідача, обсяги спожитого природного газу є достовірними, оскільки отримані позивачем безпосередньо від оператора ГРМ на підставі даних комерційних вузлів обліку, які належать відповідачу.

До того ж, у пп. 2.5.4 сторони обумовили, що у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

З огляду на викладене, доведеним є той факт, що Миропільською селищною радою Житомирського району Житомирської області було отримано від позивача природний газ в листопаді 2021 в кількості 8820,37 куб.м

Щодо аргументів відповідача про відсутність заборгованості перед позивачем з посиланням на недійсність додаткових угод №№-1-15 до договору №1/21 на постачання природного газу від 15.07.2021 та повним виконанням останнім зобов`язань суд зазначає наступне.

Додатковою угодою №16/1/21 від 29.11.2021 сторони узгодили, що загальна сума договору складає 142 465,66грн.

Як стверджує відповідач за весь час постачання позивачем природного газу споживачем було сплачено на користь постачальника 140 163,00грн, а також за використаний природний газ у вересні 2021 року сплачено готівкою благодійником 2 302,66грн. Тобто загальна сума сплачена Миропільською селищною радою становить 142 465,66грн (140 163,00грн + 2 302,66грн).

В ході розгляду справи №906/563/22 судом встановлено, що за поставлений природний газ у обсязі 3598,6куб.м відповідач сплатив 140 163,00грн, а отже розмір надмірно сплачених коштів становить 100 704,35грн (140 163,00грн - 39 458,65грн).

Враховуючи судове рішення у справі №906/563/22 від 14.05.2024, яким внаслідок визнання недійсними додаткових угод №№1-15 до договору №1/21 від 15.07.2021 стягнуто з ТОВ "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" на користь Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області 100 704,35грн, ф а к т и ч н а о п л а т а в і д п о в і д а ч е м з а п о с т а в л е н и й п р и р о д н и й г а з становить 41 761,31грн (142 465,66грн - 100 704,35грн).

При цьому, акт приймання-передачі природного газу №ЖТ381016439 від 30.11.2021 за яким поставлено відповідачу 8820,37куб.м. природного газу не досліджувався у справі №906/563/22, оскільки не був оплачений Миропільською селищною радою Житомирського району Житомирської області.

Судом було встановлено вище, що п.3.1. сторони визначили ціну за 1000куб.м. у розмірі 10 965,00грн, з урахуванням ПДВ.

З розрахунку позивача вбачається, що останній здійснив нарахування за поставлений природний газ у листопаді 2021 року на суму 96 715,36грн, тобто за вказаними в п.3.1. договору цінами, що з урахуванням судового рішення у справі №906/653/22 від 14.05.2024 не перевищує загальної суми договору 142 465,66грн (41761,31грн (сплачені відповідачем кошти за поставлений природний газ) + 96 715,36грн (заявлена до стягнення сума) = 138 476,67грн.

За встановлених обставин, доводи відповідача щодо відсутності заборгованості у споживача, відповідно до погодженої сторонами вартості договору спростовуються наявними у справі доказами.

Статтею 692 ЦК України обумовлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Пунктом 4.1. договору сторони визначили, що оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника у вигляді 100% оплати до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі виставленого рахунку постачальником та підписаного акту приймання-передачі природного газу.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів сплати відповідачем заборгованості за поставлений природний газ за листопад 2021 року в сумі 96 715,36грн матеріали справи не містять.

Враховуючи, що відповідач не спростував доводів позивача та не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 96 715,36грн заборгованості за поставлений природний газ та задовольняє їх в повному обсязі.

Також за порушення строків проведення розрахунків на підставі ст.625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 8 355,70грн 3% річних та 42 730,36грн інфляційних втрат.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як унормовано приписами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок річних та інфляційних витрат (а.с.173-174), суд приходить до висновку, що розрахунок зроблено вірно, тому позовні вимоги про стягнення 8 355,70грн 3% річних та 42 730,36грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ст.ст.13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 147 801,42грн, з яких: 96 715,36грн основний борг, 42 730,36грн інфляційні втрати, 8 355,70грн 3% річних.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що судовий збір необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Миропільської селищної ради Житомирського району Житомирської області (вул.Центральна, буд.38, смт.Миропіль, Житомирський район, Житомирська область, 13033, код ЄДРПОУ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ" (Перемоги майдан, буд.10, м.Житомир, 10003, )

- 96 715,36грн основного боргу;

- 42 730,36грн інфляційних втрат;

- 8 355,70грн 3% річних;

- 2481,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 1 - у справу;

2,3 - сторонам через "Електронний суд".