ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" лютого 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4534/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу №916/4534/24

за позовом: Приватного підприємства ФРІЛАН (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт Хлібодарське, вул. Тираспільське шосе, буд. 41-А, )

до відповідача: Державного підприємства Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова (65496, Одеська обл., Одеський р-н, смт Таїрове(з), вул. 40-річчя Перемоги, буд. 27-А, )

про стягнення 502916,22 грн., -

Суть спору: Приватне підприємство ФРІЛАН звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова про стягнення 502916,22 грн., з яких: 325682,80 грн. основного боргу, 31746,13 грн. 3% річних та 145487,29 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на обставину порушення відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором найму №19/6/20 від 19.06.2020.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/4534/24; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи; запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву з доказами направлення позивачу - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та заперечення на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.10.2024 було доставлено відповідачу до його електронного кабінету 15.10.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного документу. Відповідно до п.2 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відтак, господарський суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи господарським судом. За таких обставин судом забезпечено відповідачу можливість на вчинення дій, подання позицій по суті справи під час розгляду справи судом, оскільки судом належним чином повідомлено відповідача про розгляд справи і в такий спосіб забезпечено відповідачу належні процесуальні гарантії для можливості вчинення відповідачем процесуальних дій. Натомість відповідач такою можливістю не скористався.

04.11.2024 за вх.№39831/24 до суду від позивача надійшли оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду, які були оглянуті судом.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб. Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Справа №916/4534/24 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

19.06.2020 між Приватним підприємством ФРІЛАН (наймодавець, позивач) та Державним підприємством Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова (наймач, відповідач) був укладений договір найму №19/6/20.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, наймодавець передає наймачу в тимчасове платне володіння та користування (найм) техніку, а також забезпечує своїми силами їх керування та технічну експлуатацію, а наймач приймає в тимчасове володіння та користування техніку від наймодавця, і зобов`язується використовувати її відповідно до цільового призначення та мети найму, визначеної даним договором; під технікою в даному договорі розуміються: сільськогосподарська техніка; марка, модель, кількість яких вказується в акті прийому-передачі в найм.

Згідно з п.3.3 договору передача техніки в найм підтверджується актом найму техніки.

За п.п. 4.1, 4.2 договору термін найму техніки вказується у додатках до договору та підтверджується у акті найму техніки; термін найму може бути продовжено або скорочено за згодою сторін.

У відповідності до п.п. 5.1, 5.3, 5.4, 5.6 договору розмір плати за найм визначатиметься сторонами в додатку до цього договору та підтверджується у акті прийому-передачі виконаних робіт/послуг (найм техніки); акт виконаних робіт/послуг оформляється наймачем у письмовій формі у двох оригінальних примірниках і передається наймодавцю для узгодження; останній має право перевірити вірність вказаних у акті даних шляхом витребування у наймача наряд-замовлень; підписаний обома сторонами акт є підставою для розрахунків між сторонами і являється невід`ємною частиною договору; наймач зобов`язується сплатити наймодавцю плату за найм протягом десяти банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт шляхом перерахування коштів на банківський рахунок наймодавця, вказаний в реквізитах договору, на підставі рахунку-фактури; платіжні документи за цим договором оформляються відповідно до законодавства із дотриманням усіх вимог, що звичайно ставляться до змісту і форми таких документів, з обов`язковим зазначенням номера договору, за яким здійснюється переказ грошових коштів.

Згідно з п.6.3.2 договору наймач зобов`язується своєчасно сплачувати платежі за найм відповідно до п.5.3 даного договору.

За п.9.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє 365 днів з моменту підписання або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Додаток №1 до договору №19/6/20 визначає найменування техніки, найменування робіт та ціну.

22.06.2020 між Приватним підприємством ФРІЛАН (наймодавець, позивач) та Державним підприємством Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова (наймач, відповідач) підписаний акт приймання-передачі техніки в найм, відповідно до якого наймодавець передав, а наймач прийняв перераховану нижче техніку в найм, а саме: CLAAS LEXION 580 - 2 одиниці.

В матеріалах справи також наявний підписаний обома сторонами акт надання послуг №35 від 16.07.2020 до договору №19/6/20 на суму 338682,80 грн.

17.07.2020 між Приватним підприємством ФРІЛАН (наймодавець, позивач) та Державним підприємством Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова (наймач, відповідач) підписаний акт приймання-передачі техніки в найм, відповідно до якого наймач передав, а наймодавець прийняв перераховану нижче техніку з найму, а саме: CLAAS LEXION 580 - 2 одиниці.

Також в матеріалах справи наявний акт звіряння взаємних розрахунків між ПП ФРІЛАН та ДП Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова, підписаний обома сторонами, в якому станом на 31.07.2021 заборгованість на користь ПП ФРІЛАН становить 338682,80 грн.

У листі від 26.04.2023 відповідач повідомив позивача, зокрема, що наразі підприємство перебуває в скрутному матеріальному становищі, зі свого боку підприємство гарантує виплату заборгованості частинами, до повного погашення заборгованості.

В матеріалах справи наявна платіжна інструкція №344 від 04.06.2024 про сплату відповідачем на користь позивача 13000 грн. із призначенням платежу - за оренду згідно договору №19/6/20 від 19.06.2020.

Несплата відповідачем решти заборгованості за договором найму №19/6/20 від 19.06.2020 стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

За ч.1 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов?язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарським судом враховуються висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах №910/16945/14 та №908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі №918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах №905/2324/17 та №922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі №924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що відповідач в порушення вищевказаних норм законодавства та умов договору найму №19/6/20 від 19.06.2020 несвоєчасно та не в повному обсязі здійснив оплату за найм техніки, яка була надана відповідачу відповідно до акту приймання-передачі від 22.06.2020, у розмірі 338682,80 грн., що підтверджується, зокрема, підписаним актом наданих послуг №35 до договору №19/6/20 на суму 338682,80 грн., а також зафіксована і у підписаному обома сторонами акті звірки, відповідачем частково було сплачено за договором №19/6/20 13000 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією від 04.06.2024 №344, внаслідок чого решта боргу відповідача перед позивачем складає 325682,80 грн., підтверджується за наявними матеріалами справи та відповідачем не спростована, окрім того відповідачем у листі від 26.04.2023 підтверджено наявність вказаного боргу. З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства ФРІЛАН про стягнення з відповідача 325682,80 грн. основного боргу є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, господарський суд дійшов висновку, що враховуючи факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем та відсутності доказів сплати вказаної заборгованості, приймаючи до уваги право позивача на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у випадку невиконання боржником грошового зобов`язання, перевіривши розрахунки позивача за визначений ним період та встановивши їх обґрунтованість та відповідність вимогам чинного законодавства, а також приймаючи до уваги відсутність контррозрахунків нарахованих сум з боку відповідача, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог Приватного підприємства ФРІЛАН про стягнення з відповідача 31746,13 грн. 3% річних та 145487,29 грн. інфляційних втрат.

Іншого відповідачем не доведено.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Приватного підприємства ФРІЛАН задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство Таїровське Національного наукового центру Інститут виноградарства і виноробства імені В.Є. Таїрова (65496, Одеська обл., Одеський р-н, смт Таїрове(з), вул. 40-річчя Перемоги, буд. 27-А, ) на користь Приватного підприємства ФРІЛАН (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт Хлібодарське, вул. Тираспільське шосе, буд. 41-А, ) 325682 /триста двадцять п`ять тисяч шістсот вісімдесят дві/ грн. 80 коп. основного боргу, 31746 /тридцять одну тисячу сімсот сорок шість/ грн. 13 коп. 3% річних, 145487 /сто сорок п`ять тисяч чотириста вісімдесят сім/ грн. 29 коп. інфляційних втрат та 7543 /сім тисяч п`ятсот сорок три/ грн. 74 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 04 лютого 2025 р.

Суддя Ю.С. Бездоля