ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про виправлення описок

"11" лютого 2025 р. Справа№ 910/15170/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

за участю представників сторін: не викликались;

розглянувши постанову

Північного апеляційного господарського суду

від 19.12.2024р.

за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Сантрейд"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 26.03.2024 (повний текст складено 24.05.2024)

у справі № 910/15170/23 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт"

до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Сантрейд"

про стягнення 29 865 162, 59 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" про стягнення (з урахування заяви про збільшення позовних вимоги від 13.11.2023) 29 865 162,59 грн, з яких 1 534 970,86 грн витрат, пов`язаних з понаднормовим навантаження 82-х вагонів, 6 881 101,04 грн витрат, пов`язаних з понаднормовим вивантаженням 82-х вагонів, 11 054 301,34 грн збитків, пов`язаних з простоєм вагонів на території України (на станції Яготин та суміжних станціях), 7 796 501,00 грн упущеної вигоди, 1 705 815,16 грн пені, 366 146,90 грн - 3% річних, 526 326,29 грн інфляційних втрат.

Також позивач просив зобов`язати орган, який здійснюватиме примусове виконання рішення, здійснювати нарахування 3% річних на суму простроченого боргу в розмірі 27 266 874,24 грн з 26.09.2023 до моменту виконання рішення у повному обсязі за наступною формулою: С*3%/100%*Д/365, де С - сума простроченого боргу; Д - кількість днів прострочення починаючи з наступного дня після подання позовної заяви - 26.09.2023.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі №910/15170/23 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Сантрейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" 8 416 071, 90 грн додаткових витрат пов`язаних з понаднормовим навантаженням/розвантаженням вагонів, 11 054 301, 34 грн збитків пов`язаних з простоєм вагонів, 7 796 501, 00 грн упущеної вигоди, 841 607, 18 грн пені, 223 604, 53 грн інфляційних втрат, 172 755, 15 грн 3% річних, 427 572, 61 грн витрат по сплаті судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення нарахувати 3% річних за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення):

- на суму боргу 8 416 071, 90 грн. (додаткових витрат) за період з 26.09.2023 до моменту виконання рішення суду відповідачем.

Роз`яснено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями "Сантрейд" суми боргу (додаткових витрат), нарахування 3% річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості. В іншій частині в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями "Сантрейд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким в цій частині відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/15170/23 від 26.03.2024р. апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Сантрейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі №910/15170/23 задоволено частково.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 у справі №910/15170/23 скасовано в частині стягнення упущеної вигоди у розмірі 7 796 501, 00 грн., викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Стягнути з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Сантрейд" (01054, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 19-21А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1; ) 8 416 071 (вісім мільйонів чотириста шістнадцять тисяч сімдесят одну) грн.. 90 коп. додаткових витрат пов`язаних з понаднормовим навантаженням/розвантаженням вагонів, 11 054 301 (одинадцять мільйонів п`ятдесят чотири тисячі триста одну) грн 34 коп. збитків пов`язаних з простоєм вагонів, 841 607 (вісімсот сорок одну тисячу шістсот сім) грн 18 коп. пені, 223 604 (двісті двадцять три тисячі шістсот чотири) грн 53 коп. інфляційних втрат, 172 755 (сто сімдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) грн 15 коп. 3% річних, 310 625 (триста десять тисяч шістсот дадцять п`ять) грн 10 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення нарахувати 3% річних за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення):

- на суму боргу 8.416.071,90 грн. (додаткових витрат) за період з 26.09.2023 до моменту виконання рішення суду відповідачем.

Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями "Сантрейд" суми боргу (додаткових витрат), нарахування 3% річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.

Видати наказ.

В іншій частині в позові відмовити повністю."

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" на користь з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Сантрейд" 188 302 грн. 71 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

07.02.2025 через відділ документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційне підприємство "Горизонт" надійшла заява про виправлення описки у постанові Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2024, а саме шляхом виправлення невірно вказаного в у мотивувальній частині постанови, а саме: «Що стосується початку вивантажувальних операцій, то початком є дата здачі завантажених вагонів перевізником України перевізнику сусідньої держави, тобто операція «СДЧ», а датою закінчення вантажного рейсу є дата отримання порожніх вагонів перевізником України від перевізника сусідньої держави, тобто операція «ПРМ», виходячи з наступного:

При перетині кордону експедитор передає рухомий склад з вантажем заявленим клієнтом третім сторонам, що безпосередньо проводять вивантажувальні операції та з моменту передачі вантажу не впливає на терміни вивантаження.

За умовами додаткової угоди № 16 від 27.07.2022 станція вивантаження (призначення) знаходяться одразу за прикордонним переходом, тобто операція «СДЧ» - здача вагонів на територію сусідньої держави являється останньою операцією, яка відповідає прибуттю на станцію призначення, оскільки попередньою є операція «ОТПР» - відправлення з прикордонної станції на території України. Враховуючи, що фізичні зупинки на лінії кордону не проводяться, наступна операція розцінюється, як прибуття на станцію призначення (вивантаження), відповідно дата повернення вагону на територію України операція «ПРМ» - прийняття з іншої дороги є датою закінчення вивантажувальних операцій.

Поставка вантажу проводилась на умовах DAP за Інкотермс 2020 (копії контрактів на поставку товару, який експедирував позивач додаються), де клієнт сплачує доставку лише до вихідної прикордонної станції на території України - Ягодин. Далі, відповідальність по вивантаженню та своєчасному поверненню рухомого складу лежить на покупці (третій стороні клієнта залученій до виконання умов договору).

Отже, в силу положень договору, вагони подавались на станцію завантаження за прямою вказівкою відповідача (його уповноваженого працівника), відповідно саме відповідач має відповідати за простій вагонів на станції навантаження в очікуванні своєї черги. При цьому, експедитор не має жодного відношення до операцій по розвантаженню, його обов`язком є експедиція вантажу до прикордонної станції звідкіля вагон з вантажем забирає закордонний перевізник та експедитор, які залучаються покупцем вантажу або відповідачем.

Передавши вагон на прикордонній станції іноземному перевізнику експедитор фактично втрачає можливість користуватись ним та розпоряджатися його переміщенням. Оскільки станцією розвантаження є наступна станція після перетину кордону України, всі подальші операції, які проводились без відома експедитора (переміщення на іншу станцію розвантаження, не погоджену сторонами, простій в очікуванні прибуття спецтехніки для розвантаження тощо), у розумінні договору є операціями по розвантаженню, оскільки експедитор доставив вантаж у місце призначення (до кінцевої точки), і за подальші дії не відповідає. Закінченням операцій по розвантаженню є дата повернення вагонів у користування Експедитора, оскільки до моменту повернення вагонів, Експедитор не має можливості використовувати їх у інших господарських операціях, а відповідно отримувати дохід.

Таким чином, між позивачем та вантажоодержувачем, закордонними перевізниками, експедиторами не існувало жодних договірних відносин, протилежного відповідач належними та допустимими доказами не довів.

Вище зазначалося, що початком навантаження було взято операцію «ПРИБ», кінцем «ПРДР», початком розвантаження - «СДЧ», а кінцем - «ПРМ». У випадку, якщо у відповіді наданій філією «Головного інформаційно-обчислювального центру» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» була відсутня одна з вищезгаданих операцій, для проведення розрахунків початку навантаження/розвантаження було взято наступну по черговості операцію, а кінця навантаження/розвантаження - попередню, що, в свою чергу, жодним чином не збільшило обсяг компенсації, а навпаки зменшило розмір суми, яку Клієнт має сплатити Експедитору.».

Позивач зазначає, що аналогічний порядок обрахунку тривалості розвантажувальних операцій було викладено і у рішенні суду першої інстанції, а саме у рішенні Господарського суду міста Києва від 26.03.2024 року. Одночасно у п. 163 відзиву на апеляційну скаргу позивач звертав увагу суду апеляційної інстанції, що суд першої інстанції допустився описки, зазначив що початок розвантажувальних операцій є дата здачі завантажених вагонів перевізником України перевізнику сусідньої держави, тобто операція «СДЧ», а датою закінчення вантажного рейсу є дата отримання порожніх вагонів перевізником України від перевізника сусідньої держави, тобто операція «ПРМ». У п. 164 відзиву на апеляційну скаргу позивач звертав увагу суду, що суд першої інстанції здійснив нарахування додаткових витрат, понесених експедитором під час вивантажувальних операцій не з дати перетину кордону, а з дати прибуття на станцію розвантаження і дати вибуття з такої станції. Однак, суд апеляційної інстанції не звернув на це увагу, та повторив описку, допущену судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем спочатку було розраховано розмір додаткових витрат понесених під час розвантажувальних операцій з моменту прибуття до прикордонної станції в Україні до моменту зворотного повернення на таку станцію, і позивачем було заявлено їх розмір, за такими розрахунками, - 6 943 951,44 грн. (шість мільйонів дев`ятсот сорок три тисячі дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 44 коп.).

Згодом, позивачем було отримано передавальні відомості від закордонних залізничних станцій, на підставі яких було уточнено розрахунки таких витрат.

Оновлені розрахунки тривалості розвантажувальних операцій було здійснено з моменту прибуття на кінцеву станцію (Дорогуск) до моменту відправлення порожніх вагонів з такої станції. За такими розрахунками розмір додаткових витрат пов`язані з понаднормовим розвантаженням 82-х вагонів складає 6 881 101,04 грн. (шість мільйонів вісімсот вісімдесят одна тисяча сто одна гривня 04 коп.).

Оскільки оскаржуваним судовим рішенням суд стягнув з відповідача 8 416 071 (вісім мільйонів чотириста шістнадцять тисяч сімдесят одну) грн. 90 коп. додаткових витрат пов`язаних з понаднормовим навантаженням/розвантаженням вагонів (1 534 970,86 грн. (навантаження) + 6 881 101,04 грн. (розвантаження)), то є логічним, що суди першої та апеляційної інстанції рахували тривалість розвантажувальних операцій з моменту прибуття на станцію розвантаження (Дорогуск) до моменту відправлення з такої станції.

В мотивувальній частині суд першої та апеляційної інстанції помилково цитували логіку обрахунку викладену у позові, при цьому роблячи обрахунок по-іншому: за логікою аналогічною обрахунку навантажувальних операцій.

Таким чином, правильним текстом є: «Що стосується початку розвантажувальних операцій, то їх початком є дата прибуття вагону на станцію розвантаження, а кінцем - дата відправки вагону зі станції розвантаження, оскільки навантажувально-розвантажувальні операції це комплекс дій, а не безпосередньо навантаження або розвантаження вантажу.

Дати прибуття та відправки вагонів зі станції розвантаження вбачаються з штемпелів, які проставлені на передавальних відомостях на відправки, які долучалися позивачем до матеріалів справну якості додатків до Заяви про збільшення позовних вимог від 09.11.2023 року.

Таким чином, у «Таблиці-розрахунок додаткових витрат понесених експедитором», яка подавалась позивачем разом з Заявою про збільшення позовних вимог від 09.11.2023 року позивачем вірно взято у якості початку розвантажувальних операцій дату прибуття вагону Експедитора на станцію розвантаження, а кінцем. - дата відправки вагону з такої станції.».

Відповідно до ч.1 ст. 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Колегія суддів вважає, що дана описка підлягає виправленню, при цьому не відбувається зміна суті постанови.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

Виправити описку, допущену в описовій частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 у справі № 91015170/23 (а.с.120 том 8), а саме замість тексту постанови: «Що стосується початку вивантажувальних операцій, то початком є дата здачі завантажених вагонів перевізником України перевізнику сусідньої держави, тобто операція «СДЧ», а датою закінчення вантажного рейсу є дата отримання порожніх вагонів перевізником України від перевізника сусідньої держави, тобто операція «ПРМ», виходячи з наступного:

При перетині кордону експедитор передає рухомий склад з вантажем заявленим клієнтом третім сторонам, що безпосередньо проводять вивантажувальні операції та з моменту передачі вантажу не впливає на терміни вивантаження.

За умовами додаткової угоди № 16 від 27.07.2022 станція вивантаження (призначення) знаходяться одразу за прикордонним переходом, тобто операція «СДЧ» - здача вагонів на територію сусідньої держави являється останньою операцією, яка відповідає прибуттю на станцію призначення, оскільки попередньою є операція «ОТПР» - відправлення з прикордонної станції на території України. Враховуючи, що фізичні зупинки на лінії кордону не проводяться, наступна операція розцінюється, як прибуття на станцію призначення (вивантаження), відповідно дата повернення вагону на територію України операція «ПРМ» - прийняття з іншої дороги є датою закінчення вивантажувальних операцій.

Поставка вантажу проводилась на умовах DAP за Інкотермс 2020 (копії контрактів на поставку товару, який експедирував позивач додаються), де клієнт сплачує доставку лише до вихідної прикордонної станції на території України - Ягодин. Далі, відповідальність по вивантаженню та своєчасному поверненню рухомого складу лежить на покупці (третій стороні клієнта залученій до виконання умов договору).

Отже, в силу положень договору, вагони подавались на станцію завантаження за прямою вказівкою відповідача (його уповноваженого працівника), відповідно саме відповідач має відповідати за простій вагонів на станції навантаження в очікуванні своєї черги. При цьому, експедитор не має жодного відношення до операцій по розвантаженню, його обов`язком є експедиція вантажу до прикордонної станції звідкіля вагон з вантажем забирає закордонний перевізник та експедитор, які залучаються покупцем вантажу або відповідачем.

Передавши вагон на прикордонній станції іноземному перевізнику експедитор фактично втрачає можливість користуватись ним та розпоряджатися його переміщенням. Оскільки станцією розвантаження є наступна станція після перетину кордону України, всі подальші операції, які проводились без відома експедитора (переміщення на іншу станцію розвантаження, не погоджену сторонами, простій в очікуванні прибуття спецтехніки для розвантаження тощо), у розумінні договору є операціями по розвантаженню, оскільки експедитор доставив вантаж у місце призначення (до кінцевої точки), і за подальші дії не відповідає. Закінченням операцій по розвантаженню є дата повернення вагонів у користування Експедитора, оскільки до моменту повернення вагонів, Експедитор не має можливості використовувати їх у інших господарських операціях, а відповідно отримувати дохід.

Таким чином, між позивачем та вантажоодержувачем, закордонними перевізниками, експедиторами не існувало жодних договірних відносин, протилежного відповідач належними та допустимими доказами не довів.

Вище зазначалося, що початком навантаження було взято операцію «ПРИБ», кінцем «ПРДР», початком розвантаження - «СДЧ», а кінцем - «ПРМ». У випадку, якщо у відповіді наданій філією «Головного інформаційно-обчислювального центру» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» була відсутня одна з вищезгаданих операцій, для проведення розрахунків початку навантаження/розвантаження було взято наступну по черговості операцію, а кінця навантаження/розвантаження - попередню, що, в свою чергу, жодним чином не збільшило обсяг компенсації, а навпаки зменшило розмір суми, яку Клієнт має сплатити Експедитору» читати правильний: «Що стосується початку розвантажувальних операцій, то їх початком є дата прибуття вагону на станцію розвантаження, а кінцем - дата відправки вагону зі станції розвантаження, оскільки навантажувально-розвантажувальні операції це комплекс дій, а не безпосередньо навантаження або розвантаження вантажу.

Дати прибуття та відправки вагонів зі станції розвантаження вбачаються з штемпелів, які проставлені на передавальних відомостях на відправки, які долучалися позивачем до матеріалів справну якості додатків до Заяви про збільшення позовних вимог від 09.11.2023 року.

Таким чином, у «Таблиці-розрахунок додаткових витрат понесених експедитором», яка подавалась позивачем разом з Заявою про збільшення позовних вимог від 09.11.2023 року позивачем вірно взято у якості початку розвантажувальних операцій дату прибуття вагону Експедитора на станцію розвантаження, а кінцем. - дата відправки вагону з такої станції.».

Дана ухвала є невід`ємною частиною постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2024 р. у справі № 910/15170/23.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова