ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/3297/24

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без виклику представників учасників, справу № 911/3297/24

за позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень

Святошинського району м. Києва, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Лімітед»,

м. Кагарлик Київської області

про стягнення 123 697,02 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (вх. №1663/24 від 06.12.2024) (далі-позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Лімітед (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за Договором субпідряду № 65 від 14.05.2024 на виконання робіт з влаштування газонів у складі об`єкта: Капітальний ремонт елементів благоустрою острова Оболонський в Оболонському районі м. Києва у розмірі 123 967,02 грн, з яких: 110 956,37 грн. основного боргу, 8 355,08 грн. пені, 3 691,52 грн. інфляційних втрат та 964,05 грн. 3% річних.

Оскільки, ціна позову у справі №911/3297/24 не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня 2024 року, в якому подано відповідну позовну заяву, справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України та на підставі клопотання позивача, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3297/24 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Разом з цим, суд відзначає про належне повідомлення відповідача про розгляд справи за його участі та направлення ухвали суду від 11.12.2024 про відкриття провадження у справі № 911/3297/24 за належною адресою відповідача. Суд відзначає, що зазначена ухвала суду повернута підприємством зв`язку на адресу суду з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаної ухвала із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Гідробуд Лімітед» (підрядник) та Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (субпідрядник) укладений Договір субпідряду №65 на виконання робіт з влаштування газонів у складі об`єкта: Капітальний ремонт елементів благоустрою острова Оболонський в Оболонському районі м. Києва.

Так, за умовами п. 1.1 договору, субпідрядник зобов`язується на свій ризик, власними і залученими силами та засобами, з використанням власних матеріалів та ресурсів, у відповідності до затвердженої кошторисної документації та згідно з Настановою з визначення вартості будівництва, затвердженою Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 року №281, та відповідно до умов цього договору, виконати роботи з влаштування газонів у складі об`єкта: Капітальний ремонт елементів благоустрою острова Оболонський в Оболонському районі м. Києва та результати виконаних робіт передати підряднику, а підрядник зобов`язується прийняти від субпідрядника належним чином виконані роботи та оплатити їх вартість в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.3 договору перелік, склад обсяги, вартість робіт та матеріалів визначаються в додатках до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

Згідно п. 3.3 договору роботи можуть виконуватись з матеріалів, придбаних субпідрядником або з матеріалів, які надані йому підрядником, замовником та передані йому в роботу.

Відповідно до п. 2.1 договору, ціна договору визначається згідно з договірною ціною та кошторисною документацією, які є невід`ємними частинами цього договору та становить 92 463,64 грн., крім того ПДВ 20% - 18 492,73 грн., всього з ПДВ складає - 110 956,37 грн.

У пункті 2.2 договору визначено, що договірна ціна є динамічною і визначається у відповідності до Настанови з визначення вартості будівництва, затвердженою Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 №281.

Відповідно до п.п. 5.1.2, 5.1.7 договору, субпідрядник надсилає на адресу підрядника акт виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку за формою КБ-3, підписані зі своєї сторони уповноваженою особою. За відсутності у у підрядника зауважень щодо обсягів та/або якості виконаних робіт, підрядник підписує акт виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку за формою КБ-3 у необхідній кількості екземплярів та один екземпляр вказаних документів повертає субпідряднику.

Відповідно до п. 4.1. договору, розрахунки за виконані субпідрядником роботи здійснюються підрядником протягом 14 банківських днів після приймання робіт на підставі проміжних та/або кінцевих Актів приймання виконаних будівельних робіт (типова форма №КБ-2-в), Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типова форма №КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін, після коригування проектно-кошторисної документації по об`єкту та після надходження бюджетних коштів.

Умовами п. 15.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє по 20.11.2024, а в разі неналежного виконання зобов`язань сторонами - до їх повного виконання.

Між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю Гідробуд Лімітед» підписана «Договірна ціна».

31.07.2024 сторонами підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт (за формою КБ-2в) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за формою КБ-3).

Позивачем зазначено, що, оскільки, сторони підписали Акт приймання виконання будівельних робіт (за формою КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за формою КБ-3), враховуючи положення п. 4.1 договору відповідач зобов`язаний здійснити оплату робіт протягом 14 банківських днів з моменту підписання зазначених документів. Однак, як вказує позивач, відповідач виконані роботи не оплатив, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 110 956,37 грн.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з претензією № 590 від 15.11.2024 з вимогою сплатити наявну за відповідачем заборгованість.

Вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Так, у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за виконанні позивачем роботи за укладеним між сторонами договором позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, за неналежне виконання Договору субпідряду № 65 від 14.05.2024.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем на виконання умов договору виконані роботи, що підтверджується Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (за формою КБ-3) та Актом приймання виконання будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 31.07.2024 року, які підписано представниками сторін без зауважень. Однак, відповідач у встановлений Договором строк обов`язок щодо оплати виконаних позивачем робіт не виконав.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відтак, чинне законодавство та умови договору не звільняють замовника від обов`язку здійснити оплату виконаних робіт після їх прийняття та настання обумовленого Договором терміну оплати.

Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Наданий до матеріалів справи Акт приймання виконання будівельних робіт (за формою КБ-2в) від 31.07.2024, який підписано відповідачем, не містить зауважень чи претензій відповідача щодо недоліків у виконаних роботах згідно Акту, їх об`єму та якості.

Так, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обов`язків по оплаті виконаних робіт за договором. Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 110 956,37 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк сплати є таким, що настав.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 110 956,37 грн. за виконані роботи згідно договору є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив суд стягнути з відповідача 8 355,08 грн. пені, 3 691,52 грн. інфляційних втрат та 964,05 грн. 3% річних, нарахованих на суму заборгованість за період з 21.08.2024 по 04.12.2024.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, згідно з п. 12.5 договору за порушення строків перерахування платежів за виконані роботи після отримання бюджетних коштів від замовника підрядник сплачує субпідряднику за кожний день простроченого платежу пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який стягується пеня.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, зважаючи на допущене відповідачем порушення зобов`язання, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про сплату пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань є правомірними.

Відтак, на підставі вказаних норм права, суд перевіривши розрахунок заявлених позивачем до стягнення 8 355,08 грн. пені, 3 691,52 грн. інфляційних втрат та 964,05 грн. 3% річних, встановивши правомірність та правильність їх нарахування, дійшов висновку, що такі підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Лімітед» (09200, Київська область, Кагарлицький район, м. Кагарлик, вул. Незалежності, буд. 5, ) на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва (04128, м. Київ, вул. Мрії, буд. 21, ) 110 956 (сто десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 37 коп заборгованості, 8 355 (вісім тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 08 коп пені, 3 691 (три тисячі шістсот дев`яносто одну) грн. 52 коп інфляційних нарахувань, 964 (дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 05 коп 3 % річних та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 11.02.2025.

Суддя О.О. Христенко