ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2025м. ДніпроСправа № 904/5152/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", 69019, м.Запоріжжя, вул.Рекордна, буд.34-А, прим.48,

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", 50095, м.Кривий Ріг, вул.Орджонікідзе, буд.1,

про стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" суми коригування ціни поставленого товару за контрактом № 2696 від 03.12.2021 у розмірі 615 426,15грн, 3 % річних у розмірі 36 992,87грн та збитків від інфляції у розмірі 103 003,08грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 11 331,33грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 справу № 904/5152/24 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача.

04.12.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою зазначив відомості про наявність у позивача та відповідача зареєстрованих електронних кабінетів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суд з`ясував, що відповідач має зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 була направлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Як вже зазначалося, ухвала суду від 09.12.2024 була надіслана судом до електронного кабінету відповідача. На підтвердження цього до матеріалів справи долучено довідку про доставку електронного листа, яка підтверджує, що ухвала суду від 09.12.2024 була доставлена до електронного кабінету відповідача 09.12.2024 о 20:15 (а.с.50).

Отже, ураховуючи положення частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу суду від 09.12.2024 відповідач отримав 10.12.2024.

Відповідач у встановлений частиною восьмою статті 165 Господарського процесуального кодексу України не подав до суду відзив на позовну заяву.

28.01.2025 до канцелярії суду через систему «Електронний суд» надійшли пояснення відповідача, в яких не погоджується із нарахуванням 3 % та інфляції.

06.02.2024 до канцелярії суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

06.02.2024 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли пояснення.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справи, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позовну заяву так і докази погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже статтею 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2021 між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" (далі - продавець, позивач) був укладений договір № 2696 (а.с.14-24).

Відповідно до пункту 1.1. договору продавець зобов`язуються поставити та передати у власність покупця продукцію (далі - продукція або товар) за цінами, узгодженими у специфікації(ях) до даного договору, в об`ємах та згідно строків, зазначених у замовленнях на поставку, що є невід`ємними частинами даного договору, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.

Ціна продукції, що постачається покупцю, договірна і вказується для кожної позиції окремо в специфікації(ях), що є невід`ємною частиною договору (пункт 2.1. договору).

Загальна вартість продукції за специфікацією, яка буде поставлена покупцю відповідно всіх наданих ним замовлень на поставку, не повинна перевищувати граничну суму, зазначену у цій специфікації (пункт 2.2. договору).

Загальна вартість продукції за договором розраховується як сума вартості продукції, зазначеної у замовленнях на поставку до даного договору (пункт 2.3. договору).

Поставка продукції продавцем здійснюється в строки та в об`ємах, зазначених у відповідних замовленнях на поставку (далі - замовлення). Замовлення подаються покупцем продавцю шляхом направлення сканкопії цього документу на електронну адресу продавця ІНФОРМАЦІЯ_1. Датою подачі замовлення на поставку вважається дата його направлення на електронну адресу продавця. Продавець протягом 2-х робочих днів, з моменту подачі замовлення покупцем, повинен підтвердити можливість виконання замовлення в обсягах та строках або надіслати мотивовану відмову. Після отримання підтвердження від продавця сторони підписують та скріплюють печатками сторін оригінал відповідного замовлення. Замовлення на поставку повинно містити: перелік номенклатури (асортимент), стандарт або вимоги виготовлення продукції, ціна продукції, обсяги поставки, умови поставки, строки поставки продукції (пункт 3.2. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору датою оплати вважається дати списання коштів з рахунка покупця на користь продавця. Оплата продукції покупцем здійснюється в національній валюті України по банківських реквізитах продавця, зазначених у договорі в наступному порядку:

- оплата поставленої продукції здійснюється з дати поставки продукції і лише тільки після отримання покупцем оригіналу рахунку-фактури продавця у терміни, узгоджені відповідними специфікаціями (підпункт 4.1.1. пункту 4.1. договору);

- сторони, керуючись положеннями статей 524, 533 Цивільного кодексу України, можуть встановити у специфікаціях до договору еквівалент частини ціни (без ПДВ) продукції іноземного походження (далі - частина продукції) у іноземній валюті, вказавши обмінний курс Національного банку України (далі - НБУ) гривні до іноземної валюти та дату, на яку він встановлений та порядок перерахунку ціни частини продукції у зв`язку зі зміною обмінного курсу НБУ гривні до відповідної іноземної валюти, згідно якої встановлений еквівалент даної ціни (підпункт 4.1.2. пункту 4.1. договору).

Договір набирає чинності з 01.11.2021 і діє по 31.03.2024 або до моменту досягнення загальної вартості продукції за договором, зазначеної в п.2.2., в залежності від того, яка з подій настане раніше, а в частині:

- порядку врегулювання спору встановленого даним договором;

- порядку застосування штрафних санкцій;

- гарантійних зобов`язань;

- виконання грошових зобов`язань за даним договором;

- зберігання продукції з недоліками - до повного виконання вказаних зобов`язань.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним у судовому порядку.

03.12.2021 року сторонами підписано специфікацію № 1 та 10.12.2021 специфікацію № 2 до договору № 2696 від 03.12.2021 якими було узгоджено строк поставки, умови поставки, гарантії, умови оплати, неустойки, пакет документів з товаром та додаткові домовленості.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у 2022 році ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" здійснило постачання ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" оливи Special Oil ART 320 (Агрінол) в межах специфікації № 2 за видатковими накладними:

- № АП- від 21.01.22 у розмірі 725 274,24грн;

- № АП- від 21.01.22 у розмірі 1 257 208,80 грн;

- № АП- від 31.01.22 у розмірі 1 157 032,80 грн;

- № АП- від 04.02.22 у розмірі 1 012 779,36 грн;

а також за поворотними накладними:

- № АП-0000004 від 02.02.22 по видатковій накладній № АП- від 31.01.22 у розмірі 400,70грн;

- № АП-0000007 від 09.02.22 по видатковій накладній № АП- від 21.01.22 у розмірі 8 114,26грн;

- № АП-0000009 від 09.02.22 у розмірі 16 028,16грн.

Позивачем 22.07.2022 за платіжним дорученням № 600015656 здійснено оплату поставленої продукції на загальну суму 2 131 172,77грн, у тому числі по видатковим накладним № АП- від 21.01.2022 та № АП- від 31.01.2022.

22.07.2022 ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" , після отримання оплати за поставлену продукцію, здійснило коригування ціни з врахуванням зміни зафіксованого сторонами у специфікації № 2 курсу валюти з 30.11.2021 року (курс 27.17390) на 22.07.2022 (36,56860), оформивши коригуючі розрахунки на загальну суму 615 426,15грн, які були надані покупцю.

Листом від 19.09.2024 № 19/09-02 позивач вимагав від Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" сплатити заборгованість у розмірі 615 426,15грн, штрафні санкції у розмірі 139 995,85грн. Вказаний лист був залишений відповідачем без відповіді (а.с.11-13).

Предметом доказування у цій справі є встановлення обставин укладення договору, строк дії договору, підстави коригування ціни поставленого товару, наявність заборгованості за договором, підстави нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до приписів статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 175 Господарського кодексу України встановлено, що майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина сьома статті 193 ГК України).

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Укладений між сторонами договір № 2696 від 03.12.2021 за своєю правовою природою є договором поставки.

Підпунктом 4.1.2. пункту 4.1. договору передбачено, що сторони, керуючись положеннями статей 524, 533 Цивільного кодексу України, можуть встановити у специфікаціях до договору еквівалент частини ціни (без ПДВ) продукції іноземного походження (далі - частина продукції) у іноземній валюті, вказавши обмінний курс Національного банку України (далі - НБУ) гривні до іноземної валюти та дату, на яку він встановлений та порядок перерахунку ціни частини продукції у зв`язку зі зміною обмінного курсу НБУ гривні до відповідної іноземної валюти, згідно якої встановлений еквівалент даної ціни.

Відповідно до узгодженої сторонами специфікації № 2 від 10.12.2021 до договору № 2696 від 03.12.2021 була передбачена поставка Масла «Special oil ART 320» ТУ У 23.2-6:2011 на суму 15 627 456,00грн, в тому числі ПДВ.

Ціна продукції передбачала перерахунок курсової різниці за наведеною формулою при збільшенні обмінного курсу НБУ на дату оплати більше ніж на 5 % за формулою: КР=((0,95*Ц0)*(К1/К0)+Ц0*0,05)-Ц0, де КО - був зафіксований курс НБУ станом на 30.11.2021, який становив 27,1739.

Після отримання оплати за поставлену продукцію ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" 22.07.2022 здійснило коригування ціни з врахуванням зміни зафіксованого сторонами у специфікації № 2 курсу валюти з 30.11.2021 року (курс 27.17390) на 22.07.2022 року (36,56860), оформивши коригуючі розрахунки № АП- від 22.07.2022 у розмірі 235 543,21грн (первинний документ - видаткова накладна № АП- від 21.01.2022 у розмірі 717 159,96грн з ПДВ) та № АП- від 22.07.2022 у розмірі 379 882,94грн (первинний документ - видаткова накладна № АП- від 31.01.2022 у розмірі 1 156 515,04грн з ПДВ).

Водночас з наданням коригуючих видаткових накладних та коригуючих розрахунків, ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" 10.08.2022 зареєструвало на ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" податкові накладні /розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № , порядковий номер 198 від 22.07.2022 ( додаток № 2 до порядкового № 646 від 21.01.2022) на суму ПДВ за основною ставкою - 39 257,20грн та № , порядковий номер 199 від 22.07.2022 (додаток № 2 до порядкового № 993 від 31.01.2022) на суму ПДВ за основною ставкою 63 313,82грн.

Матеріали справи не містять доказів наявності заперечень сторін стосовно обсягів, строку, вартості та якості з поставки товару. Жодних заперечень з приводу поставки товару та оплати сторонами не надано.

Ураховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення суми коригування ціни поставленого товару за контрактом № 2696 від 03.12.2021 у розмірі 615 426,15грн є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи і підлягають до стягнення.

Щодо стягнення 3 % річних за період з 01.09.2022 по 01.09.2024 у розмірі 36 992,87грн та інфляційних втрат у розмірі 103 003,08грн за період з вересня 2022 по серпень 2024 включно.

Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми статей 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами статті 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Суд звертає увагу на те, що згідно умов специфікації № 2 від 10.12.2021 терміни для сплати курсової різниці складають 5 банківських днів з моменту отримання розрахунку, коригувального рахунку, розрахунку курсової різниці.

Пунктом 12.23. договору передбачено електронне листування, зокрема будь-яких документів електронною поштою на електронну адресу відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3, (додаткова електронна адреса). Все оперативне листування, направлення копій документів здійснюється за допомогою електронного зв`язку за адресами сторін: відповідач направляє позивачу документи на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач направляє відповідачу на ІНФОРМАЦІЯ_2.

З доданих до додаткових пояснень позивачем скріншотів електронного листа вбачається, що на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 були направлені документи з позначкою "Корректировки за 22.07.2022. В счетах указан не верный расчетный счет."

Зазначені позивачем документи до вказаного електронного листа (акт звірки взаєморозрахунків за двома контрактами та коригувальні документи) судом не можуть бути розцінені як належні докази у цій справі, оскільки з наданих копій скріншотів неможливо встановити наявність додатку вкладення до електронного листа, а також точний зміст самих листів.

Як вже було з`ясовано судом, 20.09.2024 ТОВ "Науково-виробниче підприємство Агрінол" на адресу "АрселорМіттал Кривий Ріг" був направлений лист від 19.09.2024 № 19/09-02 до якого були надані, зокрема, акти перерахунки ціна, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 199 від 22.07.2022, № 198 від 22.07.2022 з описом вкладення (а.с.11-13).

Відповідно до пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.1997 №799 "Про затвердження Порядку оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій" опис вкладення поштового відправлення відправник складає із зазначенням у ньому, зокрема, поіменного переліку предметів вкладення.

Опис вкладення повинен відповідати пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, відповідно до якого працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

За змістом зазначеного пункту Правил, для здійснення перевірки працівниками поштового відділення відповідності вкладення опису, останній має містити поіменний перелік предметів.

Вказаний лист був отриманий відповідачем 27.09.2024, про що свідчить витяг з офіційного сайту Укрпошти за трек номером 695.

Отже належним доказом направлення на адресу відповідача документів ( )у цій справі суд визнає фіскальний чек (накладна) та опис вкладення з переліком документів.

Також суд звертає увагу, що у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц).

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3 % річних за період з 01.09.2022 по 01.09.2024 та інфляційних втрат за період з вересня 2022 по серпень 2024.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми коригування ціни поставленого товару за контрактом № 2696 від 03.12.2021 у розмірі 615 426,15грн. В іншій частині заявлених позовних вимог суд відмовляє у їх задоволенні.

Щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (пункт 8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (755 422,10грн), то позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 9 065,06грн.

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 11 331,33грн, про що свідчить платіжна інструкція № 2142 від 20.11.2024. Тому поверненню з Державного бюджету України підлягає 2 266,27грн.

Отже позивачем під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (пункт 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Суд не вирішує питання повернення судового збору, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

Отже відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 7 385,11грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", 50095, м.Кривий Ріг, вул.Орджонікідзе, буд.1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", 69019, м.Запоріжжя, вул.Рекордна, буд.34-А, прим.48, суми коригування ціни поставленого товару за контрактом № 2696 від 03.12.2021 у розмірі 615 426,15грн (шістсот п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять шість гривень 15 копійок) та судовий збір у розмірі 7 385,11грн (сім тисяч триста вісімдесят п`ять гривен 11 копійок).

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 07.02.2025

Суддя О.В. Перова