РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2025Справа № 910/11279/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Державного агентства резерву України

про стягнення 310 628,38 грн,

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України (далі - відповідач) про стягнення 310 628,38 грн, з яких заборгованість з орендної плати - 3,60 грн, заборгованість з компенсації витрат підприємства - 269 220,80 грн, заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою - 45,82 грн, інфляційні втрати - 30 266,54 грн та 3% річних - 11 091,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 385-1 від 12.06.2015 в частині внесення платежів у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2024 відкрито провадження у справі № 910/11279/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету позивача, його представника та відповідача 20.09.2024 о 17:56 год. та відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою останнім 21.09.2024.

Крім того, ухвалу суду від 20.09.2024 опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Таким чином, судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - орендодавцем та Державним агентством резерву України - орендарем, а також КП «Київжитлоспецексплуатація» (підприємством-балансоутримувачем) було укладено договір від 12.06.2015 № 385-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до договору № 385-1 передаються в оренду Державному агентству резерву України (надалі - відповідач) нежилі приміщення загальною площею 2 635,70 кв. м, в т. ч. підвал - 103,10 кв. м, 1 поверх - 441,80 кв. м, 2 поверх - 508,90 кв. м, 3 поверх - 504,70 кв. м, 4 поверх - 529,50 кв. м, 5 поверх - 547,70 кв. м в будинку № 28/9 літер А на вул. Пушкінській (нині - Євгена Чикаленка) у м. Києві.

Відповідно до п. 9.1 договору № 385-1 строк дії договору встановлено з 12.06.2015 по 10.06.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 у справі № 910/8081/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.10.2020, встановлено, що договір оренди від 12.06.2015 № 385-1 був поновлений на той самий строк (тобто до 09.06.2021).

У подальшому відповідачу в продовженні договору оренди № 385-1 було відмовлено рішенням Господарського суду м. Києва від 24.05.2023 у справі № 910/8467/21.

Крім того, позов Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської рад (Київської міської державної адміністрації) задоволено повністю; усунуто перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Державного агентства резерву України із займаних ним нежитлових приміщень загальною площею 2635,70 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 28/9, літ. А.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 вказане рішення від 24.05.2023 у справі № 910/8467/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.09.2024 рішення Господарського суду м. Києва від 24.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 у справі № 910/8467/21 залишено без змін.

Згідно з п. п. 3.1, 3.1.1, 3.6 договору № 385-1 за користування об`єктом оренди Орендар сплачує на рахунок КП «Київжитлоспецексплуатація» орендну плату, компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, та компенсацію витрат підприємства, починаючи з дати акта приймання-передачі.

Останнім днем сплати орендної плати, компенсації витрат підприємства та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди орендодавцеві.

Відповідно до п. 3.7, 4.2.2 вказаного договору відповідач зобов`язаний сплачувати незалежно від наслідків господарської діяльності орендну плату, компенсацію витрат підприємства та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця.

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) або КП «Київжитлоспецексплуатація» мають право стягувати з Державним агентством резерву України заборгованість з орендної плати, компенсації витрат підприємства та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою та інші збитки, заподіяні ним невиконанням своїх зобов`язань за цим договором, шляхом звернення стягнення на його кошти та майно в порядку, визначеному законодавством України (пункт 6.10. спірного правочину).

Як вказує позивач у позові, відповідач орендовані приміщення не звільнив, за актом приймання-передачі орендодавцеві та підприємству-балансоутримувачу не повернув.

Проте, відповідач договірні зобов`язання в частині здійснення платежів з орендної плати, компенсації витрат підприємства та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою виконує неналежним чином, не сплачує їх вчасно і в повному обсязі.

Заборгованість за період з 01.11.2020 по 31.12.2021 з орендної плати, компенсації витрат підприємства та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою була стягнута з відповідача згідно з рішенням Господарського суду м. Києва від 26.05.2022 у справі № 910/653/22.

Як вказується позивачем в позові, на даний час заборгованість відповідача з орендної плати складає 3,60 грн, з компенсації витрат підприємства за період з 01.01.2022 по 31.08.2024 складає 269 220,80 грн, заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2022 по 31.08.2024 року складає 45,82 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 30 266,54 грн та 3% річних в розмірі 11 091,62 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У пункті 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" закріплено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Під час розгляду даної справи суду не надано доказів погашення заборгованості з орендної плати на суму 3,60 грн, а також здійснення компенсації витрат підприємства за період з 01.01.2022 по 31.08.2024 в сумі 269 220,80 грн, а також компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2022 по 31.08.2024 на суму 45,82 грн або ж доказів повернення позивачу або Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) об`єкту оренди, який був предметом договору № 385-1 в період з 01.01.2022 по 31.08.2024.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 3,60 грн орендної плати, 269 220,80 грн компенсації витрат підприємства та 45,82 грн компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 30 266,54 грн та 3% річних в розмірі 11 091,62 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що останні виконані арифметично вірно та відповідно до норм законодавства, а відтак, вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 30 266,54 грн та 3% річних у розмірі 11 091,62 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті позову судовим збором підлягають покладенню на відповідача в розмірі 3 727,54 грн.

При цьому судом враховано, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 4 659,44 грн платіжною інструкцією № 1755 від 13.09.2024, вказана сума судового збору становить 1.5% ціни позову.

Проте, з даним позовом позивач звернувся в електронній формі через підсистему «Електронний суд».

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, при поданні до суду даного позову позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 3 727,54 грн ((310628,38*1,5/100)*0,8).

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з відповідним клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору в розмірі 931,90 грн (4659,44-3727,54).

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного агентства резерву України (01024, м. Київ, вул. Чикаленка Євгена, 28/9, код 37472392) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, код 03366500) заборгованість з орендної плати в розмірі 3,60 грн (три грн 60 коп.), заборгованість з компенсації витрат підприємства в розмірі 269 220,80 грн (двісті шістдесят дев`ять тисяч двісті двадцять грн 80 коп.), заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою в розмірі 45,82 грн (сорок п`ять грн 82 коп.), інфляційні втрати в розмірі 30 266,54 грн (тридцять тисяч двісті шістдесят шість грн 54 коп.), 3% річних в розмірі 11 091,62 грн (одинадцять тисяч дев`яносто одну грн 62 коп.), судовий збір в розмірі 3 727,54 грн (три тисячі сімсот двадцять сім грн 54 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 06.02.2025.

Суддя О.Г. Удалова