ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3017/24

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Калашнікова М.О. на підставі довіреності;

Від відповідачів: Безпалов О.С. на підставі ордерів;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до фермерського господарства «Житниця», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості у загальному розмірі 565 893,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту АТ КБ «Приватбанк») звернулось до господарського суду з позовною заявою до фермерського господарства «Житниця» (далі по тексту ФГ «Житниця»), ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (далі по тексту ОСОБА_2 ) про солідарне стягнення заборгованості у загальному розмірі 565 893,14 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 421 601,80 грн та заборгованості за процентами у розмірі 144 291,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання ФГ «Житниця» зобов`язань за кредитним договором від 10.02.2020, виконання зобов`язань за яким було забезпечено договором поруки №POR236 від 28.11.2014, укладеним між Банком та ОСОБА_2 , та договором поруки P032701926 від 10.02.2020, укладеним між Банком та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24.07.2024 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

12.08.2024 до суду від ФГ «Житниця», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надійшов спільний відзив, згідно якого відповідачі просять відмовити у стягненні заборгованості з поручителів та відмовити у стягненні з ФГ «Житниця» заборгованості за процентами у розмірі 144 291,34 грн, в іншій частині позову, тобто в частині стягнення з ФГ «Житниця» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 421601,80 грн, позов задовольнити. Відповідачі стверджують про припинення поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України (у редакції чинній на момент укладення договорів поруки) у зв`язку з зміною основного зобов`язання 23.01.2023 без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителів. Відповідачі також посилаються на несправедливість та недійсність Умов та правил надання банківських послуг про сплату комісії.

Відповідачі також звертають увагу, що в результаті агресії Російської Федерації проти України майно та технічні засоби ФГ «Житниця» були повністю знищені, у зв`язку з чим, ФГ «Житниця» втратило все майно, будівлі та засоби. Крім того, відповідачі повідомляють про неможливість здійснення господарської діяльності, оскільки незважаючи на звільнення населеного пункту, в якому розташоване ФГ «Житниця», його території і досі знаходяться в зоні бойових дій під обстрілами. З урахуванням вищенаведеного відповідачі стверджують, що стягнення відсотків, нарахованих під час дії форс мажорних обставин, матиме наслідком покладення на відповідачів надмірного тягаря.

20.08.2024 до суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив, по тексту якої позивач стверджує про безпідставність доводів відповідачів про припинення поруки, оскільки поручителі надали свою згоду на збільшення зобов`язань позичальника за кредитним договором; твердження відповідачів про не ознайомлення з істотними умовами кредитного договору, тарифами, процентною ставкою по кредиту не відповідають дійсності. Позивач звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження повідомлення відповідачами позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань за договором у зв`язку з настанням обставин непереборної сили, що свідчить про втрату права ФГ «Житниця» посилатись на обставин непереборної сили.

27.08.2024 до суду від відповідачів надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких останні наполягають на припиненні договорів поруки, оскільки договір від 23.01.2023 змінює істотні умови договору кредитування за процентною ставкою, сумою кредитування, строком кредитування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

09.10.2014 ФГ «Житниця» було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка разом з тарифами АТ КБ «Приватбанк» складає договір банківського обслуговування.

28.11.2014 між АТ КБ «Приватбанк» (Кредитор) та ОСОБА_2 (Поручитель) було укладено договір поруки №POR236, відповідно до пп. 1.1.1 п. 1.1 якого предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання ФГ «Житниця» (Боржник) зобов`язань за угодою про приєднання до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг (далі Угода 1) по сплаті: процентної ставки за користування кредитом, комісійної винагороди, винагороди за використання ліміту, кредиту у розмірі 25 000,00 грн. Якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором, збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладання цього договору надає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження з Поручителем про такі збільшення не потрібні.

Згідно з пп. 1.1.2 п. 1.1 договору поруки №POR236 від 28.11.2014 предметом цього договору також є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за угодою про приєднання до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг (далі Угода 2) по сплаті: процентів за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, кредиту у розмірі 25 000,00 грн. Якщо під час виконання Угоди 2 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором, збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладання цього договору надає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткові узгодження з Поручителем про такі збільшення не потрібні.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки №POR236 від 28.11.2014 Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за Угодою 1 та Угодою 2 у тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредитів, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Умовами п. 4.1 договору поруки №POR236 від 28.11.2014 передбачено, що сторони взаємно домовилися, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання Боржником та/або Поручителем всіх зобов`язань за Угодою 1 та Угодою 2 цей договір припиняє свою дію.

10.02.2020 ФГ «Житниця» (Клієнт) було підписано заявку на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок», відповідно до якої відповідач просив Банк встановити кредитний ліміт на рахунку на наступних умовах: мета кредиту - поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта; вид кредиту - овердрафтовий кредит; мінімальний розмір ліміту - 10 000,00 грн, максимальний розмір ліміту - 2 000 000,00 грн; розмір відсоткової ставки - 21 %; пільговий період - 30/270 днів - без обнулення, відповідно до п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.3; термін користування кредитом - 12 місяців.

Заявка на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» від 10.02.2020 (далі кредитний договір від 10.02.2020) була підписана ФГ «Житниця» та АТ КБ «Приватбанк» кваліфікованими електронними підписами, що підтверджується наданим Банком протоколом створення та перевірки кваліфікованого удосконаленого електронного підпису.

Суд зазначає, що назва електронного факту (заявки на отримання кредиту), поданого Банком через підсистему «Електронний суд», відповідає назві файлу, який містить протокол перевірки підписів сторін.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 кредитного договору від 10.02.2020 кредитний ліміт на поточний рахунок (далі кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту на поточному рахунку. Техніко-економічне обґрунтування кредиту фінансування поточної діяльності. Вид кредиту - овердрафтовий кредит. Розмір кредиту - від 10 000,00 грн до 2 000 000,00 грн. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій розсуд: або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (система Приват24, мобільний додаток Приват24, SMS- повідомлення або інші). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому, утворюється дебетове сальдо. Кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів, комісії за управління фінансовим інструментом та інших платежів за цим договором.

Згідно з п. 3.2.1.4.5 кредитного договору від 10.02.2020 розрахунок процентів за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не включається.

За змістом п. 3.2.1.6.1 кредитного договору від 10.02.2020 строк користування Кредитом становить 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови своєчасного і повного виконання Клієнтом умов договору.

На підтвердження факту видачі ФГ «Житниця» кредитних коштів, повернення відповідачем частини отриманого кредиту та сплати відсотків, позивачем було надано суду виписки по рахунках відповідача за період з 2014 року до 2024 року.

23.06.2021 між АТ КБ «Приватбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено договір поруки №P032701926, відповідно до п. 1.1 якого Поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за виконання Позичальником (ФГ «Житниця») зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором: по поверненню кредиту, який наданий Позичальнику шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 570 000,00 грн, максимальний розмір кредитного ліміту за кредитним договором становить - 2 000 000,00 грн; по поверненню кредитору кредиту у строк до 10.02.2022 року, з автоматичною пролонгацією кредиту кожні 12 (дванадцять) місяців на термін 12 місяців за умови своєчасного і повного виконання Позичальником умов кредитного договору; по сплаті Кредитору процентів, комісії, пені, штрафів тощо.

При цьому, за змістом договору поруки №P032701926 від 23.06.2021 кредитний договір це заявка на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок» № Б/Н від 10.02.2020 року , якою Позичальник на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднався до розділу « 1.1. Загальні положення» та підрозділу « 3.2.1. Кредитний ліміт на поточний рахунок» Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови та Правила), що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» у мережі інтернет в редакції, чинній на дату підписання заявки на отримання послуг та які разом із заявою на відкриття рахунку та заявкою на отримання послуг становлять Кредитний договір, укладений між Банком та Позичальником.

Згідно з п. 1.2 договору поруки №P032701926 від 23.06.2021 Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п. 1.4 договору поруки №P032701926 від 23.06.2021 при укладенні цього договору Поручитель дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором в розмірі таких збільшень. Згода Поручителя, що зазначена в цьому пункті, стосується щодо збільшення кредиту до максимального розміру кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1. цього договору, розміру процентної ставки, в тому числі, підвищеного розміру процентної ставки у разі прострочення повернення кредиту, строку кредиту, розміру комісії, штрафу, неустойки. Додаткові узгодження про такі зміни та укладення окремої угоди з Поручителем не потрібні. Про зміни кредитного договору, на які Поручитель дав свою згоду згідно цього пункту договору, Кредитор інформує Поручителя в порядку, передбаченому п.4.2 цього договору. У разі будь-яких змін, які не стосуються тих, що встановлені цим пунктом, сторони діють в порядку, передбаченому п. 4.2. цього договору.

За змістом п. 4.1 договору поруки №P032701926 від 23.06.2021 сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання Позичальником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

Відповідно до п. 4.2 договору поруки №P032701926 від 23.06.2021 зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди, окрім змін, які встановлені п. 1.4 цього договору. Сторони узгодили, що зміни, передбачені п.1.4 цього договору, окрім змін що стосуються збільшення кредиту до максимального розміру кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1. цього договору, здійснюються шляхом інформування поручителя на розсуд Банку способами комунікацій, а саме: на електронну пошту Поручителя, смс-повідомлення на фінансовий номер телефону Поручителя; інформування у Системі «Приват24» або «Приват24 для бізнесу»; месенджери (Telegram, Viber та ін.), шляхом направлення листа поштою тощо. Поручитель погодився з тим, що зміни, які стосуються збільшення кредиту до максимального розміру кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1. цього договору не потребують додаткового інформування.

23.01.2023 ФГ «Житниця» було підписано заява-анкета про зміну умов договору, у п. 6 якої міститься інформація про умови реструктуризації: кредитний ліміт на рахунок - б/н від 10-10-2014, форма кредиту - строковий кредит, сума кредиту - сума фактичної заборгованості за основним боргом, строк кредиту - продовжується до 01.09.2025, графік погашення: 2022 рік по 0,5 % від сальдо щомісячно, 2023 рік - по 1% від сальдо щомісячно, далі - рівними частинами щомісячно; нараховані та несплачені проценти/комісії - сплата рівними частинами протягом 12 місяців; розмір процентної ставки: 0,0001% до 31.12.2022 року (включно), надалі починаючи з 01.01.2023 року: «Кредитний ліміт на рахунок», кредитний ліміт «Підприємницький» 25% річних; «Овердрафт» (за офертою) 20% річних.

У заяві-анкеті про зміну умов договору від 23.01.2023, підписаній ФГ «Житниця», вказано, що протягом двох робочих днів з боржником зв`яжеться спеціаліст АТ КБ «Приватбанк» для отримання додаткової інформації; рішення щодо зміни умов кредитування буде ухвалено уповноваженим кредитним органом банку; після ухвалення рішення необхідно підписати додаткові угоди про зміну умов кредитного договору та додаткові договори до договорів забезпечення (за наявності).

ФГ «Житниця» на підтвердження втрати майна, будівель та засобів, за допомогою яких відповідач здійснював фермерську діяльність, було надано суду матеріали фотофіксації.

15.03.2024 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до відповідачів з повідомленням-вимогою, відповідно до якої Банк просив погасити заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.10.2014 у загальному розмірі 556 524,21 грн. У зазначеному повідомленні Банк посилався на наявність у нього підстав для зміни умов цього кредитного договору шляхом звернення з вимогою про дострокове виконання Позичальником, а також Поручителями грошового зобов`язання.

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» №41010HEV3S0A1 від 27.06.2024 Позичальнику (ФГ «Житниця») були встановлені наступні кредитні ліміти: 30.08.2019 200000,00 грн, 02.12.2019 0,00 грн, 16.12.2019 200 000,00 грн, 23.06.2020 810000,00 грн, 01.03.2022 421 601,80 грн, 26.05.2022 0,00 грн.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Предметом заявлених АТ КБ «Приватбанк» позовних вимог є вимоги про солідарне стягнення з ФГ «Житниця», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 421601,80 грн та заборгованості за процентами у розмірі 144 291,34 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з приписами ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що на підтвердження існування договірних відносин між АТ КБ «Приватбанк» та ФГ «Житниця» суду було надано заяву останнього про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 09.10.2014, заявку на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» від 10.02.2020, заяву-анкету про зміну умов договору від 23.01.2023.

Суд зазначає, що по тексту позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» посилається на підписання ФГ «Житниця» вказаних заяв. Проте, позовна заява не містить висновків або будь-якого обґрунтування з боку Банку на предмет взаємопов`язаності вказаних заяв між собою, наприклад, чи є зазначені заяви одним кредитним договором, до якого сторони вносили зміни.

Наявність між сторонами довготривалих правовідносин не ставиться судом під сумнів, оскільки з наданих виписок по банківському рахунку слідує, що АТ КБ «Приватбанк» видавало ФГ «Житниця» кредитні кошти з 2014 року. Поряд з цим, у межах даної справи суду слід встановити зміст кредитного договору (строк кредитування, розмір процентної ставки), умови якого були порушені ФГ «Житниця» та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України врегульовано, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За результатами надання оцінки змісту заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 09.10.2014, а також заяви на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» від 10.02.2020, господарський суд дійшов висновку, що друга підписана ФГ «Житниця» заявка є самостійним договором, який не має будь-якого правового зв`язку з першою заявкою.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку, що зміст кредитного договору, стягнення заборгованості за яким є предметом спору по даній справі, викладений безпосередньо у заявці на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» від 10.02.2020.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 („Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

АТ КБ «Приватбанк» на виконання прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 10.02.2020 надало ФГ «Житниця» овердрафтовий кредит шляхом кредитування рахунку останнього, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по банківському рахунку відповідача.

Проте, ФГ «Житниця» в порушення прийнятих на себе зобов`язань не було повернуто Банку одержані кредитні кошти, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повернення ФГ «Житниця» кредитних коштів, визнання відповідачем факту існування заборгованості за тілом кредиту, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого АТ КБ «Приватбанк» позову в цій частині шляхом присудження до стягнення з ФГ «Житниця» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 421 601,80 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом заявки на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» від 10.02.2020 Банк надає Позичальнику кредитні кошти на 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови своєчасного і повного виконання Клієнтом умов договору.

Враховуючи відсутність доказів невиконання ФГ «Житниця» прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 10.02.2020 принаймні до початку повномасштабного вторгнення 24.02.2022 Російської Федерації в Україну, господарський суд доходить висновку, що строк дії кредитного договору від 10.02.2020 був пролонгований до 10.02.2023.

АТ КБ «Приватбанк» у поданій до суду позовній заяві стверджує про зміну умов договору в результаті підписання ФГ «Житниця» заяви-анкети про зміну умов договору від 23.01.2023.

Верховним Судом у постанові від 24.10.2019 по справі №904/3315/18 наголошено, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зазначений принцип лежить в основі доктриниcontra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principles of fraud" та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Враховуючи визнання як АТ КБ «Приватбанк», так і ФГ «Житниця» обставини зміни істотних умов кредитування, нарахування Банком Позичальнику з 23.01.2023 нової процентної ставки та сплати відповідачем таких процентів, господарський суд під час вирішення даного спору також виходить з обставини зміни сторонами істотних умов кредитування, оскільки своїми діями сторонами засвідчили бажання настання відповідних наслідків. Висновок суду про протилежне може поставити під сумнів визначеність та стабільність цивільних правовідносин, які склалися між АТ КБ «Приватбанк» та ФГ «Житниця».

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку, що строк кредитування, протягом якого Банк має право нараховувати ФГ «Житниця» проценти за користування кредитними коштами, був продовжений сторонами до 01.09.2025. Поряд з цим, правовим наслідком направлення АТ КБ «Приватбанк» повідомлення-вимоги від 15.03.2024 на адресу відповідачів є реалізацією наданого Банку права та дострокове виконання Позичальником прийнятих на себе зобов`язань згідно з приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Перевіривши здійснений АТ КБ «Приватбанк» розрахунок процентів у розмірі 144 291,34 грн за користування кредитними коштами, які були нараховані Банком до 16.04.2024, господарський суд дійшов висновку про правильність здійсненого позивачем розрахунку. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених АТ КБ «Приватбанк» позовних вимог до ФГ «Житниця» в цій частині шляхом присудження до стягнення з відповідача процентів у розмірі 144 291,34 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Судом відхиляються доводи відповідачів, які стверджують, що стягнення з ФГ «Житниця» відсотків, нарахованих під час дії форс-мажорних обставин, матиме наслідком покладення на відповідача надмірного тягаря, оскільки наявність або відсутність обставин непереборної сили не впливає та не змінює обов`язок боржника виконати основне зобов`язання, в даному випадку, повернути тіло кредиту та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення заявлених АТ КБ «Приватбанк» позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення з останніх заборгованості у загальному розмірі 565 893,14 грн, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Згідно з приписами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Суд зазначає, що за змістом договору поруки №POR236 від 28.11.2014, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 , Поручитель зобов`язався відповідати за виконання ФГ «Житниця» зобов`язань за угодою про приєднання до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг (Угода 1) та угодою про приєднання до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг ( Угода 2).

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які заяви ФГ «Житниця» про приєднання до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг та приєднання до розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі» Умов та правил надання банківських послуг, які за змістом договору поруки вже мали бути підписані Поручителем на дату укладення договору поруки.

З викладених обставин господарський суд доходить висновку про недоведеність АТ КБ «Приватбанк» обставини забезпечення договором поруки №POR236 від 28.11.2014 виконання зобов`язань ФГ «Житниця», які виникли між сторонами аж у 2020 році на підставі заявки на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок» від 10.02.2020. Наведене виключає необхідність надання правової оцінки доводам ФГ «Житниця» про припинення договору поруки №POR236 від 28.11.2014.

Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених АТ КБ «Приватбанк» позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення 565 893,14 грн.

Натомість договором поруки №P032701926 від 23.06.2021, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , дійсно забезпечено виконання зобов`язань ФГ «Житниця» за заявкою на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок» № Б/Н від 10.02.2020. Таким чином, у суду наявні підстави для надання оцінки доводам відповідачів про припинення поруки у зв`язку зі зміною умов основного договору без внесення відповідних змін до договору поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Господарський суд звертає увагу відповідачів, що редакція ч. 1 ст. 559 ЦК України, яка була чинною на дату укладення договору поруки №P032701926 від 23.06.2021, не передбачає такої підстави для припинення договору поруки як зміна зобов`язання без згоди поручителя. Правовим наслідком зміни зобов`язання без згоди поручителя є покладення на поручителя відповідальності за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Під час вирішення даного спору господарським судом було встановлено, що істотні умови кредитного договору 10.02.2020 були змінені згідно із заявкою ФГ «Житниця» від 23.01.2023, яка була прийнята АТ КБ «Приватбанк», оскільки сторонами було продовжено строк дії договору до 01.09.2025, збільшено розмір процентної ставки з 21 % до 25% тощо.

Таким чином, внесеними змінами до кредитного договору від 10.02.2020 було істотно збільшено обсяг відповідальності ФГ «Житниця», оскільки в протилежному випадку строк дії кредитного договору (з огляду на наявність у відповідача простроченої заборгованості) мав сплинути 10.02.2023, правовим наслідком спливу якого мала стати відсутність правових підстав для нарахування Банком Позичальнику процентів за користуванням кредитом.

Відповідно до п. 1.4 договору поруки №P032701926 від 23.06.2021 при укладенні цього договору Поручитель дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором в розмірі таких збільшень. Згода Поручителя, що зазначена в цьому пункті, стосується щодо збільшення кредиту до максимального розміру кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1. цього договору, розміру процентної ставки, в тому числі, підвищеного розміру процентної ставки у разі прострочення повернення кредиту, строку кредиту, розміру комісії, штрафу, неустойки. Додаткові узгодження про такі зміни та укладення окремої угоди з Поручителем не потрібні. Про зміни кредитного договору, на які Поручитель дав свою згоду згідно цього пункту договору, Кредитор інформує Поручителя в порядку, передбаченому п.4.2 цього договору. У разі будь-яких змін, які не стосуються тих, що встановлені цим пунктом, сторони діють в порядку, передбаченому п. 4.2. цього договору.

Відповідно до п. 4.2 договору поруки №P032701926 від 23.06.2021 зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін, в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди, окрім змін, які встановлені п. 1.4 цього договору. Сторони узгодили, що зміни, передбачені п.1.4 цього договору, окрім змін що стосуються збільшення кредиту до максимального розміру кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1. цього договору, здійснюються шляхом інформування поручителя на розсуд Банку способами комунікацій, а саме: на електронну пошту Поручителя, смс-повідомлення на фінансовий номер телефону Поручителя; інформування у Системі «Приват24» або «Приват24 для бізнесу»; месенджери (Telegram, Viber та ін.), шляхом направлення листа поштою тощо. Поручитель, погодився з тим, що зміни, які стосуються збільшення кредиту до максимального розміру кредитного ліміту, вказаного в п. 1.1. цього договору не потребують додаткового інформування.

В процесі вирішення даного спору АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на п. 1.4 договору поруки №P032701926 від 23.06.2021, наполягало, що згода ОСОБА_1 на зміну умов кредитного договору не вимагається, оскільки Поручитель надав таку згоду під час укладення договору.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

За загальним правилом, установленим ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим за змістом ч. 3 ст. 651 ЦК України договором або законом може бути передбачено також право сторони договору відмовитися від договору в повному обсязі або частково, тобто розірвати або змінити договір на власний розсуд на підставі одностороннього правочину.

Особливістю одностороннього правочину є те, що такий правочин як юридичний факт здійснюється за волевиявленням однієї особи, однак може спричиняти відповідні правові наслідки (породжувати обов`язки) для інших осіб, коли це випливає зі спеціальних положень законодавства.

Так, за правилами, передбаченими абз. 3 ч. 3 ст. 202 ЦК України, односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Настання правових наслідків, зумовлених вчиненням особою одностороннього правочину, для інших осіб пов`язане з дотриманням вимог щодо вчинення його у відповідній формі, обумовленій законом, та його реалізацією шляхом доведення цього правочину до відома зацікавлених осіб.

Суд зазначає, до докази повідомлення Банком Поручителя про зміну умов основного зобов`язання у визначеному п.4.2 договору поруки №P032701926 від 23.06.2021 порядку в матеріалах справи відсутні, а, отже, ОСОБА_1 , не була належним чином повідомлена про зміну основного зобов`язання. Доводи Банку про обізнаність ОСОБА_1 з фактом істотної зміни основного зобов`язання з посиланням на перебування Поручителя на посаді керівника ФГ «Житниця» судом відхиляються, оскільки договором поруки не передбачено підстав звільнення АТ КБ «Приватбанк» від виконання зазначеного обов`язку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 по справі №910/13109/18 дійшла висновку, що умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом 3 частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі.

Господарський суд зазначає, що за результатами розгляду справи №910/13109/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про припинення договору поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України (в попередній редакції) у зв`язку з відсутністю письмової згоди поручителя на збільшення кредитного ліміту.

Проте, викладення ч. 1 ст. 559 ЦК України в новій редакції не виключає можливості застосування вказаних висновків, оскільки у межах даної справи правовим наслідком зміни основного зобов`язання в частині нарахування відсотків є покладення на ОСОБА_1 відповідальності за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання, тобто до 21.01.2023.

Судом враховано, що зміна основного зобов`язання не впливає на обов`язок Поручителя сплатити заборгованість за тілом кредиту у розмірі 421 601,80 грн, оскільки вказана заборгованість існувала станом на 21.01.2023.

Враховуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для присудження до стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за процентами у розмірі 12 833,55 грн. Сума процентів була розрахована судом наступним чином: 14 994,55 грн (заборгованість за процентами станом на 23.01.2023) 2161,00 грн (сума сплачених Позичальником 24.04.2023 процентів) = 12 833,55 грн.

Наведене має наслідком часткове задоволення заявлених АТ КБ «Приватбанк» позовних вимог до ОСОБА_1 шляхом присудження до стягнення з відповідача у солідарному порядку заборгованості за тілом кредиту у розмірі 421 601,80 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 12 833,55 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» позовних вимог шляхом присудження до стягнення у солідарному порядку з фермерського господарства Житниця, ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 421 601,80 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 12 833,55 грн, а також присудження до стягнення з фермерського господарства Житниця заборгованості за відсотками у розмірі 131 457,79 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з фермерського господарства «Житниця» /74312,Україна, Херсонська обл., Бериславський р-н, с.Тараса Шевченка, вул.Хліборобів,1; ідентифікаційний код 32480304/, ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 / на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» /01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д; ідентифікаційний код 14360570/ заборгованість за тілом кредиту у розмірі 421 601,80 грн /чотириста двадцять одна тисяча шістсот одна грн 80 коп./, заборгованість за відсотками у розмірі 12 833,55 грн /дванадцять тисяч вісімсот тридцять три грн 55 коп./, судовий збір у розмірі 5 213,44 грн /п`ять тисяч двісті тринадцять грн 44 коп./.

3. Стягнути з фермерського господарства «Житниця» /74312,Україна, Херсонська обл., Бериславський р-н, с.Тараса Шевченка, вул.Хліборобів,1; ідентифікаційний код 32480304/ на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» /01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д; ідентифікаційний код 14360570/ заборгованість відсотками у розмірі 131 457,79 грн /сто тридцять одна тисяча чотириста п`ятдесят сім грн 79 коп./, судовий збір у розмірі 1 577,28 грн /одна тисяча п`ятсот сімдесят сім грн 28 коп./.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 06 лютого 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна