ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/713/24

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Шоляк О.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом Закарпатської обласної прокуратури, м. Ужгород в інтересах держави

до відповідача 1 Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, с. Бедевля, Тячівського району

та до відповідача 2 Державного реєстратора Тячівської міської ради Данилич Нелі Василівни, м. Тячів

про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи (позовні вимоги у відповідності до заяви від 04.11.2024 р.)

За участі:

прокурор - Медвідь О.О.

від відповідача 1: Юрик Б.І., свідоцтво адвоката №21/873 від 28 лютого 2013 року

від відповідача 2: не з`явився

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідачів з вимогою відмінити запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.10.2023 р. № 13000207 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району.

Ухвалою суду від 15.08.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.09.2024 р.

03.09.2024 р. до суду надійшло повідомлення відповідача -2, за змістом якого позовні вимоги не підтримує. Справу просить розглянути за її відсутності.

05.09.2024 р. від відповідача 1 до суду надійшов відзив.

23.09.2024 р. прокурором до суду подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

24.09.2024 р. представником відповідача 1 до суду подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 24.09.2024 р. відкладено підготовчого засідання на 05.11.2024 р.

04.11.2024 року від прокуратури надійшла заява про зміну предмету позову.

05.11.2024 на дату судового засідання представником відповідача 1 Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, подано суду клопотання про закриття провадження у справі, з мотивів наведених в ньому.

Ухвалою суду від 05.11.2024 р. підготовче засідання відкладено на 10.12.2024 р.

У засіданні суду 10.12.2024 р. судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача 1 про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.12.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 29 січня 2025 р.

Прокурор заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях поданих по справі, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що Бедевлянською сільською радою Тячівського району 16.02.2023 прийнято рішення № 474 про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району шляхом приєднання. Вказаним рішенням вирішено припинити Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ідентифікаційний код 25452536, як юридичну особу, шляхом приєднання до Бедевлянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області із наступним створенням відокремленого підрозділу без статусу юридичної особи. У подальшому, 27.10.2023 державним реєстратором Тячівської міської ради Данилич Н.В. було внесено запис № 013000207 щодо державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Водночас, прокурор звертає увагу на те, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, Бедевлянський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів визнано протиправним та скасовано рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16 лютого 2023 року № 474 «Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання». У порядку ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України обласною прокуратурою здійснено вступ у розгляд вказаної справи з метою захисту інтересів держави.

Однак, під час судового розгляду справи № 260/1301/23 за позовом ОСОБА_1 до Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, тобто ще до винесення остаточного рішення у ній Закарпатським окружним адміністративним судом, державним реєстратором Тячівської міської ради Данилич Н.В. 27.10.2023 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті реорганізації№ № 013000207. Таким чином, підстава внесення оскаржуваного запису № 003003731 до ЄДР зникла.

За позицією прокурора, оскільки Закарпатським окружним адміністративним судом визнано незаконним та скасовано рішення Бедевлянської сільської ради № 474 від 16.02.2023, на підставі якого до ЄДР внесено запис про припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради, належним та ефективним способом захисту порушеного права буде вимога про відміну запису в ЄДР від 27.10.2023 № 013000207, яка підлягає задоволенню.

Внаслідок чого, за доводами прокурора наявні підстави для відміни державної реєстрації припинення юридичної особи.

Відповідач 1 Бедевлянська сільська рада Тячівського району Закарпатської області, с. Бедевля, Тячівського району проти задоволення позову заперечує. Вказує на те, що Закарпатська обласна прокуратура, звертаючись з даним позовом, доводить до відома суду відомості про необхідність виконання неіснуючого судового рішення.

Крім того, відповідач 1 зауважує, що в позовній заяві не вказано: права якої саме особи (осіб) порушено оскаржуваним записом в ЄДР; в чому полягає таке порушення; які конкретно права та законні інтереси підлягають захисту.

Разом з тим, відповідач 1 з посиланням на правові висновки викладені у Постанові КГС ВС від 06.02.2019 року по справі №927/246/18, зауважує, що Закарпатська обласна прокуратура, в порушення зазначених вимог Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», без дотримання усталеної правової процедури (в тому числі встановленої правовими позиціями Верховного Суду) самостійно надала собі повноваження звернутися до Господарського суду Закарпатської області з даним позовом.

Крім того, відповідач 1 звертає увагу суду на те, що з моменту розпочаття процедури реорганізації Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради і до теперішнього часу було вчинено ряд дій по покращенню навчально-виховних умов та підвищення якості рівня освіти.

Відповідач 2 - Державний реєстратор Тячівської міської ради Данилич Н.В., м. Тячів не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 29.01.2025 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 року на засіданні 15 сесії Бедевлянської сільської ради прийнято рішення № 474 "Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти III ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання», та припинено Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ідентифікаційний код 25452536, як юридичну особу, шляхом приєднання до Бедевлянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області із наступним створенням відокремленого підрозділу без статусу юридичної особи.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, Бедевлянський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів визнано протиправним та скасовано рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16 лютого 2023 року № 474 «Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання». У порядку ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України обласною прокуратурою здійснено вступ у розгляд вказаної справи з метою захисту інтересів держави.

Державним реєстратором Тячівської міської ради Данилич Н.В. 27.10.2023 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті реорганізації № 013000207.

За доводами прокурора, підстава внесення оскаржуваного запису № 003003731 до ЄДР зникла.

З огляду на, що обласною прокуратурою неодноразово скеровано відповідні листи у Центр надання адміністративних послуг Тячівської міської ради (вих № 24-1391- 23 від 24.04.2024), Тячівську міську раду, зокрема у відділ державної реєстрації Тячівської міської ради (вих. № 24-1392-23 від 07.05.2024), Бедевлянській сільській раді Тячівського району (вих. № 24-443 - 24 від 15.05.2024, 24-630 вих.24 від 05.07.2024), однак уповноваженими особами відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відмовлено у здійснення реєстраційних дій щодо скасування відповідних записів на підставі судового рішення та відміни державної реєстрації припинення юридичної особи.

За позицією прокурора, оскільки Закарпатським окружним адміністративним судом визнано незаконним та скасовано рішення Бедевлянської сільської ради № 474 від 16.02.2023, на підставі якого до ЄДР внесено запис про припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради, належним та ефективним способом захисту порушеного права буде вимога про відміну запису в ЄДР від 27.10.2023 № 013000207.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо представництва прокурора то суд зазначає наступне.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано в статті 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII Про прокуратуру, який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає в здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, в випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави та відповідачем, не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, в якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу в протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Підставою для звернення прокурора до суду як позивача є те, що органом, який міг би бути позивачем у спорі, Бедевлянською сільською радою Тячівського району, порушено вимоги законодавства та прийнято незаконне рішення, що призвело до припинення закладу освіти та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Отже, прокурор виступає в якості самостійного позивача у даній справі, що спрямовано на відновлення законності при реалізації органом місцевого самоврядування повноважень у сфері охорони дитинства, та принципу, закріпленому у Конституції України, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття З).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду.

При цьому суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.06.2024 у справі №925/1133/18, згідно яких, якщо уповноважений державою орган сам є учасником спірних відносин і порушником інтересів держави, то у такому випадку визначення цього органу позивачем суперечило б принципу розумності (пункт 111).

Враховуючи викладене вище, у зв`язку з відсутністю іншого органу, наділеного повноваженнями щодо звернення до суду із зазначеними позовними вимогами, суд вважає, що прокурор правомірно звернувся з даним позовом до суду в інтересах держави в якості самостійного позивача.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено Конституційним Судом України у рішенні від 1 квітня 2010 року (справа № 1-6/2010) органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР.

Відповідно до положень частини 1 статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 4 статті 10 Закону № 280/97-ВР визначено, що порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 280/97-ВР відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу другого пункту 30 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради.

Згідно з підпунктом 1 пункту «а» статті 32 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, молодіжними центрами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 статті 4 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі Закон № 2145-VIII) державна політика в галузі освіти визначається Верховною Радою України відповідно до Конституції Україні здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 22 Закону № 2145-VIII юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Права та обов`язки закладу освіти, передбачені цим Законом та іншими законами України, має також фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, основним видом діяльності якого є освітня діяльність. Фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, освітня діяльність якого перестає бути основним видом його діяльності, втрачає права і обов`язки, у тому числі права на пільги, передбачені законодавством для закладу освіти. Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний. Статус, організаційно-правова форма, тип закладу освіти визначаються засновником і зазначаються в установчих документах закладу освіти. Заклади освіти всіх форм власності мають рівні права і обов`язки у провадженні освітньої діяльності відповідно до законодавства. Заклади освіти діють на підставі власних установчих документів, що затверджуються їх засновниками відповідно до законодавства.

Згідно з статтею 24 цього Закону система управління закладами освіти визначається законом та установчими документами. Установчі документи закладу освіти повинні передбачати розмежування компетенції засновника (засновників), інших органів управління закладу освіти та його структурних підрозділів відповідно до законодавства.

Частиною 3 статті 66 Закону № 2145-VIII встановлено, що сільські, селищні ради: відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та початкової освіти; мають право засновувати заклади освіти, реорганізовувати і ліквідовувати їх, забезпечують їх діяльність та розвиток; оприлюднюють офіційну звітність про всі отримані та використані кошти, а також перелік і вартість товарів, робіт, послуг, спрямованих на потреби кожного із заснованих ними закладів освіти, та інші видатки у сфері освіти; здійснюють інші повноваження у сфері освіти, передбачені законом.

Згідно з частиною 3 статті 37 Закону України «Про загальну середню освіту» від 13.05.199 № 651-XIV (далі Закон № 651-XIV) органи місцевого самоврядування у галузі загальної середньої освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері загальної середньої освіти на відповідній території; виконують функції засновника закладів загальної середньої освіти на відповідній території; створюють умови для здобуття громадянами повної загальної середньої освіти; створюють умови для розвитку закладів освіти усіх форм власності.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.02.2023 року на засіданні 15 сесії Бедевлянської сільської ради прийнято рішення № 474 "Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти III ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання», та припинено Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, ідентифікаційний код 25452536, як юридичну особу, шляхом приєднання до Бедевлянського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області із наступним створенням відокремленого підрозділу без статусу юридичної особи.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, треті особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, Бедевлянський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів визнано протиправним та скасовано рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16 лютого 2023 року № 474 «Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання».

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.1 ст.104 ЦК України).

Згідно з п.1 ч.1 ст.110 ЦК України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників, суб`єкта управління державної або комунальної власності або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 у справі №826/10249/18 вказала на те, що якщо процедуру ліквідації юридичної особи не було здійснено належним чином, зокрема якщо її було здійснено на підставі рішення про ліквідацію, прийнятого особами, які не мали повноважень його ухвалювати, на підставі сфальшованих документів, якщо у процедурі ліквідації не було відчужено все майно юридичної особи тощо, то внесення до ЄДР запису про припинення цієї юридичної особи не є актом, з яким пов`язується її припинення та припинення права власності на її майно, а є лише записом, який не тягне за собою наслідків.

Суд встановив, що державним реєстратором Тячівської міської ради Данилич Н.В. 27.10.2023 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті реорганізації № 013000207.

Водночас у рішенні від 21 вересня 2023 р. у справі № 260/1301/23 Закарпатський окружний адміністративний суд встановив, що відповідачем порушено порядок прийняття оскаржуваного рішення, зокрема, порушено вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування», ч. 2 ст. 32 Закону України "Про повну загальну середню освіту", а як наслідок порушено права членів територіальної громади бути належним чином та завчасно повідомленими про дату час та місце громадських слухань з соціальних питань та врахування їх думки при прийнятті рішення про припинення закладу освіти, яке безпосередньо впливає на конституційне право жителів територіальної громади на освіту та визнав протиправним та скасував рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16 лютого 2023 року №474 "Про припинення Біловарського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області шляхом приєднання".

Зважаючи на вищевказане, суд враховує, що згідно з п.2 ч.1 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", підставою для проведення відповідних реєстраційних дій є судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи.

Оскільки Закарпатським окружним адміністративним судом визнано незаконним та скасовано рішення рішення 15 сесії VIII скликання Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 16 лютого 2023 року №474, на підставі якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення юридичної особи про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті реорганізації № 013000207, суд враховує приписи п.2 ч.1 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про відміну державної реєстрації припинення вказаної юридичної особи, так як у зазначений спосіб буде відновлено порушені права, для захисту яких подано позов.

Доводи відповідача -1, які фактично зводяться до тверджень про неправомірність звернення прокурора до суду з даним позовом, судом не беруться до уваги, оскільки такі спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Закарпатської обласної прокуратури, м. Ужгород в інтересах держави до відповідача 1 Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, с. Бедевля, Тячівського району та до відповідача 2 Державного реєстратора Тячівської міської ради Данилич Нелі Василівни, м. Тячів про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи підлягають задоволенню в повному розмірі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи - Біловарський заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Бедевлянської сільської ради Тячівського району внесену на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.10.2023 № 13000207.

3.Стягнути з Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (90561, Закарпатська обл., Тячівський р-н, село Бедевля, вул. Волошина, будинок 18, ) на користь Закарпатської обласної прокуратури (код 02909967, IBAN UA0018475, банк: Державна казначейська служба, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) суму 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 06.02.2025

Суддя О. Ф. Ремецькі