ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2025 р. Справа № 916/3846/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Херсонського обласного центру зайнятості (73027, м. Херсон, вул. Стрітенська, 7 А; ) в особі Бериславської філії Херсонського обласного центру зайнятості (74300, Херсонська обл., Бериславський р-н, м. Берислав, вул. Шевченка, буд. 20; ),

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 10088,57 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Мороз Т.В., самопредставництво;

від відповідача не з`явився.

Обставини справи.

Херсонський обласний центр зайнятості в особі Бериславської філії Херсонського обласного центру зайнятості звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як компенсація фактичних витрат роботодавцю на сплату єдиного внеску у розмірі 10088,57 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024 справу № 916/3846/24 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 09.09.2024 прийнято позовну заяву Херсонського обласного центр зайнятості в особі Бериславської філії Херсонського обласного центру зайнятості до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3846/24. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 08.10.2024 об 11:30 год.

У судовому засіданні 08.10.2024 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 12:30 год. 05.11.2024.

Ухвалою суд від 08.10.2024 повідомлено ОСОБА_1 , що наступне судове засідання у справі № 916/3846/24 призначене на 12:30 год. 05.11.2024. Неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає проведенню судового засідання.

Ухвалою суд від 08.10.2024 витребувано у Міністерства соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформацію (персональні дані) щодо ОСОБА_1 . Повідомлено Міністерство соціальної політики України про можливість надсилання витребуваної даною ухвалою інформації на електронну пошту суду: , із використанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи.

24 жовтня 2024 року до суду від Міністерства соціальної політики України надійшов лист, в якому Мінсоцполітики повідомляє суд, що станом на 10.10.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб міститься інформація про адрес фактичного проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 .

Вказаний лист суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року постановлено здійснити розгляд справи № 916/3846/24 по суті впродовж розумного строку. Відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 11:00 год. 03.12.2024. Зобов`язано Херсонський обласний центр зайнятості надіслати на адресу фактичного проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) копію позовної заяви та копії доданих до неї документів, протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали суду, докази чого невідкладно надати до суду. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 11:00 год. 03.12.2024. Копію ухвали направлено на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

08 листопада 2024 року до суду від Херсонського обласного центру зайнятості надійшла заява з додатком, яка є підтвердження виконання ухвали суду від 05.11.2024.

Вказану заяву з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

03 грудня 2024 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою суду від 03.12.2024 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 21.01.2025 о 12:20 год. Проведення судового засідання, яке призначене Господарським судом Одеської області на 21.01.2025 о 12:20 год. постановлено здійснити в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ) (доступ до системи за посиланням: (https://cabinet.court.gov.ua). Повідомлено учасників справи, що судове засідання призначене на 21.01.2025 о 12:20 год.

21 січня 2024 року судове засідання у справі не відбулось, через відсутність електроенергії в Господарському суді Одеської області, що підтверджується відповідним актом суду.

Ухвалою суду від 21.01.2025 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 11.02.2025 о 14:10 год. Проведення судового засідання, яке призначене Господарським судом Одеської області на 11.02.2025 о 14:10 год. постановлено здійснити в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ) (доступ до системи за посиланням: (https://cabinet.court.gov.ua). Повідомлено учасників справи, що судове засідання призначене на 11.02.2025 о 14:10 год.

Відповідач у судове засідання 11.02.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 11.02.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

У судовому засіданні 11.02.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про орієнтовний час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 17 лютого 2021 року до Бериславської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості звернулась фізична особа-підприємець Стрюц Михайло Вікторович із заявою щодо надання компенсації фактичних витрат на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштовану з 10.02.2021 на новостворене робоче місце безробітну ОСОБА_2 .

На підставі поданої ФОП Стрюц М.В. заяви, керуючись частиною 1 статті 26 Закону України «Про зайнятість населення» та пунктом 8 Порядку № 347 наказом Бериславської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості № НТ210907 від 07.09.2021 прийнято рішення щодо компенсації ФОП Стрюц М.В. фактичних витрат на сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштовану з 10.02.2021 на новостворене робоче місце безробітну Мєшкову Наталю Федорівну.

Пунктом 5 Порядку № 347 визначено, що компенсація виплачується протягом одного року з дня працевлаштування зареєстрованого безробітного. Відповідно до пункту 9 Порядку № 347, центр зайнятості перераховує кошти на рахунок роботодавця до 30 числа місяця, наступного за місяцем подання звітності до органів доходів і зборів, передбаченої статтею 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за умови підтвердження даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо суми нарахованого єдиного внеску. Розмір компенсації визначається на підставі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про суму єдиного внеску, сплаченого роботодавцем за працівника.

Позивач зазначає, що у відповідності до пункту 9 Порядку № 347 на рахунок роботодавця ФОП Стрюца М.В. Херсонським обласним центром зайнятості було здійснено перерахування компенсації витрат єдиного внеску за працевлаштування фізичної особи ОСОБА_2 на загальну суму 10088,57 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (т. 1, а.с. 39-41).

В подальшому, в порядку обміну даними з Пенсійного Фондом України надійшли відомості про звільнення ОСОБА_2 31.01.2022 за статтею 36 п. 1 КЗпП (за згодою сторін).

Позивач також зазначає, що відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про зайнятість населення», у разі звільнення працівника, за якого виплачується компенсація відповідно до частини 1 цієї статті, з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування, сума виплачених коштів повертається у повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття або на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний.

Аналогічні положення містяться у пунктах 7 та 14 Порядку № 347: у разі звільнення працівника, за якого виплачувалась компенсація, з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування, сума виплачених коштів повертається у повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття або на його робоче місце за направленням центру зайнятості працевлаштовується інший зареєстрований безробітний з числа громадян, визначених пунктом 3 цього Порядку залежно від джерел компенсації. Тривалість виплати компенсації та строк працевлаштування обчислюється сумарно. Роботодавець інформує протягом п`яти робочих днів центр зайнятості про звільнення працівника.

Як вказує позивач, роботодавець ФОП Стрюц М.В. (відповідач) звільнив фізичну особу ОСОБА_3 31.01.2022 відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України (за згодою сторін) до закінчення дворічного періоду.

У порушення пункту 7 Порядку № 347 роботодавець ФОП Стрюц М.В. не повідомив Бериславську районну філію Херсонського обласного центру зайнятості про звільнення ОСОБА_2 протягом 5 робочих днів з дати звільнення.

У зв`язку із тим, що відповідач не працевлаштував іншого зареєстрованого безробітного на місце звільненого працівника до закінчення дворічного періоду, компенсація єдиного внеску, яка була виплачена відповідачу за працевлаштовану безробітну ОСОБА_3 за період з лютого 2021 року по вересень 2021 року у розмірі 10088,57 грн у відповідності до пунктів 7 та 14 Порядку № 347 підлягає поверненню позивачу, оскільки працівника було звільнено 31.01.2022 відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування.

Головне управління ПФУ в Херсонській області листом №21/02/04/451/23 від 29.08.2023 підтвердило факт звільнення ОСОБА_2 31.01.2022 за п. 1 ст. 36 КЗпП (т. 1, а.с. 31).

Бериславська філія ХОЦЗ неодноразово направляла на адресу відповідача поштою та засобами телекомунікаційного зв`язку через мобільний застосунок Viber за номером НОМЕР_2 .... листи № 21/02/04/649/23 від 12.10.2023, № 21/02/04/935/23 від 28.12.2023 та № 21/02/04/1408/24 від 30.01.2024 щодо повернення отриманих фактичних витрат на компенсацію єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або надання документального обґрунтування підстав відхилення таких вимог.

Проте, на час подання цієї позовної заяви, вищевказані вимоги Бериславської філії ХОЦЗ відповідачем були залишені без відповіді та задоволення.

Наказом Бериславської філії Херсонського обласного центру зайнятості від 09.02.2024 № 240209 було прийнято рішення про повернення коштів, виплачених як компенсація фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідачу за працевлаштовану безробітну фізичну особу ОСОБА_2 у сумі 10088,57 грн за період з лютого 2021 року по вересень 2021 року.

Таким чином, за твердженнями позивача за відповідачем утворилась заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 10088,57 грн.

Станом на час звернення позивача з позовною заявою до суду, відповідач обов`язок по сплаті заборгованості не виконав.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Херсонського обласного центру зайнятості в особі Бериславської філії Херсонського обласного центру зайнятості підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Частиною 2 статті 21 Закону України "Про зайнятість населення" встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Фінансування діяльності центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції та виконання ним функцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (ч. 3 ст. 21 вказаного Закону).

За приписами пунктів 1, 19, 21 частини 2 статті 22 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", управління майном; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи; забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

При цьому, частиною 2 статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що Фонд зобов`язаний, зокрема, вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду.

Бериславська філія Херсонського обласного центру зайнятості є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості, яка виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту населення від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені Законами України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення".

Згідно з підпунктом 4 пункту 3 Порядку компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 347 від 15.04.2013 право на компенсацію має роботодавець, який працевлаштовує на нове робоче місце строком не менше ніж на два роки за направленням центру зайнятості зареєстрованих безробітних за категорією осіб, яким до настання права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування залишилося 10 і менше років.

Пунктом 5 Порядку визначено, що компенсація виплачується протягом одного року з дня працевлаштування зареєстрованого безробітного.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про зайнятість населення" та пункту 7 Порядку компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 347 від 15.04.2013 року, у разі звільнення працівника, за якого виплачувалась компенсація відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про зайнятість населення", з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума виплачених коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, або на його робоче місце за направленням центру зайнятості, у межах дворічного строку працевлаштовується інший зареєстрований безробітний.

Пунктом 8 Порядку визначено, що роботодавець, який працевлаштував зареєстрованого безробітного на нове робоче місце, для отримання компенсації подає протягом двох місяців з дня працевлаштування центру зайнятості заяву довільної форми, до якої додає довідку за формою згідно з додатком.

На підставі поданої роботодавцем заяви та довідки, персональних даних про особу, якими володіє центр зайнятості, даних органів доходів і зборів щодо відсутності у роботодавця заборгованості із сплати єдиного внеску, інформації органів Пенсійного фонду України про працевлаштування особи на нове робоче місце та відсутність у роботодавця заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо порушеної справи про банкрутство або визнання роботодавця банкрутом центр зайнятості приймає протягом п`яти робочих днів рішення про виплату компенсації роботодавцю. Обмін зазначеними даними здійснюється в порядку взаємного обміну інформацією.

Відповідно до пункту 9 Порядку центр зайнятості перераховує кошти на рахунок роботодавця до 30 числа місяця, наступного за місяцем подання звітності до органів доходів і зборів, передбаченої статтею 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за умови підтвердження даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо суми нарахованого єдиного внеску.

Розмір компенсації визначається на підставі даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про суму єдиного внеску, сплаченого роботодавцем за працівника.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем було працевлаштовано фізичну особу ОСОБА_2 , на новостворене робоче місце строком не менше ніж на два роки, у зв`язку із чим, позивачем на підставі статті 27 Закону України "Про зайнятість населення" та пункту 9 Порядку № 347 було здійснено компенсацію фактичних витрати у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 10088,57 грн за період з лютого 2021 року по вересень 2021 року, про що свідчать наявні у матеріалах справи платіжні доручення, а саме: від 07.10.2021 № 4664 на суму 2168,57 грн, від 11.10.2021 № 4758 на суму 3960,00 грн та від 08.12.2021 № 5869 на суму 3960,00 грн.

Суд встановив, що позивачем за період з лютого 2021 року по вересень 2021 року було здійснено перерахування компенсації фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідачу на загальну суму 10088,57 грн.

Проте, відповідачем до закінчення дворічного періоду було звільнено працевлаштовану фізичну особу - ОСОБА_2 відповідно до статті 36 КЗпП України та не повідомлено Бериславську філію Херсонського обласного центру зайнятості про звільнення протягом 5 робочих днів з дати звільнення.

Будь-якої інформації від відповідача щодо працевлаштування іншого зареєстрованого безробітного на місце звільнених працівників до закінчення дворічного періоду позивачу не надавалось.

Відповідно до частини 3 статті 27 Закону України "Про зайнятість населення" у разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація відповідно до частини другої цієї статті, з ініціативи роботодавця до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума наданих коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття або Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю залежно від джерела компенсації або на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний.

Аналогічна позиція міститься також і в пунктах 7, 14 Порядку № 347 у разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація, з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума виплачених коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю залежно від джерела компенсації або на його робоче місце за направленням центру зайнятості працевлаштовується інший зареєстрований безробітний з числа громадян, визначених пунктом 3 цього Порядку залежно від джерела компенсації. Тривалість виплати компенсації та строк працевлаштування обчислюються сумарно. Роботодавець інформує протягом п`яти робочих днів центр зайнятості про звільнення працівника.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені вимогами ст. 1166 Цивільного Кодексу України, відповідно до ч. 1, 2, 4 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на наведені приписи законодавства, у зв`язку із тим, що відповідачем не було працевлаштовано на звільнене робоче місце інших безробітних за направленням центру зайнятості, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу здійснену останнім компенсацію фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальному розмірі 10088,57 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Херсонського обласного центру зайнятості (73027, м. Херсон, вул. Стрітенська, 7 А; ) кошти, виплачені як компенсація фактичних витрат роботодавця на сплату єдиного внеску в сумі 10088,57 грн та суму судових витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 12.02.2025.

Суддя Нікітенко С.В.