Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
про стягнення 164 388 199, 97 грн,
за участі представників сторін:
від позивача: Коцюба В.О.
від відповідача: не з`явилися
До Господарського суду міста Києва звернулося Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про стягнення заборгованості в розмірі 148 787 038, 35 грн, з яких: 138 949 456, 62 грн - основного боргу, 7 461 615, 80 грн - пені, 1 419 137, 01 грн - 3% річних, 956 828, 92 грн - інфляційних втрат, яка утворилася у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за договором надання послуг з транспортування теплової енергії № 5 від 01.06.2017 в частині здійснення оплати за надані позивачем послуги з транспортування теплової енергії.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" основну суму боргу у розмірі 97 567 256 грн 31 коп.; пеню у розмірі 8 984 324 грн 68 коп.; 3% річних у розмірі 8 054 693 грн 21 коп.; інфляційні втрати у розмірі 53 223 294 грн 03 коп., судовий збір у розмірі 665 920 грн 57 коп., судовий збір за подання апеляційної та касаційної скарги під час попереднього розгляду даної справи у розмірі 2 462 950 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 51 471 грн 97 коп.

19.03.2024 через підсистему «Електронний суд» Комунальним підприємством Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу, понесені при апеляційному перегляді у розмірі 50 000, 00 грн; понесені при касаційному оскарженні судових рішень у розмірі 20 000, 00 грн; понесені при новому розгляді в Господарському суді міста Києва у розмірі 50 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів справи №910/16781/21 до Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 у справі №910/16781/21 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №910/16781/21 залишено без задоволення, заяву Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №910/16781/21 задоволено, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" 30 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції при новому розгляді справи, доручено Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 17.12.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2024 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2024 у справі № 910/16781/21 залишено без змін.

27.12.2024 матеріали справи № 910/16781/21 за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про стягнення 164 388 199, 97 грн повернулись до Господарського суду міста Києва.

13.01.2025 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2024, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2024 та постановою Верховного суду від 17.12.2024 видано відповідний наказ.

13.01.2025 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 видано відповідний наказ.

За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2025 прийнято до розгляду заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/16781/21, розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 22.01.2025.

21.01.2025 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" відповідачем подано клопотання про незгоду із заявленим розміром та зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 22.01.2025 за клопотанням представника позивача оголошувалась перерва до 11.02.2025.

10.02.2025 через підсистему ЕСІТС "Електронний суд" позивачем подано письмові пояснення на спростування клопотання відповідача про не згоду із заявленим розміром та зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 11.02.2025 судом розглянуто матеріали заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/16781/21, заслухано доводи представника позивача та встановлено наступне.

Так, позивачам заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 120 000, 00 грн, з яких: витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн, понесені при апеляційному перегляді даної справи у Північному апеляційному господарському суді; витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, понесені при касаційному оскарженні судових рішень у даній справі у Верховному Суді; витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,0 грн понесені при новому розгляді даної справи у Господарському суді міста Києва.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Так, в обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №910/16781/21 представником Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" зазначено, що в апеляційній скарзі на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 у даній справі позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зазначено, що орієнтовні витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 50 000,00 грн, також в матеріалах справи міститься заява, подана до Північного апеляційного господарського суду до закінчення судових дебатів, про те, що докази понесення позивачем судових витрат, які не будуть подані до закінчення судових дебатів у справі, будуть подані ним протягом п`яти днів після прийняття судом постанови за результатами апеляційного перегляду даної справи, і про вирішення питання про розподіл судових витрат після прийняття судом постанови за результатами апеляційного перегляду даної справи, а також додано належним чином засвідчену копію наявного доказу понесених витрат на професійну правничу допомогу: договору про надання правової допомоги від 17.05.2022 № 3088/ДПЗ-22.

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «А-ЛЕКС» (надалі - виконавець) 17.05.2022 укладено договір № 3088/ДПЗ-22 (Договір № 3088).

Згідно з п. 2.2 Договору № 3088, розмір винагороди (гонорару) виконавця за надання позивачу послуг професійної правничої допомоги із захисту інтересів у Північному апеляційному господарському суді у справі № 910/16781/21 становить 50 000,00 грн без ПДВ.

За результатами надання послуг за Договором № 3088, позивачем та виконавцем підписано акт здачі-приймання наданих послуг професійної правничої допомоги від 01.03.2023, згідно з яким підтверджено надання Адвокатським об`єднанням «А-ЛЕКС» послуг позивачу за Договором № 3088 вартістю 50 000,00 грн без ПДВ.

Також за доводами заявника, що підтверджується матеріалами справи, у касаційній скарзі позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зазначено, що орієнтовні витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 20 000,00 грн, також в матеріалах справи міститься заява, подана позивачем до Верховного Суду до закінчення судових дебатів, про те, що докази понесення позивачем судових витрат, які не будуть подані до закінчення судових дебатів у справі, будуть подані ним протягом п`яти днів після ухвалення Верховним Судом постанови за результатами касаційного перегляду даної справи, і про вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення Верховним Судом постанови за результатами касаційного перегляду даної справи, до такої заяви позивачем додано належним чином засвідчені копії наявних доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, серед яких: договір про надання правової допомоги від 02.12.2022 № 3661/ДПЗ-22 (Договір № 3661), додаткова угода до нього від 20.03.2023 та акт здачі-приймання результатів наданих послуг від 01.03.2023 до Договору № 3088.

У п. 2.1 Договору № 3661, додатковою угодою від 20.03.2023 до Договору № 3661 визначено, що розмір винагороди (гонорару) виконавця за надання позивачу послуг професійної правничої допомоги із захисту інтересів у Верховному Суді у справі № 910/16781/21 становить 20 000,00 грн без ПДВ.

За результатами надання послуг за Договором № 3661, позивачем та Адвокатським об`єднанням «А-ЛЕКС» підписано акт здачі-приймання наданих послуг професійної правничої допомоги від 26.05.2023, згідно з яким підтверджено надання виконавцем послуг позивачу за Договором № 3661 вартістю 20 000,00 грн.

Крім іншого, у відповіді на відзив, наданій Господарському суду міста Києва при новому розгляді даної справи, позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зазначено, що орієнтовні витрати позивача на професійну правничу допомогу при новому розгляді справи Господарським судом міста Києва складають 50 000,00 грн, а докази понесення позивачем судових витрат, будуть подані до протягом п`яти днів після ухвалення Господарським судом міста Києва рішення за результатами нового розгляду даної справи, долучено копію договору про надання правової допомоги від 03.07.2023 № 2521/ДПЗ-23 та додаткової угоди до нього від 05.07.2023.

Так, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «А-ЛЕКС» 03.07.2023 укладено договір № 2521/ДПЗ-23 (Договір № 2521).

Враховуючи умови п. 2.1 Договору № 2521 та додаткової угоди від 05.07.2023 до Договору № 2521, розмір винагороди (гонорару) виконавця за надання позивачу послуг професійної правничої допомоги із захисту інтересів у Господарському суді міста Києва при новому розгляді даної справи становить 50 000,00 грн без ПДВ.

За результатами надання послуг за Договором № 2521, позивачем та Адвокатським об`єднанням «А-ЛЕКС» підписано акт здачі-приймання наданих послуг професійної правничої допомоги від 11.03.2024, згідно з яким підтверджено надання виконавцем послуг позивачу за Договором № 2521 вартістю 50 000,00 грн без ПДВ.

Частиною 4-5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, а також враховуючи клопотання відповідача про зменшення судових витрат, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та складності даної справи, з урахуванням обсягу наданих послуг (п.2 ч.5 ст. 129 ГПК України).

За таких обставин, виходячи з критеріїв складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів, кількості підготовлених документів та витраченого часу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для обмеження такого розміру з огляду на розумну необхідність судових витрат в даній справі та необхідність покладення на відповідача витрат Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

Керуючись ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/16781/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20; ідентифікаційний код 37739041) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 40538421) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 50 000 грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.02.2025

Суддя Л. Г. Пукшин