ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.02.2025 Справа № 910/19700/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Лариси Миколаївни, розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер, 18013, м. Черкаси, пр. Хіміків, 74 на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова Олександра Олександровича, 01052, м. Київ, вул. Глибочинська, 40-у, прим. 502, каб. 1

В межах справи № 908/1329/24 про банкрутство

Кредитори 1. Товариство з обмеженою відповідальністю Августа, 69106, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 5

2. Товариство з обмеженою відповідальністю Завод рейкових скріплень, 49000, м. Дніпро, вул. Ливарна, 13, офіс 7

3. Товариство з обмеженою відповідальністю Алькоре, 80461, смт. Запитів Кам`янка-Бузького району Львівської області, вул. Залізнична, 19А

Банкрут Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик, 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 5,

Ліквідатор Маглиш Лада Сергіївна, 51931, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Ковалевича, 3, офіс 2

За участю представників сторін: не з`явилися

УСТАНОВИВ:

17.11.2024 до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер надійшла скарга на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова О.О. у якій скаржник просить суд Постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича від 07.11.2024р. у виконавчому провадженні № 75604282 про зупинення виконавчого провадження визнати неправомірною та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича скасувати постанову у виконавчому провадженні № 75604282 про зупинення виконавчого провадження від 07.11.2024р. та продовжити здійснення виконавчого провадження.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2024 скаргу передано на розгляд судді Сушко Л.М., в провадженні якої перебуває справа про банкрутство.

Проте, судом встановлено, що в Господарському суді Запорізької області відсутні матеріал справи № 910/19700/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер, м. Черкаси до ТОВ "Науково-виробниче об`єднання "Сєвєродонецький склопластик" про стягнення 521 999,41 грн, яка була розглянута Господарським судом міста Києва.

Ухвалою суду від 25.11.2025. питання щодо прийняття скарги Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер, м. Черкаси на дії приватного виконавчого округу м. Києва Шаркова Олександра Олександровича (вх. № 22492/08-08/24 від 18.11.2024) відкладено до надходження матеріалів справи № 910/19700/23 Господарського суму міста Києва. Ухвалено звернутись до Господарського суду міста Києва про направлення до Господарського суду Запорізької області матеріалів справи №910/19700/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер, м. Черкаси до ТОВ "Науково-виробниче об`єднання "Сєвєродонецький склопластик" про стягнення 521 999,41 грн.

Господарським судом Запорізької області з Господарського суду м. Києва отримані копії матеріалів справи №910/19700/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер, м. Черкаси до ТОВ "Науково-виробниче об`єднання "Сєвєродонецький склопластик" про стягнення 521 999,41 грн.

У зв`язку з тим, що в провадженні господарського суду Запорізької області на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа №908/1329/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик, 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 5, , ухвалою суду від 27.01.2025. прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер, 18013, м. Черкаси, пр. Хіміків, 74 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова Олександра Олександровича, 01052, м. Київ, вул. Глибочинська, 40-у, прим. 502, каб. 1 в межах даної справи. Розгляд скарги призначено на 06.02.2025 о/об 11 год. 00 хв. Для розгляду скарги ухвалено надати суду Приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Шаркову Олександру Олександровичу, 01052, м. Київ, вул. Глибочинська, 40-у, прим. 502, каб. 1 матеріали виконавчого провадження ВП № 75604282; письмові пояснення з нормативним та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції щодо поданої скарги. Документи надати суду до 05.02.2025.

05.02.2025. до господарського суду Запорізької області ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик надійшли пояснення по суті скарги у яких зазначається наступне: Повідомленням (вих. № 02-18/611 від 17.05.2024) арбітражний керуючий повідомила органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (органи державної виконавчої служби), про відкриття судом справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукововиробниче об`єднання «Сєвєродонецький Склопластик», та у разі знаходження на виконанні у відділі виконавчих документів щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Сєвєродонецький Склопластик» (Ідентифікаційний код 36221647; місцезнаходження юридичної особи: вул. Гребельна, буд. 5, м. Запоріжжя, 69096) та звернулася з вимогою зупинити вчинення виконавчих дій за такими провадженнями на підставі пункту 4) частини першої ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження». Під час додаткового опрацювання інформації, оприлюдненої у державних реєстрах, з метою встановлення майнового стану боржника, отримання відомостей щодо розгляду судами справ, стороною за якими є боржник ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Сєвєродонецький Склопластик», інформації щодо боргів Товариства (за даними АСВП), арбітражною керуючою встановлено зареєстроване ВП / АСВП:75604282/, відкрите 22.07.2024 Приватним виконавцем Шарковим Олександром Олександровичем. Відповідно до пункту 4) частини першої ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» приватний або державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом тобто, приватний виконавець діяв в межах чинного законодавства, з метою виконання мораторію та захисту коштів конкурсних кредиторів по справі про банкрутство № 908/1329/24. Враховуючи усе вищезазначене, ліквідатор просить суд врахувати її пояснення під час розгляду судом скарги на дії приватного виконавця Шаркова О.О.

У судове засідання 06.02.2025. представники сторін не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Справа розглядається відповідно до приписів ст. 202 ГПК України за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер, суд зазначає наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер звернулося до господарського суду Запорізької області зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова О.О. у якій просить суд Постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича від 07.11.2024р. у виконавчому провадженні № 75604282 про зупинення виконавчого провадження визнати неправомірною та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича скасувати постанову у виконавчому провадженні № 75604282 про зупинення виконавчого провадження від 07.11.2024р. та продовжити здійснення виконавчого провадження.

Подану скаргу заявник обґрунтовує наступними обставинами: Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2024р., яке набрало законної сили 21.06.2024р., по справі № 910/19700/23 стягнуто з ТОВ "Науково-виробниче об`єднання "Сєвєродонецький склопластик" на користь ТОВ "ES Полімер" 521999,41 грн. попередньої оплати за непоставлений товар та 7829,99 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення було видано наказ про примусове виконання рішення, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим Олександром Олександровичем було відкрито виконавче провадження № 75604282 (постанова від 22.07.2024р.) з примусового виконання вказаного рішення.

Разом з тим, постановою від 07.11.2024р. виконавче провадження було зупинено.

Постанова обґрунтована тим, що до приватного виконавця надійшла ухвала господарського суду Запорізької області від 08.05.2024р. № 908/1329/24 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик.

Приватний виконавець послався на те, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

ТОВ "ES Полімер" не погоджується з указаною постановою з наступних підстав.

Із встановленими рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2024р. по справі № 910/19700/23 обставинами між сторонами виникли правовідносини, за якими боржник не поставив у визначений законом строк товар в повному обсязі, у зв`язку з чим скаржник звернувся з позовом до суду.

В межах розгляду справи боржник заперечував обов`язок повернення коштів (авансу), оскільки позивач сам не забрав товар.

Позивач керувався тим, що боржник (відповідач) не поставив товар в повному обсязі, тому позивач має право вимагати авансу. Проте така вимога була задоволена лише рішенням суду і раніше за набрання цим рішенням законної сили ця вимога сама по собі не створювала для боржника зобов`язання.

У зв`язку з цим відповідне зобов`язання виникло у боржника лише з рішення суду, що відбулось вже після порушення у справі про банкрутство. Відтак, за цією вимогою скаржник є поточним кредитором, а тому на цю вимогу не поширюється дія мораторію, у зв`язку з чим виконавче провадження за такою вимогою не підлягало зупиненню.

Суд не погоджується з викладеною вище позицією скаржника та зазначає наступне:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2024р., яке набрало законної сили 21.06.2024р., по справі № 910/19700/23 стягнуто з ТОВ "Науково-виробниче об`єднання "Сєвєродонецький склопластик" на користь ТОВ "ES Полімер" 521999,41 грн. попередньої оплати за непоставлений товар та 7829,99 грн. судового збору.

01.07.2024. Господарським судом м. Києва на виконання вказаного рішення було видано наказ про примусове виконання рішення, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим Олександром Олександровичем було відкрито виконавче провадження № 75604282 (постанова від 22.07.2024р.) з примусового виконання вказаного рішення.

Разом з тим, постановою від 07.11.2024р. виконавче провадження було зупинено. Постанова обґрунтована тим, що до приватного виконавця надійшла ухвала господарського суду Запорізької області від 08.05.2024р. № 908/1329/24 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик. Приватний виконавець послався на те, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Отже, проблемним питанням у цій справі є визначення вимог до боржника, що виникли на підставі рішення суду як конкурсних чи поточних, а відповідно, і поширення на них мораторію на задоволення вимог конкурсних кредиторів та можливості здійснення виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення суду під час введеного мораторію.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Розглядаючи скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо їх (рішень, дій, бездіяльності) правомірності/неправомірності, суд має надати оцінку законності дій останнього, тобто встановити, чи було ним дотримано приписи законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, та саме в залежності від вказаних обставин, дійти висновку про задоволення або відмову у задоволенні скарги (постанова Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 904/1283/22, від 19.04.2022 у справі № 905/781/20).

Так, ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.05.2024. відкрито провадження у справі №908/1329/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик, 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 5, . Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Маглиш Ладу Сергіївну.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" за загальним правилом виконавець зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

За змістом частин першої, другої статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини третьої цієї статті протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення (абзац перший частини п`ятої статті 41 КУзПБ).

Під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію (ч. 6 ст. 41 КУзПБ).

Суд, також звертається до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, згідно з якою мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Поточні ж вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом.

За змістом статті 1 КУзПБ конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, визначальним для кваліфікації вимог кредитора як конкурсних чи поточних є момент виникнення таких вимог.

Як встановлено Господарським судом м. Києва у рішенні від 31.05.2024. по справі №910/19700/23: 11.01.2021 між позивачем (ТОВ ES Полімер, покупець) та відповідачем (ТОВ Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик, постачальник) укладено договір поставки № 4, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю профілі склопластикові (далі - товар) відповідно до специфікацій (додатків), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар в строки і в порядку, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 4.1 договору оплата проводиться покупцем в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунків, що виставляються постачальником на кожну партію товару. У підсумку зазначається найменування товару, кількість, ціна за одиницю, загальна вартість ПДВ.

Покупець здійснює 100% передплату за узгоджену партію товару протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку постачальником (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 4.3 договору відвантаження товару здійснюється протягом 5 робочих днів з моменту отримання передплати на рахунок постачальника.

Відповідно до п. 5.1 договору постачальник здійснює відвантаження товару партіями, на умовах FCA - м. Северодонецьк, вул. Промислова, 2, згідно з Міжнародними правилами тлумачення термінів «ІНКОТЕРМС», в редакції 2010 року, в строки, перелічені у п. 4.3 договору або відповідному додатку, узгодженому та підписаному представниками обох сторін.

Вказаний договір вступає в дію з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022, а в частині взаємних розрахунків до повного їх проведення.

Як вказується позивачем в позові та підтверджується долученими до позовної заяви платіжними дорученнями, останнім сплачено на рахунок відповідача за період з 07.02.2022 по 10.02.2022 грошові кошти у розмірі 595 319,22 грн.

Проте, як вказує позивач, відповідач поставив товар на суму 73 319,82 грн (6 535,08 + 66 784,74), у той час, як товар на суму 521 999,41 грн не відвантажено позивачу.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

При цьому, як визначено ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

При цьому, товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, під час розгляду даної справи відповідачем не надано доказів на підтвердження факту інформування позивача про те, що товар готовий до завантаження у певному місці.

Крім того, судом враховано та сторонами під час розгляд справи не заперечується, що частина поставленого товару була відвантажена відповідачем позивачу 08.02.2022.

Таким чином, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 521 999,41 грн. суми попередньої оплати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, умовами з п. 4.3 договору було передбачено, що відвантаження товару здійснюється протягом 5 робочих днів з моменту отримання передплати на рахунок ТОВ Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик.

ТОВ ES Полімер сплачено на рахунок ТОВ Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик за період з 07.02.2022 по 10.02.2022 грошові кошти у розмірі 595 319,22 грн.

Таким чином, обов`язок щодо відвантаження товару, ТОВ Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик повинно бути здійснено у строк до 17.02.2022., чого останнім зроблено не було.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З аналізу вищевказаних положень чинного законодавства вбачається, що умовою застосування положень статті 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, тобто в установлений строк. У разі настання такої умови (прострочення продавцем передачі товару) покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Як свідчать матеріали справи №910/19700/23, та як зазначає у позовній заяві заявник, ТОВ ES Полімер, не отримавши товар, 04.07.2022 року, направило Боржнику претензію (№43 від 04.07.2022. з проханням до керівника ТОВ Науково-виробниче об`єднання Сєвєродонецький Склопластик здійснити постачання продукції на залишкову суму 521 999,41 грн., або розглянути питання про повернення коштів.

01.09.2022. ТОВ ES Полімер дану претензію було також спрямовано на офіційну на той час електронну пошту боржника.

Крім того, суд звертає увагу скаржника на наступне: порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Аналіз норм статей 1, 45, 47 КУзПБ свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника провадження у справі про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 910/866/20, від 22.11.2022 у справі №911/2548/20 та від 17.01.2024 у справі № 911/2711/22.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 у справі №904/1693/19 вказала, що при визначенні статусу кредиторських вимог (конкурсні чи поточні) у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника.

Отже, встановивши правову природу стягнутої з боржника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер рішенням Господарського суду м. Києва від 31.05.2024 у справі №910/19700/23 заборгованості, суд вважає дані вимоги конкурсними та такими, на які поширюється дія мораторію, у зв`язку з чим, дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова Олександра Олександровича, 01052, м. Київ, вул. Глибочинська, 40-у, прим. 502, каб. 1 щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження ВП № 75604282 від 07.11.2024р є правомірними, а скарга Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ES Полімер, 18013, м. Черкаси, пр. Хіміків, 74 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова Олександра Олександровича, 01052, м. Київ, вул. Глибочинська, 40-у, прим. 502, каб. 1 щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження ВП № 75604282 від 07.11.2024р. відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі, приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Шаркову О.О, 01052, м. Київ, вул. Глибочинська, 40-у, прим. 502, каб. 1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 13.02.2025.

Суддя Л.М. Сушко