ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2025 р. Справа № 911/3202/24

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В. розглянув матеріали справи за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Торгпром»

про стягнення 35275,68 грн,

без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі позивач, Військова частина) звернулася до Господарського суду Київської області через підсистему «Електронний суд» із позовною заявою від 26.11.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Торгпром» (далі відповідач, ТОВ «ЮА Торгпром») про стягнення пені та штрафу в розмірі 35275,68 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що Військова частина, як замовник, і ТОВ «ЮА Торгпром», як постачальник, уклали договір № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 на поставку товару.

Позивач зазначає, що у пункті 6.1 розділу 6 договору «ПОСТАВКА ТОВАРУ» сторони домовились, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці позивача, яка вручається під особистий підпис відповідачу (представнику відповідача).

Позивач стверджує, що засобами поштового зв`язку направив на адресу відповідача заявку від 30.05.2024 № 78/15-2186 про необхідність поставки 20000 кг товару у визначені в заявці місця постачання та строки, а в подальшому також заявку від 30.07.2024 № 78/16-3286 про необхідність поставки товару у кількості 25000 кг у визначені в заявці місця постачання та строки.

Як зазначає позивач, товар, визначений заявкою від 30.05.2024 № 78/15-2186, поставлений з порушенням строків постачання, а згідно із заявкою позивача від 30.07.2024 № 78/16-3286 станом на 24.09.2024 відповідач взагалі не поставив 25000 кг товару, що стало підставою для нарахування постачальнику пені у розмірі 13855,68 грн та штрафу у розмірі 21420,00 грн.

Господарський суд Київської області ухвалою від 02.12.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Через підсистему «Електронний суд» 18.12.2024 від ТОВ «ЮА Торгпром» надійшов відзив від 17.12.2024 на позовну заяву, у якому відповідач повністю не визнає обставини, що викладені позивачем у позовній заяві, окрім обставини укладення договору поставки до 11.08.2024, що є предметом розгляду цієї справи.

Обгрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач, зокрема, посилається на те, що договір припинений 11.08.2024 у зв`язку із закінченням його дії та відсутністю додаткових угод щодо його продовження. Тому, на думку відповідача, будь-які нарахування штрафу та пені за періодом після закінчення договору є неправомірними.

Відповідач зауважує, що позивач не дотримався розумного строку вчинення дії (розумності, добросовісності та справедливості) направлення заявки від 30.07.2024 № 78/16-3286 та її отримання відповідачем. Зокрема, як вважає відповідач, зазначений у заявці строк для поставки товару є занадто малим, виходячи із дати отримання заявки (14.08.2024), в тому числі після закінчення дії договору, що вказує про нарахування пені та штрафу із порушеннями і нарахування є передчасним.

Відповідач також вважає пункт 6.1 договору в частині формулювання «В такому випадку, постачальник вважається повідомлений з моменту надсилання замовником заявки та отримання фіскального чеку про сплату поштового відправлення» таким, що не відповідає вимогам законодавства (справедливості, добросовісності, розумності). Вказані положення також стосуються щодо пені та штрафу.

ТОВ «ЮА Торгпром» просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви, однак, у разі задоволення позову, суттєво зменшити пеню та штраф як такі, що є надмірними для відповідача та не відповідають критеріям добросовісності та розумності.

У відзиві ТОВ «ЮА Торгпром» також виклало клопотання про перехід від спрощеного провадження в загальне із повідомленням та викликом сторін. У задоволенні вказаного клопотання суд відмовив ухвалою від 14.01.2025.

Крім того, керуючись статтею 90 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) відповідач поставив позивачу у відзиві такі питання:

1. Чи була укладена після 11.08.2024 додаткова угода про продовження дії договору на поставку товару № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024?

2. Яким чином було продовжено дію договору на поставку товару № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024?

3. Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024. В такому разі коли саме останній день чинності договору на поставку товару № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024?

4. Хто розробляв договір на поставку товару № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 та чи є даний договір типовий?

5. Чий примірник договору на поставку товару (№ 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024) було взято за основу для підпису позивача чи відповідача?

Через підсистему «Електронний суд» 19.12.2024 від Військової частини надійшла відповідь на відзив.

Як зазначає позивач у відповідь на викладені у відзиві доводи, відповідно до умов договору вважається, що відповідач отримав заявку від 30.07.2024 № 78/16-3286 з моменту її відправлення поштовим зв`язком 01.08.2024. Відповідач, зазначаючи, що йому стало відомо про терміни поставки виключно з 14.08.2024, суперечить сам собі та своїй попереднім заявам, оскільки відповідачу було відомо про строки та місця поставки, як мінімум з 06.08.2024.

На думку позивача, умовами договору визначено, що останній діє до завершення воєнного стану, але не довше ніж до 31.12.2024. Позивач вважає, що неукладення додаткової угоди про продовження стоку дії договору, у зв`язку з виданням Указу Президента України про продовження строку дії воєнного стану, не свідчить про завершення воєнного стану, а відтак і про закінчення строку дії договору.

Щодо надання відповіді на поставлені у відзиві питання позивач зазначив, що відповіді на них вже містяться в самій відповіді на відзив.

Через підсистему «Електронний суд» 25.12.2024 від ТОВ «ЮА Торгпром» надійшли заперечення на відповідь на відзив, у додаток до яких долучено висновок експерта у галузі права щодо договору № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024, наданий на звернення ТОВ «ЮА Торгпром» в порядку статті 108 ГПК України.

Частиною восьмою статті 252 ГПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною четвертою статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов і заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Військова частина (замовник) і ТОВ «ЮА Торгпром» (постачальник) уклали 15.05.2024 договір № 131/ВОЗ-2024 (далі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1), а замовник прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з пунктом 1.2 Договору найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в Додатку № 1 до цього Договору. Код ДК 021:2015:15610000-7 Продукція борошномельно-круп`яної промисловості.

За умовами пункту 4.1 Договору ціна договору складає 795600,00 грн, у тому числі податок на додану вартість (далі по тексту ПДВ ) 20% 132600,00 грн.

Розрахунки за товар, що поставляється без порушень строків або вимог щодо якості або тари або упаковки або маркування, замовником проводяться шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 30 календарних днів або до 10 календарних днів у випадку поставки продовольчого товару вітчизняного виробництва (згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2023 № 650 «Про регулювання цін на окремі види продовольчих товарів та забезпечення стабільної роботи виробників продовольства в умовах воєнного стану»), з дати прийняття товару на склад замовника та/або на склади військових частин Національної гвардії України (товароодержувачів), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб постачальника та замовника (товароодержувача) на відповідній видатковій накладній (пункт 5.1 Договору).

Відповідно до пункту 6.1 Договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника). Не пізніше 5 (п`ятого) числа кожного місяця або в інші дні за викликом замовника по телефону постачальник (представник постачальника) прибуває до замовника для отримання письмової заявки. У разі не прибуття вищезазначених осіб, вона надсилається постачальнику рекомендованим листом або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену в розділі 15 цього Договору. У разі надсилання заявки засобами поштового зв`язку вона вважається врученою постачальнику з дня отримання замовником фіскального чеку про сплату поштового відправлення.

У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

У випадку корегування інформації яка зазначена у заявці, замовник має право здійснити таке корегування засобами телефонного зв`язку з обов`язковим письмовим підтвердженням в подальшому. В разі відсутності письмового підтвердження таке корегування вважається недійсним.

Згідно із пунктом 6.2 Договору передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження замовника за адресою: м. Київ, та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), розташованих у Київській, Одеській, Запорізькій, Дніпропетровській, Харківській, Донецькій, Львівській, Вінницькій областях які будуть визначені заявкою замовника згідно планів-графіків поставок Головного управління Національної гвардії України. Місця поставки можуть бути змінені з урахуванням потреби Національної гвардії України.

Поставка товару здійснюється постачальником власними силами та засобами (пункт 6.3 Договору).

У пункті 6.5 визначено, що номер накладної повинен складатися з двох частин, розділених знаком дробу. У першій частині (до знаку дробу) вказується власне порядковий номер накладної у другій частині (після знаку дробу) зазначається номер військової частини до якої здійснюється поставка товару.

Відповідно до пункту 6.7 Договору право власності товар переходить від постачальника до замовника (товароодержувача) після прийняття товару на склад замовника (товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб постачальника замовника (товароодержувача) на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття товару замовником (товароодержувачем) вважається дата, вказана уповноваженою особою замовника (товароодержувача) на видатковій накладній.

Підпунктом 7.2.1 Договору передбачено, що у випадку порушення постачальником своїх зобов`язань щодо порядку постачання товару, у тому числі його кількості або якості або термінів або строків або маркування або тари або упаковки, при зміні постачальником в односторонньому порядку умов Договору чи відмови від виконання Договору, відмови постачальника від зміни на обґрунтовану вимогу замовника істотних умов Договору у випадках передбачених статтею 41 Закону України «Про публічні закупівлі», замовник в односторонньому порядку, має право відмовитись від цього Договору у повному обсязі або частково.

Про односторонню відмову від Договору у повному обсязі або частково замовник повідомляє постачальника рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену в цьому Договорі, за 5 (п`ять) календарних днів до дати розірвання цього Договору. У таких випадках Договір вважається відповідно зміненим або розірваним згідно з умовами викладеними в письмовому повідомлені замовника, надісланому на адресу постачальника.

За умовами підпункту 7.3.1 Договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно із пунктом 12.1 Договору останній набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та від 06.05.2024 № 271/2024 а в частині оплати за надані послуги/роботи до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше ніж до 31.12.2024.

У Специфікації, яка є додатком № 1 до Договору, сторони погодили, зокрема, найменування товару (асортимент), що підлягає поставці, одиницю виміру та кількість товару, ціну за одиницю з ПДВ і суму з ПДВ, а саме: крупа пшенична у кількості 65000,00 кг на суму 795600,00 грн з ПДВ (12,24 грн/1 кг).

31.05.2024 Військова частина надіслала на адресу ТОВ «ЮА Торгпром» заявку від 30.05.2024 № 78/15-2186, у якій визначила дати і місця поставки товару, а також кількість товару, а саме: 07.06.2024 для в/ч НОМЕР_1 1000,00 кг; 07.06.2024 для в/ч НОМЕР_2 1500,00 кг; 07.06.2024 для в/ч НОМЕР_3 2500,00 кг; 11.06.2024 для в/ч НОМЕР_4 3000,00 кг; 11.06.2024 для в/ч НОМЕР_5 2000,00 кг; 12.06.2024 для в/ч НОМЕР_6 2000,00 кг; 14.06.2024 для в/ч НОМЕР_7 3000,00 кг; 18.06.2024 для в/ч НОМЕР_8 5000,00 кг.

На виконання вказаної заявки, у період з 04.06.2024 по 27.06.2024, ТОВ «ЮА Торгпром» поставило, а Військова частина прийняла крупу пшеничну у кількості 20000,00 кг на загальну суму 244800,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними: № 1465/3078 від 04.06.2024 на суму 12240,00 грн за 1000,00 кг; № 1468/3027 від 04.06.2024 на суму 30600,00 грн за 2500,00 кг; № 1472/3066 від 04.06.2024 на суму 18360,00 грн за 1500,00 кг; № 1479/3005 від 05.06.2024 на суму 36720,00 грн за 3000,00 кг; № 1556/3033 від 17.06.2024 на суму 24480,00 грн за 2000,00 кг; № 1555/3035 від 18.06.2024 на суму 24480,00 грн за 2000,00 кг; № 1557/3014 від 19.06.2024 на суму 36720,00 грн за 3000,00 кг; № 1558/3024 від 27.06.2024 на суму 61200,00 грн за 5000,00 кг.

01.08.2024 Військова частина надіслала на адресу ТОВ «ЮА Торгпром» заявку від 30.07.2024 № 78/16-3286, у якій визначила дати і місця поставки товару, а також кількість товару, а саме: 09.08.2024 для в/ч НОМЕР_1 1000,00 кг; 09.08.2024 для в/ч НОМЕР_2 5000,00 кг; 09.08.2024 для в/ч НОМЕР_3 5000,00 кг; 09.08.2024 для в/ч НОМЕР_9 4000,00 кг; 15.08.2024 для в/ч НОМЕР_7 5000,00 кг; 16.08.2024 для в/ч НОМЕР_10 5000,00 кг.

ТОВ «ЮА Торгпром» звернулося до Військової частини із листом від 06.08.2024 № 06/08-06 про відтермінування поставки, в якому сповістило про отримання заявки від 30.07.2024 № 78/16-3286 на відвантаження крупи пшеничної протягом серпня 2024 року.

На виконання умов, визначених пунктом 13.8 Договору ТОВ «ЮА Торгпром» повідомило, що у зв`язку із підвищенням тарифів на електропостачання та збільшення вартості логістики, постачальник не має змоги виконати свої зобов`язання в частині постачання товару.

Враховуючи зазначене, постачальник просив відтермінувати поставку товару на 14 (чотирнадцять) календарних днів шляхом надіслання нової заявки. Заявку від 30.07.2024 № 78/16-3286 постачальник просив вважати недійсною.

У подальшому ТОВ «ЮА Торгпром» звернулося до Військової частини із листом від 12.08.2024 № 12/08-05 про продовження терміну дії договору, у якому повідомило про отримання заявки від 30.07.2024 № 78/16-3286 на відвантаження крупи пшеничної протягом серпня 2024 року.

У листі постачальник зазначив, що оскільки термін дії договору № 131/BОЗ-2024 від 15.05.2024 закінчився (11.08.2024 відповідно до пункту 12.1 Договору), у ТОВ «ЮА Торгпром» відсутні правові підстави для здійснення відвантаження товару. З огляду на ці обставини, ТОВ «ЮА Торгпром» просило розглянути можливість продовжити строк дії Договору у зв`язку із продовженням строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», за згодою сторін шляхом укладання відповідної додаткової угоди.

20.09.2024 Військова частина надіслала на адресу ТОВ «ЮА Торгпром» повідомлення від 20.09.2024 № 78/11-4039 про односторонню часткову відмову від Договору, у якій замовник, зокрема, зазначив, що станом на 19.09.2024 із 45000 кг товару, визначених заявками замовника від 30.05.2024 № 78/15-2186 та від 30.07.2024 № 78/16-3286, постачальник поставив лише 20000 кг товару, про причини порушення зобов`язання не повідомив. Станом на 19.09.2024 постачальник не поставив 25000 кг товару згідно із заявкою замовника від 30.07.2024 № 78/16-3286.

Враховуючи викладене, відповідно до частини третьої статті 651 Цивільного кодексу України та підпункту 7.2.1 пункту 7.2 розділу 7 Договору, замовник повідомив постачальника про односторонню часткову відмову від Договору з 24.09.2024.

Пізніше, 27.09.2024 Військова частина надіслала на адресу ТОВ «ЮА Торгпром» претензію від 25.09.2024 № 78/11-4156 про сплату пені та штрафу за порушення строків поставки товару у загальному розмірі 35275,68 грн, з яких 13855,68 грн пені та 21420,00 грн штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (стаття 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд установив, що між Військовою частиною і ТОВ «ЮА Торгпром» виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського кодексу України, глави 54 Цивільного кодексу України (поставка, купівля-продаж).

Згідно із частинами першою, другою статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами статті 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною першою статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, позивач засобами поштового зв`язку надіслав на адресу відповідача заявку від 30.05.2024 № 78/15-2186 про необхідність поставки 20000 кг товару у визначені в заявці місця постачання та строки.

Відповідач у повному обсязі здійснив поставку обумовленої заявкою від 30.05.2024 № 78/15-2186 кількості товару товароодержувачам, однак частково із порушенням строку, а саме:

- 2000 кг товару на суму 24480,00 грн, які мали бути поставлені до 11.06.2024, поставлені 18.06.2024 згідно з видатковою накладною № 1555/3035 (період прострочення становить 6 днів);

- 2000 кг товару на суму 24480,00 грн, які мали бути поставлені до 12.06.2024, поставлені 17.06.2024 згідно з видатковою накладною № 1556/3033 (період прострочення становить 4 дні);

- 3000 кг товару на суму 36720,00 грн, які мали бути поставлені до 14.06.2024, поставлені 19.06.2024 згідно з видатковою накладною № 1557/3014 (період прострочення становить 4 дні);

- 5000 кг товару на суму 61200,00 грн, які мали бути поставлені до 18.06.2024, поставлені 27.06.2024 згідно з видатковою накладною № 1558/3024 (період прострочення становить 8 днів).

Також позивач засобами поштового зв`язку надіслав 01.08.2024 на адресу відповідача заявку від 30.07.2024 № 78/16-3286 про необхідність поставки товару у кількості 25000 кг у визначені в заявці місця постачання та строки (з 09.08.2024 по 16.08.2024), однак на виконання цієї заявки відповідач товар не поставив.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неналежне виконання ТОВ «ЮА Торгпром» зобов`язань щодо здійснення своєчасної поставки товару за договором № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 підтверджено матеріалами справи та відповідачем не спростовано.

Частиною першою статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина перша статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно із нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини другої статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 8.3 Договору обумовлено, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.

Загальний розмір пені, нарахований позивачем за порушення відповідачем строків поставки товару, визначених у заявці від 30.05.2024 № 78/15-2186, становить 881,28 грн за загальний період прострочення з 12.06.2024 по 26.06.2024 від кожного простроченого зобов`язання окремо.

За порушення строків поставки товару, обумовлених заявкою від 30.07.2024 № 78/16-3286, позивач нарахував пеню в загальній сумі 12974,40 грн за загальний період прострочення з 10.08.2024 по 23.09.2024 від кожного простроченого зобов`язання окремо. Крім того, за прострочення поставки товару понад 30 календарних днів позивач додатково нарахував 7% штрафу від вартості непоставленого товару. Сума штрафу за розрахунком позивача становить 21420,00 грн.

Перевіркою виконаних позивачем розрахунків порушень норм чинного законодавства та умов Договору судом не встановлено, розрахунки виконано арифметично правильно. Відповідач під час розгляду справи правильність розрахунків не заперечив, власного контррозрахунку не надав.

Натомість, як вважає відповідач, оскільки дія договору № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 закінчилась 11.08.2024 позивач неправомірно нарахував штрафні санкцій за період після закінчення дії договору. Крім того відповідач стверджує, що про заявку від 30.07.2024 № 78/16-3286 ТОВ «ЮА Торгпром» дізналося лише 14.08.2024, тобто за межами чинності договору № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024. Відповідач зауважує, що зазначений у заявці від 30.07.2024 № 78/16-3286 строк поставки є занадто малим, виходячи з дати її отримання постачальником, в тому числі після закінчення дії договору.

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підстав для застосування до нього штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання з поставки товару через закінчення строку дії договору № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 з огляду на таке.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд звертає увагу, що договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Як установив суд, Договір № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та від 06.05.2024 № 271/2024, а в частині оплати за надані послуги/роботи до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше ніж до 31.12.2024 (пункт 12.1 Договору).

Пунктом 13.1 Договору обумовлено, що усі зміни і доповнення до Договору оформлюються додатковою угодою, яка підписується сторонами і має однакову юридичну силу.

Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», зокрема, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб.

Враховуючи викладене, суд констатує, що відповідно до пункту 12.1 Договору строк його дії закінчився 11.08.2024. Сторони за взаємною згодою не продовжили строк дії договору (у матеріалах справи відсутні відповідні докази), зокрема шляхом підписання додаткової угоди як це визначено пунктом 13.1 Договору.

Відповідно до положень статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 631 Цивільного кодексу України та частиною сьомою статті 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Верховний Суд у постанові від 14.02.2024 у справі № 911/94/23 виснував, що аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 202 Господарського кодексу України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Зазначена правова позиція також узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17.

Договір, який є обов`язковим для його сторін, містить в собі погоджені ними умови, на яких сторони домовилися реалізувати свої права та обов`язки, тобто виконати свою частину зобов`язання. Кожна зі сторін у зобов`язанні після узгодження своєї волі, вираженої у формі договору, має розумні сподівання добросовісного дотримання і виконання домовленостей з боку іншої сторони. Водночас зобов`язання, невиконане боржником перед кредитором у повному обсязі протягом строку дії договору, продовжує своє існування до його повного і належного виконання або ж припинення в регламентований договором спосіб, якщо інше не визначено таким договором або законом. Таке невиконане зобов`язання має виконуватися або припинятися на вже погоджених сторонами у договорі умовах, незважаючи на визначений строк дії такого договору. Закінчення строку дії договору не дає сторонам права відійти від узгоджених в угоді умов, на яких має бути досягнута мета правовідношення, та діяти на свій власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина першої статті 612 Цивільного кодексу України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).

Погодження сторонами строку виконання зобов`язання, який спливає після строку договору, не виключає факт прострочення у розумінні частини першої статті 612 Цивільного кодексу України, і не є підставою для звільнення від відповідальності, оскільки закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, і не свідчить про неможливість передачі постачальником товару та прийняття його замовником.

Схожі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17 (провадження № 12-125гс18)).

Норма частини четвертої статті 631 Цивільного кодексу України регулює питання відповідальності особи за порушення зобов`язання, яке мало місце під час дії договору, після закінчення строку договору. Ця норма не регулює і не встановлює можливість звільнення від відповідальності, якщо строк (термін) виконання зобов`язання спливає після закінчення строку договору. У такому разі необхідно виходити з того, що припинення зобов`язання слід відрізняти від закінчення строку дії договору. Закінчення строку дії договору означає, що між його сторонами у майбутньому не будуть виникати взаємні права та обов`язки, що випливали із цього договору. Але ті зобов`язання, які вже існують на момент закінчення строку дії договору, будуть існувати і після його закінчення доти, доки вони не будуть припинені на підставах, встановлених договором або законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 908/288/20, від 14.05.2024 у справі № 915/550/22.

З огляду на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору для припинення зобов`язання, яке залишилося невиконаним, зокрема, в частині поставки товару, помилковими є твердження відповідача про відсутність підстав для нарахування позивачем неустойки поза межами строку дії Договору за невиконання зобов`язання з поставки товару.

Вказана правова позиція узгоджується з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 № 910/9072/17, а також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 927/333/17, від 13.06.2018 у справі № 910/2153/17, від 13.02.2018 у справі № 910/123/17.

Також суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що пункт 6.1 Договору не відповідає вимогам законодавства (справедливості, добросовісності, розумності) в частині про те, що у разі надсилання заявки засобами поштового зв`язку вона вважається врученою постачальнику з дня отримання замовником фіскального чеку про сплату поштового відправлення.

Відповідач вказує, що з огляду на дату отримання заявки від 30.07.2024 № 78/16-3286 поштою лише 14.08.2024 та враховуючи визначені у заявці дати поставки товару, строк для виконання постачальником зобов`язання з поставки товару є занадто малим.

У зв`язку з цим суд зауважує на зміст листа ТОВ «ЮА Торгпром» від 06.08.2024 № 06/08-06 про відтермінування поставки, у якому постачальник повідомив замовника про отримання заявки від 30.07.2024 № 78/16-3286. Тобто цей лист свідчить про те, що із заявкою від 30.07.2024 № 78/16-3286 постачальник був ознайомлений щонайбільше 06.08.2024, що не узгоджується із викладеними у відзиві твердженнями відповідача про те, що про відповідну заявку останній дізнався лише 14.08.2024.

Також необхідно зазначити, що статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже сторони під час укладення договору № 131/ВОЗ-2024 від 15.05.2024 були вільні у визначенні його умов, на свій розсуд приймали цей правочин на певних встановлених умовах, узгодили ці умови, підписавши договір, в тому числі і щодо порядку вручення замовником постачальнику заявки на поставку товару.

Згідно із частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Відповідач у встановленому законом порядку не довів належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень проти вимог позивача.

З огляду на те, що факт порушення ТОВ «ЮА Торгпром» своїх зобов`язань зі своєчасної поставки товару Військовій частині є доведеним й оскільки у Договорі передбачено право Військової частини на нарахування штрафних санкцій (пені та штрафу) як захід відповідальності постачальника за порушення строків виконання зобов`язання, заявлені Військовою частиною позовні вимоги про стягнення пені та штрафу в розмірі 35275,68 грн суд визнає обґрунтованими та доведеними.

Щодо клопотання ТОВ «ЮА Торгпром» про зменшення пені та штрафу як таких, що є надмірними для відповідача і не відповідають критеріям добросовісності та розумності, необхідно зазначити таке.

За змістом частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зміст зазначених норм свідчить про те, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Відповідач, стверджуючи про надмірний розмір нарахованих штрафних санкцій, не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку.

Суд зауважує, що у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій.

За таких обставин суд вважає, що відсутні правові підстави для зменшення належної до стягнення з відповідача неустойки, а тому відповідне клопотання ТОВ «ЮА Торгпром» не підлягає задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги викладене вище в сукупності, а також те, що факт порушення відповідачем договірних зобов`язань судом встановлений і по суті останнім не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Військової частини про стягнення з ТОВ «ЮА Торгпром» 13855,68 грн пені та 21420,00 грн штрафу підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням зазначених положень, оскільки позивач подав позовну заяву у цій справі в електронній формі, розмір судового збору за подання цього позову підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 2422,40 грн, який повністю покладається на відповідача у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 123, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Торгпром» (54017, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Соборна, буд. 12; ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ) 13855 (тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн 68 коп. пені, 21420 (двадцять одну тисячу чотириста двадцять) грн 00 коп. штрафу та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін