ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2025 Справа № 914/96/25

Суддя Господарського суду Львівської області З.П. Гоменюк, за участю секретаря судового засідання Б.І. Мельник, розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕХАВЕ ПРОТЕЇН», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК АГРО», с. Стадня, Львівська область

про стягнення 4121712,00 грн заборгованості за договором поставки №ЛА201123 від 20.11.2023 року.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕХАВЕ ПРОТЕЇН» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК АГРО» про стягнення 4121712,00 грн заборгованості за договором поставки №ЛА201123 від 20.11.2023 року, з яких: 1048690,00 грн - основна заборгованість, 140822,77 грн - 3% річних, 455150,04 грн -інфляційні втрати, 1298629,65 грн - пеня, 704113,94 грн - 15% річних за користування чужими грошовими коштами та 474035,60 грн - штраф.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2025, справу №914/96/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П..

Ухвалою суду від 15.01.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов та призначено підготовче засідання на 12.02.2025.

16.01.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 16.01.2025) від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, що призначено на 12.02.2025 о 13:00 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та у всіх наступних судових засіданнях у цій справі (вх.№1290/25).

Ухвалою від 17.01.2025 суд задовольнив клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні у справі №914/96/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

11.02.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 10.02.2025) від представника позивача надійшла заяву позивача про відмову від позову (вх.№541/25). Згаданою заявою представник позивача також просить суд повернути йому 50% сплаченого судового збору з Державного бюджету України та проводити розгляд справи №914/96/25 за його відсутністю.

У підготовче засідання 12.02.2025 позивач не з`явився, явку повноважного представника до суду не забезпечив. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерував.

У підготовче засідання 12.02.2025 відповідач не з`явився, явку повноважного представника до суду не забезпечив. Відзив на позовну заяву, заяви, клопотання від відповідача до суду не надходили.

Розглянувши заяву позивача (вх.№541/25 від 11.02.2025) про відмову від позову та повернення йому 50% сплаченого судового збору з Державного бюджету України, суд повідомляє наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

З правового аналізу приписів статті 191 Господарського процесуального кодексу України можна дійти висновку, що підставами для відмови господарським судом у задоволенні заяви про відмову від позову є, зокрема такі як: представник відповідної сторони обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальної дії (відмови від позову); відмова позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, суперечить інтересам особи, яку він представляє.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 року в справі №925/2151/14, положення статті 191 Господарського процесуального кодексу України не встановлюють підставу для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову у вигляді того, що така відмова порушує права як товариства, так і інших осіб, окрім випадків коли особу позивача представляє її законний представник і його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Також приписами статті 191 Господарського процесуального кодексу України не визначено підставу для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову у зв`язку з її недостатньою обґрунтованістю.

Положеннями статті 191 Господарського процесуального кодексу України не передбачено такої підстави для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову як у зв`язку з її недостатньою обґрунтованістю.

Суд встановив, що заява про відмову від позову підписана уповноваженим представником позивача - адвокатом Руденко Світланою Юріївною, яка має право на підписання даної заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

При цьому, суд роз`яснює позивачу, що частиною 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній, то при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору в даному випадку підлягає застосуванню положення п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічна правова позиція наведене у постановах Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17, від 19.02.2020 у справі №903/181/19.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 49474,52 грн, відповідно до платіжної інструкції №63 від 09.01.2025 року.

Оскільки позивач з власної ініціативи письмовою заявою відмовився від позову і відмова прийнята господарським судом, провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч. 3 ст. 191 та п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, приймаючи до уваги закриття провадження у даній справі та приписи ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи клопотання представника позивача про повернення ТОВ «ЦЕХАВЕ ПРОТЕЇН» 50% сплаченого судового збору, суд дійшов висновку, що позивачу з Державного бюджету України підлягає поверненню 50% сплаченого судового збору у розмірі 24730,27 грн, а заява (вх.№541/25 від 11.02.2025) - задоволенню.

Частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 2, 14, 42, 46, 130, 191, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕХАВЕ ПРОТЕЇН» про відмову від позову та повернення 50% сплаченого судового збору за вх.№541/25 від 11.02.2025 - задовольнити.

2. Прийняти відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕХАВЕ ПРОТЕЇН».

3. Закрити провадження у справі №914/96/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕХАВЕ ПРОТЕЇН» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАК АГРО» про стягнення 4121712,00 грн заборгованості за договором поставки №ЛА201123 від 20.11.2023 року.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЦЕХАВЕ ПРОТЕЇН» (01015, Київська область, місто Київ, вулиця Старонаводницька, будинок 13, офіс 126 Г; ідентифікаційний код 43220301) з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору у розмірі 24730,27 грн, що сплачений на підставі платіжної інструкції №63 від 09.01.2025 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 254-257 ГПК України.

Повна ухвала складена 12.02.2025.

Суддя Гоменюк З.П.