УХВАЛА

10 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 914/3299/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С. К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Случ О. В.,

за матеріалами касаційної скарги Приватного підприємства "Ярина Плюс"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2024

та рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2024

у справі № 914/3299/23

за позовом Львівської міської ради

до Приватного підприємства "Ярина Плюс"

про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Львівська міська рада (далі - Міськрада; позивач) звернулася до господарського суду з позовом про усунення перешкод у розпорядженні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованого нежитлового приміщення з припиненням права власності Приватного підприємства "Ярина Плюс" (далі - ПП "Ярина Плюс"; відповідач) на це приміщення.

На обґрунтування позову Міськрада посилалася на те, що Фізична особа - підприємець Михайлів Євген Євгенович (далі - ФОП Михайлів Є. Є.) без належних документів оформив право власності на приміщення за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 158, оскільки було скасоване рішення Господарського суду Львівської області від 06.11.2008 у справі № 19/202, на підставі якого відбулася реєстрація права власності на це приміщення за ФОП Михайлів Є. Є. На думку позивача, вищевказане є перешкодою для реєстрації права власності на вказане приміщення за Приватним підприємством "Мотор", а згодом і за ПП "Ярина Плюс". З огляду на вищевикладене, відсутність належним чином оформленого права користування земельною ділянкою на вул. Кульпарківській, 158 у м. Львові, позивач вважає, що наявні підстави для задоволення цього позову з огляду на ст. 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 (суддя - С. Б. Кітаєва), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2024 (головуюча суддя - Г. В. Орищин, судді - Н. А. Галушко, М. Б. Желік), позов задоволено. Усунуто перешкоди у розпорядженні спірною земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованого нежитлового приміщення літ. "Б-1" загальною площею 68,7 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 158 з припиненням права власності ПП "Ярина Плюс" на це нежитлове приміщення.

Не погоджуючись із ухваленими у справі судовими рішеннями, ПП "Ярина Плюс" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Скаржник мотивує подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

При вивченні матеріалів касаційної скарги, колегією суддів з`ясовано, що Верховний Суд ухвалою від 27.11.2024 передав справу № 908/2388/21 за позовом керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Комфі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт 2005" (далі - ТОВ "Арт 2005"), Приватного підприємства "Терра Віта V" про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсними договорів, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою разом із касаційною скаргою ТОВ "Арт 2005" на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі ч. 3 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Передаючи справу № 908/2388/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції зазначив про необхідність відступу від висновків Верховного Суду щодо застосування ч. 4 ст. 376 ЦК України про те, що належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва є останній набувач такого об`єкта, а не його забудовник, викладених у постановах від 02.06.2021 у справі № 509/11/17, від 30.09.2022 у справі № 201/2471/20, від 15.03.2023 у справі № 205/213/22, від 05.04.2023 у справі № 199/6251/18, від 31.05.2023 у справі № 201/4483/20.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 05.02.2025 прийняла справу № 908/2388/21 і призначила її до розгляду на 19.03.2025.

Право суду зупинити провадження у справі регулює ст. 228 ГПК України. Так, відповідно до п. 7 ч. 1 цієї статті суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене, предмет і підстави позову у справі № 914/3299/23 та, що висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 908/2388/21 сприятиме забезпеченню єдності судової практики щодо застосування ст. 376 ЦК України, норми якої застосовано судами до спірних правовідносин, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, а також з урахуванням того, що постанова Великої Палати Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження, порушене за касаційною скаргою ПП "Ярина Плюс" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 у справі № 914/3299/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 908/2388/21.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 914/3299/23 за касаційною скаргою Приватного підприємства "Ярина Плюс" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2024 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 908/2388/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С. К.

Судді: Волковицька Н. О.

Случ О. В.