РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2025Справа № 910/13759/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ СТАР ГРУП»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕІР СІСТЕМС»

про стягнення 52 946, 09 грн

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КВАНТ СТАР ГРУП» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕІР СІСТЕМС» (надалі - відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 52 946, 09 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 525, 526, 530, 615, 762 Цивільного кодексу України та ст. 162, 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди № 8 від 01.07.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 13.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі № 910/13759/24. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

11.12.2024 від представника позивача, на виконання вимог ухвали суду, надійшли виписка з банку про рух коштів та письмове підтвердження, що ціна позову не змінилась.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження в справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04071, місто Київ, вулиця Житньоторзька, будинок 8.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження в справі від 13.11.2024 був повернутий до суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимог частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відмовився», «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи викладене вище, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, відтак, останній вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений в праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами в справі № 910/13759/24 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім цього, суд зазначає, що згідно ст. 6 Господарського процесуального кодексу України відповідач зобов`язаний був зареєструвати електронний кабінет в системі «Електронний суд», чого останнім зроблено не було.

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.07.2018 між позивачем (надалі - орендодавець) та відповідачем (надалі - орендар) було укладено договір оренди № 5 (надалі - договір № 5), відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець на праві власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. І. Шевцова, буд. 5, передає у строкове платне користування приміщення, що орендується, а орендар приймає у строкове платне користування вказане нежитлове приміщення.

Згідно з п. 2.1. договору № 5, приміщення, що орендується, надається орендарю для використання, як офісні приміщення для розміщення персоналу орендаря.

Пунктом 3.2. договору № 5 сторони визначили, що передача приміщення, що орендується, здійснюється за актом прийому передачі приміщення, підписання і затвердження якого свідчать про фактичну передачу приміщення, що орендується в оренду.

Відповідно до п. 3.3. договору № 5, у момент підписання акту прийому-передачі приміщення орендодавець передає орендарю ключі від приміщення, що орендується, після чого персоналу орендаря має бути забезпечений безперешкодний доступ у приміщення, що орендується.

Згідно з п. 3.4. договору № 5, після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний передати орендодавцю приміщення, що орендується протягом 2-х календарних днів (без урахування вихідних та святкових днів) з моменту закінчення строку оренди.

Приміщення вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі приміщення. Обов`язок щодо складання акту прийому-передачі приміщення покладається на орендаря. У момент підписання акту прийому-передачі приміщення фіксується факт повернення орендарем орендодавцю ключів від кімнат приміщення (п. 3.5. договору № 5).

Відповідно до п. 4.1. договору № 5, строк оренди складає дванадцять місяців з моменту прийняття приміщення, що орендується, за актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 4.2. договору № 5, він укладений з можливістю його подальшої пролонгації. Орендар має переважне право перед іншими особами на укладання договору оренди цього приміщення на новий строк. Для укладання договору оренди на новий строк орендар має звернутись до орендодавця за 30 днів до закінчення дії цього договору. Орендодавець зобов`язаний протягом 5 днів з дня отримання такого звернення надати письмову відповідь орендарю.

Відповідно до п. 5.1. договору № 5, за згодою сторін орендна плата за приміщення, що орендується, сплачується щомісячно в національній валюті України в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця відповідно до реквізитів, вказаних у розділі 11 цього договору. Сплата орендної плати здійснюється орендарем наперед, не пізніше десятого числа кожного місяця за поточний місяць у розмірі 100 (сто) відсотків на підставі відповідних рахунків орендодавця.

Орендна плата за даним договором складає: ІІ поверх: 41, 4 кв.м. по 212, 00 за кв. м. Всього: 8 776, 80 грн, в т.ч. ПДВ - 1 462, 80 грн.

Нарахування орендної плати починається з дати фактичного використання приміщення, що орендується, тобто з дати підписання сторонами акту приймання-передачі. Якщо фактичний строк оренди в місяці становив не менше 28 днів, орендна плата підлягає сплаті як за повний місяць. При меншому строці оренди здійснюється перерахунок як результат ділення фактичної кількості днів на кількість днів у місяці, помножений на місячну ставку орендної плати.

Згідно з п. 5.2. договору № 5, орендар зобов`язаний здійснити платежі у такому порядку:

- перший платіж (гарантійний платіж) у розмірі місячної орендної плати орендар сплачує протягом трьох банківських днів після підписання цього договору. Ця сума залишається у розпорядженні орендодавця до кінця строку оренди у якості гарантійного платежу по виконанню орендарем своїх зобов`язань за цим договором та буде врахований, як орендна плата за останній місяць оренди;

- протягом трьох банківських днів з дня підписання акту прийому-передачі приміщення, що орендується, перерахувати орендну плату за 1 місяць оренди розрахованої виходячи з кількості днів, що залишилась до кінця цього місяця;

- наступний орендний платіж здійснити у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п. 5.4. договору № 5, розмір орендної плати може бути змінений тільки за згодою сторін.

Пунктами 5.5. та 5.6. договору № 5 сторони визначили, що орендар щомісяця компенсує комунальні витрати орендодавця, які визначаються, виходячи з фактичної їх вартості згідно показників лічильників: електроенергія 5 % від загального освітлення та теплова енергія пропорційно від площі приміщення, наданого в оренду, згідно актів виконаних робіт, рахунків орендодавця. Інші види платежів, які орендар щомісяця сплачує по рахунках орендодавця: часткова компенсація експлуатаційних витрат (50, 00 грн, в т.ч. ПДВ 8, 33 грн).

Згідно з п. 7.1. договору № 5, орендар, зокрема, зобов`язаний вносити визначені цим договором орендну плату та інші платежі своєчасно та у повному обсязі, незалежно від наслідків його господарської діяльності.

Відповідно до п. 9.4. договору № 5, орендар має право в односторонньому порядку відмовитися від цього договору оренди і вимагати повернення попередньої оплати, якщо така була, попередивши про це орендодавця не менше як за 30 календарних днів.

11.07.2018, згідно з актом прийому-передачі об`єкту оренди у користування (додаток № 1 до договору № 5), позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове оплатне користування об`єкт оренди у технічно справному стані, а саме: нежитлове приміщення, ІІ поверх, що складається з приміщення площею 41, 4 кв.м. з коридором і санвузлом капітального цегляного будинку № 5 з окремим входом з вул. І. Шевцова в м. Києві.

Додатковою угодою № 1 від 01.09.2018 до договору № 5, сторони дійшли згоди, зокрема, змінити розділ 5 «Розмір орендної плати» та змінити п. 5.4. договору, виклавши його у такій редакції:

Бокс: приміщення 26, 8 кв.м. по 100, 00 грн за кв.м. Всього: 2 680, 00 грн, в т.ч. ПДВ - 446, 67 грн.

ІІ поверх: 41, 4 кв.м. по 212, 00 за кв. м. Всього: 8 776, 80 грн, в т.ч. ПДВ - 1 462, 80 грн.

Разом по договору: 11 456, 80 грн в т.ч. ПДВ - 1 909, 47 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі об`єкту оренди у користування від 01.09.2018 (додаток № 2 до договору № 5), позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове оплатне користування об`єкт оренди у технічно справному стані, а саме: нежитлове приміщення, І поверх, що складається з складського приміщення площею 26, 8 кв.м., гаражного боксу з окремим входом з вул. І. Шевцова в м. Києві.

Додатковою угодою № 2 від 11.07.2019 до договору № 5, сторони дійшли згоди, зокрема, продовжити термін договору оренди на наступні 12 місяців, а саме: з 11.07.2019 по 10.07.2020.

Додатковою угодою № 3 від 01.02.2020 до договору № 5, сторони дійшли згоди, зокрема, змінити розділ 5 «Розмір орендної плати» та змінити п. 5.4. договору, виклавши його у такій редакції:

ІІ поверх: приміщення 27, 8 кв.м. по 200, 00 грн за кв.м. Всього: 5 560, 00 грн, в т.ч. ПДВ - 926, 67 грн;

ІІ поверх: 41, 4 кв.м. по 212, 00 за кв. м. Всього: 8 776, 80 грн, в т.ч. ПДВ - 1 462, 80 грн.

Бокс: приміщення 26, 8 кв.м. по 100, 00 грн за кв.м. Всього: 2 680, 00 грн, в т.ч. ПДВ - 446, 67 грн.

Разом по договору: 17 016, 80 грн в т.ч. ПДВ - 2 836, 13 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі об`єкту оренди у користування від 01.02.2020 (додаток № 3 до договору № 5), позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове оплатне користування об`єкт оренди у технічно справному стані, а саме: нежитлове приміщення, ІІ поверх, що складається з складського приміщення площею 27, 8 кв.м. з коридором і санвузлом капітального цегляного будинку № 5 з окремим входом з вул. І. Шевцова в м. Києві.

31.07.2020 відповідно до акту здачі об`єкту оренди (додаток № 2 до договору № 5), відповідач передав, а позивач прийняв об`єкт оренди у технічно справному стані, а саме: нежитлове приміщення, ІІ поверх, що складається з складського приміщення площею 27, 8 кв.м. з вул. В. Макуха, буд. 5 в м. Києві.

Додатковою угодою № 4 від 01.08.2020 до договору № 5 сторони дійшли згоди, зокрема, змінити розділ 5 «Розмір орендної плати» та змінити п. 5.4. договору, виклавши його у такій редакції:

ІІ поверх: 41, 4 кв.м. по 212, 00 за кв. м. Всього: 8 776, 80 грн, в т.ч. ПДВ - 1 462, 80 грн.

Бокс: приміщення 26, 8 кв.м. по 100, 00 грн за кв.м. Всього: 2 680, 00 грн, в т.ч. ПДВ - 446, 67 грн.

Разом по договору: 11 456, 80 грн в т.ч. ПДВ - 1 909, 47 грн.

Додатковою угодою № 5 від 30.06.2021 до договору № 5 сторони дійшли згоди 30.06.2021 припинити дію договору № 5 від 11.07.2018. Орендоване приміщення здане орендодавцю згідно акту повернення.

30.06.2021 відповідно до акту здачі об`єкту оренди (додаток № 2 до договору № 5), відповідач передав, а позивач прийняв об`єкт оренди у технічно справному стані, а саме: нежитлове приміщення:

ІІ поверх, яке складається з офісного приміщення площею 41, 4 кв.м. з вул. В. Макуха, буд. 5 в м. Києві;

І поверх, гаражний бокс, який складається з приміщення площею 26, 8 кв.м.

Крім цього, 01.07.2021 між позивачем (надалі - орендодавець) та відповідачем (надалі - орендар) було укладено договір оренди № 8 (надалі - договір № 8), відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець на праві власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. В. Макуха, буд. 5, передає у строкове платне користування приміщення, що орендується, а орендар приймає у строкове платне користування вказане нежитлове приміщення.

Згідно з п. 5.1. договору № 8 за згодою сторін орендна плата за приміщення, що орендується, сплачується щомісячно в національній валюті України в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця відповідно до реквізитів, вказаних у розділі 11 цього договору. Сплата орендної плати здійснюється орендарем наперед, не пізніше десятого числа кожного місяця за поточний місяць у розмірі 100 (сто) відсотків на підставі відповідних рахунків орендодавця.

Орендна плата за даним договором складає:

ІІ поверх: 41, 4 кв.м. по 243, 29 за кв. м. Всього: 10 072, 21 грн, в т.ч. ПДВ - 1 678, 70 грн.

І поверх: гар. бокс 26, 8 кв.м. по 120, 00 грн за кв.м. Всього: 3 216, 00 грн, в т.ч. ПДВ - 536, 00 грн.

Разом по договору: 13 288, 21 грн в т.ч. ПДВ - 2 214, 70 грн.

Нарахування орендної плати починається з дати фактичного використання приміщення, що орендується, тобто з дати підписання сторонами акту приймання-передачі. Якщо фактичний строк оренди в місяці становив не менше 28 днів, орендна плата підлягає сплаті як за повний місяць. При меншому строці оренди здійснюється перерахунок як результат ділення фактичної кількості днів на кількість днів у місяці, помножений на місячну ставку орендної плати.

Щодо інших умов договору № 8, суд зазначає, що вони аналогічними за своїм змістом до умов договору № 5.

01.07.2021 згідно з актом прийому-передачі об`єкту оренди у користування (додаток № 1 до договору № 8), позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове оплатне користування об`єкт оренди у технічно справному стані, а саме:

Нежитлове приміщення:

- ІІ поверх, що складається з приміщення площею 41, 4 кв.м. з коридором і санвузлом капітального цегляного будинку № 5 з окремим входом з вул. В. Макуха в м. Києві;

- І поверх, гар. бокс, який складається з приміщення площею 26, 8 кв.м., з окремим входом з вул. В. Макуха в м. Києві.

Додатковою угодою № 1 від 31.12.2021 до договору № 8 сторони дійшли згоди розірвати договір № 8 на підставі п. 9.4. договору.

31.12.2021 відповідно до акту повернення об`єкту оренди (додаток № 2 до договору № 8), відповідач передав, а позивач прийняв об`єкт оренди у технічно справному стані, а саме: нежитлове приміщення: ІІ поверх - 41, 4 кв.м., І поверх - 26, 8 кв.м.

Гарантійним листом від 31.12.2021 (а.с. 37) директор визнав заборгованість за договором № 8 у розмірі 63 545, 12 грн та зобов`язувався повернути кошти до 01.07.2022 сплачуючи кожен місяць по 10 590, 85 грн.

Спір у даній справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання за договорами оренди № 5 та № 8 щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг за період з липня 2018 року по грудень 2021 року, з огляду на це, позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг у розмірі 52 946, 09 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що в спірний період (липень 2018 року - грудень 2021 року) відповідач користувався орендованими нежитловими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. І. Шевцова (нова назва вулиці - В. Макуха), буд. 5:

- за договором № 5:

1) за період з 11.07.2018 по 31.07.2018: ІІ поверх - приміщення площею 27, 8 кв.м., ІІ поверх - приміщення площею 41, 4 кв.м. та бокс - приміщення площею 26, 8 кв.м. по 100, 00 грн за кв.м. Всього: 2 680, 00 грн, в т.ч. ПДВ - 446, 67 грн.

2) за період з 01.08.2018 по 30.06.2021: ІІ поверх - приміщення площею 41, 4 кв.м. та бокс - приміщення площею 26, 8 кв.м.

- за договором № 8:

1) за період з 01.07.2021 по 31.12.2021: ІІ поверх - приміщення площею 41, 4 кв.м. та І поверх - гар. бокс, який складається з приміщення площею 26, 8 кв.м.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що відповідач не скористався своїм правом на спростування тверджень позивача про виконання ним своїх зобов?язань за договорами.

Оскільки в суду відсутні підстави ставити під сумнів твердження позивача з приводу факту та обсягів наданих послуг, а відповідачем дані обставини не заперечуються, суд вважає, що позивачем доведено надання відповідачу послуг у період з липня 2018 року по грудень 2021 року за договорами оренди № 5 та № 8.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з п. 5.1. договорів № 5 та № 8 за згодою сторін орендна плата за приміщення, що орендується, сплачується щомісячно в національній валюті України в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця відповідно до реквізитів, вказаних у розділі 11 цього договору. Сплата орендної плати здійснюється орендарем наперед, не пізніше десятого числа кожного місяця за поточний місяць у розмірі 100 (сто) відсотків на підставі відповідних рахунків орендодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 251 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Отже, сторонами в п. 5.1. договорів № 5 та № 8 погоджено термін виконання зобов`язання із оплат не пізніше 10 числа кожного місяця.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що строк оплати за користування нежитловими приміщеннями за договорами оренди № 5 та № 8 за загальний період з липня 2018 року по грудень 2021 року за адресою: м. Київ, вул. І. Шевцова (нова назва вулиці - В. Макуха), буд. 5 настав.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів сплати заборгованості в сумі 52 946, 09 грн.

Водночас суд наголошує, що не виставлення/не направлення позивачем рахунку на оплату не звільняє відповідача від обов?язку оплатити послуги, надані позивачем. Ненадання рахунку (рахунку-фактури) не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України. Тому наявність або відсутність рахунка на оплату не звільняє відповідача від обов?язку сплатити грошові кошти за надані послуги.

За своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Рахунок є розрахунковим документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018 у справі № 923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18 від 07.02.2018 у справі № 910/49/17, від 29.04.2020 зі справи № 915/641/19.

Як зазначалось судом вище, гарантійним листом від 31.12.2021 (а.с. 37) директор визнав заборгованість за договором № 8 у розмірі 63 545, 12 грн та зобов`язувався повернути кошти до 01.07.2022 сплачуючи кожен місяць по 10 590, 85 грн.

Закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов?язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов?язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність в нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов?язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред?явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року в справі № 911/3685/17.

Суд розцінює надання відповідачем гарантійного листа від 31.12.2021, як визнання ним основного боргу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 52 946, 09 грн за договорами оренди № 5 та № 8 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми грошових коштів у розмірі 52 946, 09 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕІР СІСТЕМС» (04071, місто Київ, вулиця Житньоторзька, будинок 8, ідентифікаційний код 41637298) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ СТАР ГРУП» (03113, місто Київ, вулиця Василя Макухи, будинок 5, ідентифікаційний код 33405123) 52 946 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сорок шість) грн 09 коп. суми грошових коштів та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А. Карабань