ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.02.2025м. ДніпроСправа № 904/4040/24
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Кшенської Д.О.,
розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕЛМАР ТРАНС
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛМАР ТРАНС", м. Дніпро
до Фізичної особи-підприємця Романюка Ігоря Вікторовича, м. Павлоград, Дніпропетровська область
про стягнення грошових коштів
Від позивача: не з`явився
Від відповідача: Кудрін Дмитро Анатолійович, посвідчення №033, свідоцтво №2756 від 18.06.2013, адвокат
РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛМАР ТРАНС" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Романюка Ігоря Вікторовича (далі - відповідач) грошові кошти за договором перевезення вантажу №01/102023 від 01.10.2023р. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) у загальному розмірі 482 721,63 грн.
Ціна позову складається з наступних сум:
- основний борг у розмірі 420 644,13 грн;
- пеня у розмірі 62 077, 50 грн.
Рішенням від 21.01.2025 позов задоволено частково.

22.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛМАР ТРАНС" через систему "Електронний суд" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Романюк Ігоря Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕЛМАР ТРАНС витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

Ухвалою від 27.01.2025 призначено судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕЛМАР ТРАНС про ухвалення додаткового рішення на 04.02.2025.

03.02.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про розгляд заяви без його участі.

04.02.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

04.02.2025 позивач в судове засідання не з`явився.

Відповідач підтримав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення у справі.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА.

У заяві позивач зазначає, що для отримання правової допомоги щодо ведення даної справи, Товариство з обмеженою відповідальністю ДЕЛМАР ТРАНС уклало договір про надання правової (правничої) допомоги № 05/05 від 05 травня 2021 з Адвокатським об`єднанням Аукторітас.

Сторони уклали акт приймання-передачі наданих послуг від 22.01.2025, згідно якого загальна вартість наданих послуг становить 20 000,00 грн.

Заявник вважає, що такі витрати є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатами обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченими ними часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач в запереченнях зазначив, що затрачений час на підготовку та виконання процесуальних документів представником позивача є завищений, враховуючи складність справи у співвідношені до виконаних адвокатом робіт, враховуючи принцип розумності та співрозмірності судових витрат до ціни позову.

Також відповідач просить не відносити до правових витрат наданих представником позивача, Консультацію Замовника з питань порушення умов Договору, Збір та вивчення документів та Складання та направлення досудової вимоги, оскільки всі ці дії проводяться адвокатом при складанні та поданні позовної заяви і не відносяться до процесуальних дій, що відбуваються в Господарському суді Дніпропетровської області та не стосуються поданого позову.

Крім того, відповідач вказує, що Господарським судом Дніпропетровської області позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕЛМАР ТРАНС до Фізичної особи- підприємця Романюк Ігоря Вікторовича, про стягнення грошових коштів було задоволено частково, тому на підставі п. 3. ч. 4. ст. 129 ГПК України заява повинна бути задоволена пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також відповідач просить також врахувати, що сума позову неодноразово зменшувалася позивачем. Дана справа є нескладною, тому сума визначена представником позивача є завищеною.

На підставі викладеного, відповідач просить частково задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/4040/24 та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 8000,00 грн.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Докази надання правової допомоги позивачу. 2. Правомірний розмір витрат позивача на оплату правової допомоги. 4. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю ДЕЛМАР ТРАНС (далі - замовник) та Адвокатським об`єднанням Аукторітас (далі виконавець) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №05/05 від 05.05.2021, відповідно до пункту 1.1. якого на умовах даного договору замовник дає завдання, а виконавець зобов`язується відповідно до завдання замовника надавати йому правову (правничу) допомогу з будь-яких питань у рамках господарського, цивільного, кримінального та адміністративного проваджень. У тому числі у справах про адміністративні правопорушення, незалежно від місця їх надання та галузі законодавства без обмежень процесуальних повноважень.

На підтвердження фактів надання виконавцем замовнику правової допомоги відповідно до умов цього договору щомісячно сторонами підписується акт приймання наданих послуг. Проект акта приймання наданих послуг готує виконавець і надає його замовнику протягом трьох робочих днів після закінчення відповідного місяця. Акт має бути підписаний уповноваженим представником замовника не пізніше сьомого числа місяця, наступного за тим, в якому надавалися послуги. (п. 4.2. договору).

Згідно п. 4.3. договору вартість правової допомоги замовнику складає 2 000,00 грн. за годину.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. (п. 8.1. договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначний у п. 8.. цього уговор та закінчується 31.12.2021 (п. 8.2. договору).

Додатковими угодами № 1,2,3 та 5 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 05/05 від 05 травня 2021 року Сторонами продовжувався строк дії договору. До 31.12.2025.

Сторони також уклали додаткову угоду №4 від 02.09.2024, в. п. 1 якої зазначили, що, у зв`язку з замовленням замовником у виконавця супроводження справи щодо стягнення грошових коштів з боржника за договором перевезення вантажу № 01/102023 від 01.10.2023, сторони погодили доповнити п. 4.4. договір про надання правової (правничої) допомоги № 05/05 від 05.05.2021 та викласти його в наступній редакції:

Замовник замовив у виконавця супроводження справи щодо стягнення грошових коштів з боржника за договором перевезення вантажу № 01/102023 від 01.10.2023, а саме:

- консультація замовника з питань порушення умов договору перевезення вантажу №01/102023 від 01.10.2023 боржником;

- складання та направлення досудової вимоги боржнику за договором перевезення вантажу № 01/102023 від 01.10.2023;

- складання та подання позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області;

- представлення інтересів замовника у суді першої/апеляційної/касаційної інстанціях;

- складання та подання всіх необхідних заяв/клопотань/додаткових пояснень/заперечень/відповіді на відзив тощо.

22.01.2025 сторони уклали акт приймання-передачі до договору про надання правової (правничої) допомоги №05/05 від 05.05.2021, згідно якого виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги:

- консультація замовника з питань порушення умов договору перевезення вантажу №01/102023 від 01.10.2023 боржником (1 година);

- збір та вивчення документів змовника за договором перевезення вантажу № 01/102023 від 01.10.2023 (1 година);

- складання та направлення досудової вимоги боржнику за договором перевезення вантажу № 01/102023 від 01.10.2023 (1 година);

- складання та подання позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області (1 година);

- складання та подання до Господарського суду Дніпропетровської області письмових пояснень, клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, заяви про зменшення позовних вимог у справі № 904/4040/24 (1 година);

- представлення інтересів замовника у судових засіданнях у справі № 904/4040/24, кількість засідань:5 (5 годин).

Загальна вартість наданих послуг за актом становить 20 000,00 грн.

За змістом положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74, ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За встановлених обставин щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення документів, підготовку позову як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, зважаючи на заперечення відповідача. дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00грн. є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності, є неспіврозмірною з часом, витраченим на їх надання.

Зважаючи на викладене, суд частково задовольняє заяву позивача зі стягненням з відповідача 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Слід зазначити, що відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов задоволено частково, а відтак в силу приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог - у розмірі 9 357,00 грн.

10643,00 грн. витрат на правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 11, 15, 73 79, 123, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕЛМАР ТРАНС про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Романюка Ігоря Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛМАР ТРАНС" (49124, місто Дніпро, вул. Семафорна, буд. 38, ідентифікаційний код 43611535) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 357,00 грн., про що видати наказ.

Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10643,00 грн. покласти на позивача.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Додаткове рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне додаткове рішення складено та підписано 12.02.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко