ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 Справа № 917/2049/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А. В., розглянувши справу №917/2049/24

за позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", вул. Володимира Козака, 2А, м. Полтава, 36000

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Миргород", вул. Шляхова, 4А, м. Миргород, Полтавська область, 37600

про стягнення 679 034,16 грн,

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

25.11.2024 року до Господарського суду Полтавської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Миргород" про стягнення заборгованості за договором №820Р розподілу природного газу від 05.06.2018 року у розмірі 679 034,16 грн, з яких: 654 205,94 грн - сума основного боргу, 2 162,24 грн - 3% річних, 3 926,62 грн - інфляційні втрати, 18 739,36 грн - пеня (вх. №2143/24).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконує свого обов`язку щодо своєчасної оплати послуг з розподілу природного газу на умовах договору № 820Р від 05.06.2018 року.

Ухвалою від 02.12.2024 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/2049/24 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строки: для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - 5 днів з дня отримання цієї ухвали; для подання відзиву на позов, оформленого з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.ст. 167,184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Копія ухвали від 02.12.2024 року була надіслана та доставлена відповідачу до його електронного кабінету вручена відповідачу 02.12.2024 року о 12 год. 31 хв. (а. с. 38).

Відповідно до п. 2 ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2).

Відповідач, належним повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду судом та відкриття провадження у справі, відзив на позов не надав. Кінцевий строк для подачі відзиву - 17.12.2024 року.

Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно із ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

09.12.2024 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в яких він просить суд перейти зі спрощеного до загального позовного провадження (вх. № 16659).

Ухвалою від 12.12.2024 року суд залишив без задоволення заяву ТОВ "Гранова Миргород" із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх. № 16659 від 09.12.2024 року) у справі №917/2049/24.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (надалі - оператор ГРМ, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрна елеваторна компанія" укладено договір №820Р на розподіл природного газу від 05.06.2018 року (далі - договір №820Р; а. с. 7-10).

Згідно з п. 1.3 договору №820Р послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Згідно з п. 2.1 договору №820Р оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до п. 6.1 договору №820Р оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.2 договору №820Р визначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно пункту 6.3 договору №820Р розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.4 договору №820Р остаточний розрахунок за послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем до 05 числа місяця наступного за розрахунковим.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Відповідно до п. 12.1. договору №820Р даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2017 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Згідно з п. 12.2 договору №820Р передбачено, якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

У разі незгоди споживача зі змінами він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача з внесеними до цього договору змінами.

Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП» внесено зміни до Типового договору розподілу природного газу та Кодексу газорозподільних систем (далі - типовий договір, а. с. 21 (зворот) - 26).

Главою 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи із річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача відповідно до цього Кодексу, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача (п.1.4. типового договору).

Відповідно до вказаної редакції Типового договору визначені наступні умови:

- п. 2.1. - оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором;

- п. 6.1 - оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем;

- п. 6.2. - тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу;

- п. 6.3. - величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності;

- п. 6.4. - розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць;

- п. 6.6. - оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 17.06.2024 року до договору розподілу природного газу №820Р від 05.06.2018 року року сторони узгодили внести зміни до договору розподілу природного газу, а саме: змінити преамбулу тексту договору та викласти її у наступній редакції:

"Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", що здійснює діяльність на підставі ліцензії, виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (постанова від 15.06.2017 року №778 зі змінами від 25.07.2019 р.) (далі - Оператор ГРМ), в особі керуючого Миргородським УЕГС Копельця Сергія Миколайовича, який діє на підставі довіреності №51 від 05.12.2023 р., та Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранова Миргород" (далі - споживач), в особі директора Муравського Володимира Володимировича, який діє на підставі Статуту з другої сторони, а разом іменовані сторони, уклали цей договір розподілу природного газу (далі - договір) на наведених нижче умовах."

Також відповідно до додаткової угоди №2 сторони внесли зміни у договір в частині реквізитів споживача.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 "Про затвердження Кодексу газорозподільних систем", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 № 1379/27824 (надалі - Кодекс ГРМ) газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (п. 4. розділу 1 глави І Кодексу ГРМ).

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Розмір річної заявленої потужності ТОВ "Гранова Миргород" на 2024 рік складає 1 239 462,00 м.куб.

Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2794 встановлено тариф на розподіл природного газу для АТ "Полтавагаз" з 01.02.2022 - 2,112 грн за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ).

В підтвердження надання послуг з розподілу природного газу відповідачу за серпень - жовтень 2024 року позивач надав такі копії актів надання послуг розподілу природного газу ГРМ відповідно договору розподілу № 820Р від 05.06.2018 року (а. с. 14 - 16):

- № ОУВІ-034660 від 31.08.2024 року за серпень 2024 року на суму 218 145,31 грн;

- № ОУВІ-037885 від 30.09.2024 року за вересень 2024 року на суму 218 145,31 грн;

- № ОУВІ-039303 від 31.10.24 року за жовтень 2024 року на суму 218 145,31 грн.

Позивач надав докази направлення відповідачу вищевказаних актів надання послуг, а також рахунків за період з серпня по жовтень 2024 року (копії описів вкладення у цінні листи, списків згрупованих направлень, сформованих АТ "Укрпошта", рекомендованого повідомлення про вручення та фіскального чеку, а. с. 16 (зворот) - 20).

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має заперечення щодо належного виконання позивачем умов договору по розподілу природного газу, чи щодо обсягу послуг наданих позивачем.

Позивач стверджує, що відповідач порушив умови договору в частині своєчасних та повних розрахунків за отримані послуги з розподілу природного газу. Станом на дату подачі позову за період серпня по жовтень 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 654 205,94 грн.

Оскільки відповідач борг не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 654 205,94 грн основного боргу, 3 926,62 грн інфляційних нарахувань, 2 162,24 грн 3% річних та 18 739,36 грн пені.

При вирішенні спору суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не спростував позовні вимоги позивача, доказів в спростування вище викладеного відповідач суду не надав.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

Суд встановив, що відповідач в порушення договірних зобов`язань не сплатив позивачу 654 205,94 грн боргу за надані послуги. Докази сплати боргу відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 654 205,94 грн основного боргу є обґрунтованими та задовольняються судом.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 162,24 грн (період нарахування з 11.09.2024 по 20.11.2024) та інфляційних втрат у розмірі 3 926,62 грн (період нарахування з 01.10.2024 по 31.10.2024).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушення умов договору № 820Р розподілу природного газу від 05.06.2018 року, що є підставою є підставою для захисту майнових права та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищенаведене та доведення факту неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань нарахування інфляційних втрат та 3% в річних здійснено позивачем правомірно.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат суд встановив, що розмір вимог позивача в цій частині не перевищує розрахований судом, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 3 926,62 грн та 3% річних у розмірі 2 162,24грн підлягають задоволенню повністю.

Позивач за прострочення строків оплати послуг з розподілу природного газу на підставі п. 8.2. договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 18 739,36 грн (розрахунок пені здійснено за період з 01.10.2024 року по 31.10.2024 року на суму боргу 218 145,31 грн).

У п. 8.2. договору №820Р передбачено, що у разу порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Така ж умова вказана і у Типовому договорі.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд встановив, що дії відповідача є порушенням умов договору № 820Р розподілу природного газу, що є підставою для застосування відповідальності та стягнення пені відповідно до умов п. 8.2 договору .

Перевіривши розрахунок позивача в частині вимог про стягнення пені, суд дійшов висновку, що розмір вимог позивача в цій частині не перевищує розрахований судом, тому позовні вимоги про стягнення пені в сумі 18 739,36 грн заявлені правомірно та задовольняються судом.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 654 205,94 грн основного боргу, 3 926,62 грн інфляційних нарахувань, 2 162,24 грн 3% річних та 18 739,36 грн пені обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір, відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача повністю, в сумі 8 148,41 грн.

Керуючись статтями 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранова Миргород" (вул. Шляхова, 4А, м. Миргород, Полтавська область, 37600, ідентифікаційний код 40771420) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (вул. Козака, буд. 2-А, м. Полтава, 36000; ідентифікаційний код 03351912, р/р НОМЕР_1 в філії Полтавське облуправління АТ "Державний ощадний банк України") 654 205,94 грн основного боргу, 3 926,62 грн інфляційних нарахувань, 2 162,24 грн 3% річних, 18 739,36 грн пені та 8 148,41 грн відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення складено та підписано 10.02.2025 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).

Суддя О. М. Тимощенко