ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.02.2025 Справа №905/1610/24

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро, Дніпропетровська область,

до відповідача Комунальної установи «Центральна міська публічна бібліотека Маріупольської міської ради з філіями», м. Маріуполь, Донецька область,

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунального закладу департаменту культурно-громадського розвитку Маріупольської міської ради «Централізована бухгалтерія закладів культури», м. Маріуполь, Донецька область,за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі», м.Краматорськ, Донецької області,

про стягнення заборгованості у сумі 12880,12грн, 3% річних у сумі 1006,98грн, інфляційних втрат у сумі 4264,84грн, всього 18151,94грн,

без виклику учасників

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро, Дніпропетровська область, звернулось до Господарського суду Донецької області із позовом до відповідача, Комунальної установи «Центральна міська публічна бібліотека Маріупольської міської ради з філіями», м. Маріуполь, Донецька область, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 12880,12грн, 3% річних у сумі 1006,98грн, інфляційних втрат у сумі 4264,84грн, всього 18151,94грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором №9156 про постачання (закупівлю) електричної енергії від 19.01.2022 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за отриману електроенергію за період лютий 2022.

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі», м. Дніпро, Дніпропетровська область, залучене до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ухвалою від 23.01.2025 в порядку ст.50 Господарського процесуального кодексу України, надало пояснення щодо відсутності у споживача, Комунального закладу департаменту культурно-громадського розвитку Маріупольської міської ради «Централізована бухгалтерія закладів культури» автоматизованої системи комерційного обліку АСКУЕ/ ЛУЗОД, ненадання споживачем звітів про покази лічильників за розрахунковий місяць, відсутності заяви від споживача про пошкодження/руйнування його електроустановок, отже обсяги спожитої електроенергії відповідачем у лютому 2022 отримано розрахунковим шляхом на основі фактичного споживання в аналогічному періоді попереднього року у відповідності до п.п.8.6.9, 8.6.11 ККОЕЕ та п. 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України № 148 від 13.04.2022; розрахунок проводився за кожною точкою обліку, яка була в роботі на початок розрахункового періоду. Зазначає, що на початок розрахункового періоду - лютого 2022 року постачання електричної енергії споживачу здійснювалося за 9 точками комерційного обліку (площадками вимірювання), одна із точок комерційного обліку розміщувалася за адресою 170-бібліотеки ім. Короленка, а саме EIC-код ТКОЕЕ - 62Z407, за якою встановлено 3-х фазний прилад обліку не прямого підключення та встановлено трансформатор струму « 200/5» з розрахунковим коефіцієнтом - 40 у відповідності до Правил технічної експлуатації електроустановок споживача, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України № 258 від 25.07.2006 в редакції від 21.02.2017, та додатку № 3 «Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії» до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 9156 від 29.08.2019, укладеного між відповідачем та АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 23.12.2024, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Відкриваючи провадження у справі, суд в порядку ст.50 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі Комунальний заклад Департаменту культурно-громадського розвитку Маріупольської міської ради «Централізована бухгалтерія закладів культури» м. Маріуполь, Донецька область, як сторони договору постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу №9156 від 19.01.2022 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №905/1610/24 суд здійснив шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України в порядку ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Крім того, суд здійснив направлення ухвали від 23.12.2024 на електронну адресу відповідача , зазначену в договорі №9156 від 19.01.2022. Ухвала доставлена до електронної скриньки відповідача 23.12.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Зв`язок з відповідачем за телефонним номером згідно з даними ЄДРПОУ не встановлений.

Отже суд вчинив всі можливі дії з метою повідомлення відповідача про судове провадження у справі.

Треті особи про судове провадження у справі №905/1610/24 повідомлені шляхом направлення ухвали від 23.12.2024 до електронних кабінетів в системі «Електронний суд».

Учасники також мали можливість ознайомитись з процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Третя особа-1 пояснень по справі не надала.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк, суд згідно з положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (постачальник), Комунальною установою «Центральна міська публічна бібліотека Маріупольської міської ради з філіями» (споживач) та Комунальним закладом Департаменту культурно-громадського розвитку Маріупольської міської ради «Централізована бухгалтерія закладів культури» (платник) укладено договір про постачання (закупівлю) електричної енергії №9156 від 19.01.2022 шляхом приєднання споживача до умов договору №9156 на підставі поданої та підписаної заяви-приєднання (додаток №1 до договору) на умовах комерційної пропозиції постачальника «Фіксована бюджет», яка є додатком до договору №9156 від 19.01.2022.

За умовами заяви-приєднання (додаток №1 до договору) початок постачання електричної енергії визначений з 01.01.2022.

Згідно з п.1.1 договору постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до п.1.3 договору очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2022 становить 37475 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Розділом 2 договору визначені умови постачання. Строк (термін) поставки товару: до 31.12.2022 (п.2.1). Місце поставки (передачі) товару: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Грецька, 43 (п.2.2).

За змістом п.4.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату укладання договору становить 6,45847грн з ПДВ.

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії (актах прийняття-передавання товарної продукції чи актах прийому- передачі проданих товарів та/або наданих послуг) за цим договором (п.4.2 договору).

За змістом п.4.3 договору вартість електричної енергії за цим договором визначається з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного в пункті 1.3 цього договору, та становить 242031,00грн, крім того ПДВ - 40338,50грн, у тому числі: загальний фонд 184031грн, враховуючи ПДВ 30671,83грн; спеціальний фонд - 3000,00грн, враховуючи ПДВ - 500,00грн; за рахунок відшкодування орендарів - 55000,00грн, враховуючи ПДВ - 9166,67грн.

Розрахунковим періодом за договором є 1 календарний місяць (п.4.4 договору).

Згідно з п.4.5 договору оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника. Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату через банківську платіжну систему та в інший, не заборонений чинним законодавством. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов договору.

Відповідно до п.4.6 договору оплата рахунка постачальника за договором здійснюється споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання споживачем рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії, або в строк, визначений у комерційній пропозиції, прийнятій споживачем.

Згідно з п.4.8 договору споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії у відповідності до умов комерційної пропозиції.

Звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на повну дату чи протягом відповідного періоду проводиться за вимогою однієї із сторін, але не рідше одного разу на рік, шляхом складання двостороннього акту звіряння взаєморозрахунків. Один примірник цього акту споживач зобов`язаний повернути постачальнику підписаним у термін протягом 10 (десяти) днів з дня його отримання (п. 4.9 договору).

Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору (пп.1 п.5.2 договору).

За умовами п.6.1. договору постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію.

Відповідно до п.4.2 комерційної пропозиції «Фіксована бюджет», яка є додатком №2 до договору постачання (закупівлю) електричної енергії №9156 від 19.01.2022, оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Споживач може надавати звіти про покази засобу обліку за розрахунковий період через сервіс «Особистий кабінет» за формою, яка оприлюднена на офіційному веб-сайті постачальника або формою, узгодженою з оператором системи, у останній день розрахункового періоду. У разі якщо фактичні покази засобів обліку неможливо зафіксувати в останній день розрахункового періоду (вихідний, святковий тощо), та у інших випадках, покази засобів обліку на останній день розрахункового періоду визначаються у відповідності до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, зокрема, за середньодобовим споживанням (п.4.3 комерційної пропозиції «Фіксована бюджет»).

За умовами п.5.1 комерційної пропозиції «Фіксована бюджет» споживач самостійно формує розрахункові документи (рахунок, акт приймання-передання) в сервісі «Особовий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках, виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет». У разі неотримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію у встановлені цією комерційною пропозицією строки за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

У п.5.2 комерційної пропозиції «Фіксована бюджет» зазначено, що у випадку неотримання споживачем акта прийняття-передавання або неповернення постачальнику отриманого та підписаного з боку споживача акта прийняття-передавання протягом десяти днів з дня його формування, він вважається підписаним та узгодженим сторонами, якщо у той же строк споживачем не буде надано обґрунтованих заперечень.

У відповідності до пункту 13.4 комерційної пропозиції «Фіксована бюджет» умови користування сервісом «Особистий кабінет» публікуються на офіційному веб-сайті постачальника.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2022, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.12.1 договору).

Згідно з п.10.1 комерційної пропозиції договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.12.2022, якщо інший термін не визначений умовами закупівлі. Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

Договір про постачання (закупівлю) електричної енергії №9156 від 19.01.2022, комерційна пропозиція «Фіксована бюджет», яка є додатком №2 до договору постачання (закупівлю) електричної енергії №9156 від 19.01.2022, підписані з боку всіх сторін.

За наслідком поставки електроенергії відповідачу за договором №9156 від 19.01.2022 у лютому 2022 у кількості 2702кВт*год на загальну суму 12880,12грн у тому числі ПДВ 2146,69грн позивачем складено та підписано зі свого боку акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за лютий 2022 від 28.02.2022 на суму 12880,12грн з ПДВ.

Обсяг поставки електроенергії відповідачу у кількості 2702кВт*год за період лютий 2022 позивач підтверджує Інформацією щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживача, яка надана оператором системи розподілу (виконує функції адміністратора комерційного обліку), АТ «ДТЕК Донецькі електромережі». Оператором системи розподілу обсяг спожитої відповідачем електроенергії у лютому 2022 визначено розрахунковим шляхом на основі фактичного споживання в аналогічному періоді попереднього року у відповідності до п.п.8.6.9, 8.6.11 ККОЕЕ та п. 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого Наказом Міністерства енергетики України № 148 від 13.04.2022.

Позивач виставив відповідачу рахунок №9156 за лютий 2022 від 04.03.2022 на суму 12880,12грн з ПДВ.

Як пояснив позивач, акт та рахунок були направлені на вказану в комерційній пропозиції електронну адресу відповідача.

04.11.2024 акт та рахунок направлені на електронну адресу відповідача .

Відомостей щодо підписання акту з боку відповідача або його обґрунтованої відмови від підписання матеріали справи не містять. Оплати за поставлену електричну енергію відповідач не здійснив, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною другою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, cплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ст. 11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальником є суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Частиною 2 ст.56 Закон України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч.ч. 6,7 ст.276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Електропостачальник зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії (п.7 ч.2 ст.57 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 гл.4 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюється у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу та електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

У виконання умов договору №9156 від 19.01.2022 з поставки у період лютий 2022 відповідачу електроенергії позивачем складено та підписано акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за лютий 2022 від 28.02.2022 (обсяг 2702кВт*год) на суму 12880,12грн з ПДВ. Акт складений та підписаний з боку позивача.

Позивач також виставив відповідачу рахунок №9156 за лютий 2022 від 04.03.2022 на суму 12880,12грн з ПДВ.

З наданих позивачем до матеріалів справи роздруківок електронного листування вбачається, що вказаний акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунок 04.11.2024 були направлені відповідачу на наведену в заяві-приєднання, яка є додатком №1 до договору №9156 за лютий 2022 електронну адресу .

Матеріали справи не містять доказів у спростування факту споживання відповідачем електроенергії за спірний період у визначених позивачем обсягах, як і не містять відомостей щодо оскарження відповідачем вказаних у рахунках постачальника обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії.

Згідно з ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у ст.129 Конституції України та ст.ст. 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про доведеність обставин відправлення направлення акту та рахунку відповідачу та отримання їх відповідачем.

Відсутність мотивованої відмови відповідача від підписання акту за договором зумовлює висновок суду про їх прийняття, отже передання позивачем електроенергії відповідачу за договором №9156 від 19.01.2022 надає позивачу законне очікування, що вартість поставленої електроенергії за цим договором буде оплачена, виходячи з погодженої сторонами вартості. Разом з цим слід зазначити, що обов`язок щодо сплати за спожиту електроенергію виникає у відповідача незалежно від отримання розрахункових документів.

Між тим обставини справи свідчать, що відповідач не здійснив розрахунку за поставлену позивачем за період лютий 2022 електричну енергію у загальній сумі 12880,12грн у визначений розділу 5 комерційної пропозиції (додаток 2 до договору) строк до 07.03.2022 включно, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором №9156 від 19.01.202 у розмірі 12880,12грн.

При цьому обов`язок зі сплати вартості використаної (купованої) електричної енергії умовами договору покладено саме на споживача.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленої електроенергії є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, з огляду на що відповідач згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості у розмірі 12880,12грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання (закупівлю) електричної енергії №9156 від 19.01.2022 у розмірі 12880,12грн, отже позов, в цій частині підлягає задоволенню.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 4264,84грн за період з 01.03.2022 по 30.09.2024 та 3% річних у сумі 1006,98грн за період з 26.03.2022 по 01.11.2024, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем період прострочення відповідає фактичним обставинам справи, арифметично розрахунок є правильним, отже, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у сумі 1006,98грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За результатом проведеної судом перевірки розрахунку інфляційних нарахувань за заявлений період, судом встановлено, що він є арифметично неправильним. Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що інфляційні втрати за період березень 2022 - вересень 2024 перевищують суму, заявлену позивачем.

З урахуванням ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 4264,84грн

З огляду на задоволення позовних вимог витрати позивача зі сплати судового збору за приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 210, 233, 236-237, 239-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Комунальної установи «Центральна міська публічна бібліотека Маріупольської міської ради з філіями» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул.Грецька, б.43, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49044, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Січових стрільців, б.4Д, ) заборгованість у сумі 12880,12грн, 3% річних у сумі 1006,98грн, інфляційні втрати у сумі 4264,84грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення суд склав та підписав 13.02.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суд підписав без його проголошення.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова