ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5081/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Лях О.В.,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сейтумерова Мансура Сейтхаліловича про стягнення 1162534,48 грн заборгованості,

зазначає наступне:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (надалі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сейтумерова Мансура Сейтхаліловича (надалі - ФОП Сейтумеров М.С., Відповідач) 1162534,48 грн заборгованості, з яких 879999,91 грн заборгованості за кредитом та 282534,57 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе за укладеним 23.09.2020 кредитним договором № -КД-1 зобов`язань в частині своєчасного та остаточного повернення грошових коштів (кредиту), що встановлено рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2023 у справі № 916/569/23, та ігноруванням вимог повідомлення-вимоги від 01.08.2024 № 00922НЕІ0S1FG в частині повернення наданої позики у строк до 01.09.2024.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 18.11.2024 позовній заяві АТ КБ "ПРИВАТБАНК" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 916/5081/24 та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)" змінено територіальну підсудність Господарського суду Херсонської області на Господарський суд Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.11.2025 прийнято позовну заяву АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5081/24, визнано справу малозначною, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24 грудня 2024 року.

Відповідно до наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань інформації одним із видів зв`язку з ФОП Сейтумеровим М.С. визначено електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у той же час адресою місцезнаходження є - Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Воровського, буд. 176.

Відповідно до сформованої автоматизованою системи діловодства Господарського суду Одеської області довідки 26.11.2024 до електронної скриньки (ІНФОРМАЦІЯ_1) ФОП Сейтумерова М.С. доставлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Окрім того, господарським судом надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу електронної пошти Відповідача, зазначену у представленому кредитному договорі № -КД-1.

Додатково господарським судом розміщено оголошення про судове провадження на офіційному сайті судової влади України для повідомлення ФОП Сейтумерова М.С.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 відкладено розгляд справи на 23 січня 2025 року.

Відповідно до сформованої автоматизованою системи діловодства Господарського суду Одеської області довідки 25.12.2024 до електронної скриньки (ІНФОРМАЦІЯ_1) ФОП Сейтумерова М.С. доставлено ухвалу від 24 грудня 2024 року. Окрім того, господарським судом надіслано ухвалу від 24.12.2024 на адресу електронної пошти Відповідача, зазначену у представленому кредитному договорі № -КД-1.

Додатково господарським судом розміщено оголошення про судове провадження на офіційному сайті судової влади України для повідомлення ФОП Сейтумерова М.С.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.01.2025 відкладено розгляд справи на 06 лютого 2025 року.

Відповідно до сформованої автоматизованою системи діловодства Господарського суду Одеської області довідки 23.01.2025 до електронної скриньки (ІНФОРМАЦІЯ_1) ФОП Сейтумерова М.С. доставлено ухвалу від 23 січня 2025 року. Окрім того, господарським судом надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі на адресу електронної пошти Відповідача, зазначену у представленому кредитному договорі № -КД-1.

Додатково господарським судом розміщено оголошення про судове провадження на офіційному сайті судової влади України для повідомлення ФОП Сейтумерова М.С.

05 лютого 2025 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" представлено клопотання, в якому зазначає про часткове погашення Відповідачем заборгованості по процентам.

Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно із приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку "розумності строку" розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstei№ v. Germany).

Враховуючи вищенаведене, з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності, рівності учасників справи перед законом та судом, приймаючи до уваги факт зареєстрованого місцезнаходження Відповідача у місті Генічеськ Херсонської області, з метою надання можливості учасниками справи реалізувати права на викладення позиції у справі, представлення клопотань та заяв, виступу зі вступними словами, господарським судом здійснювався розгляд справи в межах розумного строку.

У призначене на 06.02.2025 судове засідання представник ФОП Сейтумерова М.С. не з`явився.

Частиною 3 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, вся територія Генічеського району Херсонської області з 24.02.2022 перебуває в тимчасовій окупації Російської Федерації.

Відповідно до 21 пункту розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Приписами статті 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (частина 1). Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків (частина 3).

Враховуючи викладене, з урахуванням здійснених судом публікацій про судове провадження на офіційному сайті судової влади України, ФОП Сейтумеров М.С. вважається належним чином повідомленим про призначенні засідання.

Поряд із наведеним, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (частини 1 та 4 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Як зазначалось відповідно до наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань інформації одним із видів зв`язку з ФОП Сейтумеровим М.С. визначено електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у той же час, відповідно до сформованих автоматизованою системи діловодства Господарського суду Одеської області довідок до вказаної електронною скриньки ФОП Сейтумерова М.С. доставлено кожну із постановлених у справі ухвали, також ухвали надсилались на адресу електронної пошти Відповідача, зазначену у представленому кредитному договорі № -КД-1.

Додатково, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Письмового відзиву від ФОП Сейтумеров М.С. до Господарського суду Одеської області як і інших клопотань або заяв не надходило у зв`язку з чим у відповідності до частини 4 статті 13 та частини 9 статті 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В процесі розгляд справи представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

06 лютого 2025 року судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

23 вересня 2020 року між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Банк) та ФОП Сейтумеров М.С. (Позичальник) укладено кредитний договір № -КД-1 (Кредитний договір) умовами розділу «А. ІСТОТНІ УМОВИ КРЕДИТУВАННЯ» якого передбачено наступне:

Вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (пункт A.1).

Ліміт цього Договору: 1613600 (один мільйон шістсот тринадцять тисяч шістсот гривень 0 копійок), у тому числі на наступні цілі: у розмірі 1600000 грн (один мільйон шістсот тисяч гривень 0 копійок), на збільшення товарообігу; у розмірі 13600 грн ( тринадцять тисяч шістсот гривень 0 копійок), на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору (пункт A.2).

Термін повернення кредиту 22.09.2025 року (двадцять друге вересня дві тисячі двадцять п`ятого року) (пункт А.3).

Рахунки для обслуговування кредиту: рахунок НОМЕР_1 (у гривні), отримувач: АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 352479, код ЄДРПОУ (IBAN - НОМЕР_2 ) (пункт А.4).

За користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 15,5 (п`ятнадцять цілих п`ять десятих) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (пункт А.6).

У випадку порушення Позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту Позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 31 (тридцять один) % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом (пункт А.7).

Проценти нараховуються та сплачуються щомісячно, починаючи з дати підписання цього Договору, відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього Договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього Договору згідно з п. 2.3.2 цього Договору) (пункт А.8).

Будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим Договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі або можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаною в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка може час від часу повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомленнями, така: Адреса Банку: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, Україна Електронна пошта: , адреса Позичальника: 75500, Україна, область Херсонська, район Генічеський, місто Генічеськ, вулиця Воровського, будинок 176, Електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 (пункт А.10).

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. КУБ під заставу (далі - "кредит") надається Банком для здійснення Позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів (пункт 1.1).

Термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього Договору. Зазначений термін може бути змінений згідно з п.п. А.9, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору (пункт 1.2).

Усі істотні умови кредитування наведені у Розділі А цього Договору - «Істотні умови кредитування» (пункт 1.3).

Банк зобов`язується відкрити для обслуговування кредиту рахунки, зазначені у п. А.4 цього Договору (пункт 2.1.1).

Банк зобов`язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів, на цілі, відмінні від сплати страхових, у межах суми, обумовленої п. 1.1 цього Договору, а також за умови виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.1, 2.2.12. цього Договору. Зобов`язання з видачі цільового кредитного ліміту або його частини згідно з умовами цього Договору виникають у Банка після підписання Сторонами цього Договору з урахуванням 5-денного строку, зазначеного у п.1.1. Договору. Зобов`язання з видачі кредиту або його частини на сплату страхових платежів виникають у Банку у випадку непред`явлення Позичальником документів, що підтверджують сплату страхових платежів за рахунок інших джерел (пункт 2.1.2).

Позичальник зобов`язується використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п. 1.1 цього Договору (пункт 2.2.1).

Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2., 4.3 цього Договору (пункт 2.2.2).

Позичальник зобов`язується повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.16, 2.3.2 цього Договору (пункт 2.2.3).

У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ Банк має право за згодою Позичальника змінити розмір процентної ставки за користування кредитом, змінити періодичність порядку сплати платежів по кредиту, повідомивши Клієнта за 30 днів до дати внесення змін та отримати відповідь від Клієнта про його згоду. Про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом Сторони укладають Договори про внесення змін до цього Договору (пункт 2.3.1).

У відповідності до пункту 2.3.2 при настанні будь-якої з наступних подій: неотриманні від Позичальника згоди на зміну процентної ставки за користування кредитом, зміну періодичності порядку сплати платежів по кредиту; порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, порушенні Заставодавцями/Іпотекодавцями зобов`язань за договорами застави/іпотеки, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором, отриманні повідомлення від Заставодавців про дострокове затребування вкладу (повністю або частково) за договором, майнові права за яким передані Банку у заставу, неотриманні від Заставодавців/Іпотекодавців до укладення Договору застави/іпотеки та під час його/їх дії повідомлення про усі відомі йому/їм права та вимоги інших осіб на Предмет застави/іпотеки, у т.ч. не зареєстровані у встановленому порядку, у випадку передачі Предмету застави/іпотеки іншій особі без згоди Заставодержателя, порушенні Заставодавцями/Іпотекодавцями правил про заміну предмету застави, втрати Предмету застави/іпотеки за обставинами, за які Заставодержатель не відповідає, якщо Заставодавець/Іпотекодавець не замінив або не відновив Предмет застави/іпотеки, порушенні господарським/цивільним судом справи про банкрутство Позичальника або про визнання недійсними установчих документів Позичальника, або про відміну державної реєстрації Позичальника, ухваленні (прийнятті) власником або компетентним органом рішення про ліквідацію Позичальника, притягнення до кримінальної відповідальності відносно Позичальника, смерті Позичальника. втрати можливості звернення стягнення на майно, надане у заставу/іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором (у т.ч. втрати, знищенні, пошкодженні або недоступності Предмету застави/іпотеки для Банку з будь-яких інших привидів), підтвердженій актами перевірок, встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться у п. 2.2.10 цього Договору, наявності судових рішень про стягнення грошових коштів з поточного рахунку Позичальника, що набули законної чинності, наявності арешту на поточних рахунках, що належать Позичальнику, наявності платіжних вимог про примусове списання та інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий Позичальнику кредит не буде повернений своєчасно,

Банк, на свій розсуд, має право:

а) змінити умови цього Договору - зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором; або:

б) розірвати цей Договір у судовому порядку. При цьому в останній день дії цього Договору Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором; або:

в) достроково розірвати цей Договір та вимагати повернення коштів/погашення заборгованості у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації Позичальника є неможливим; якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені)..

або: г) згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання Договору з відправленням Позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей Договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії Договору Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором. Одностороння відмова від цього Договору не звільняє Позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за цим Договором.

Списувати грошові кошти з поточних рахунків Позичальника згідно з п. 2.2.6 цього Договору при настанні термінів будь-якого з платежів, передбачених цим Договором, у межах сум, що належать до сплати Банку (пункт 2.3.4).

У випадку порушення Позичальником термінів виконання будь-яких з грошових зобов`язань, встановлених цим Договором (за відсутності коштів у необхідних сумах на рахунках Позичальника для здійснення повноважень Банку відповідно до п.2.2.6 цього Договору), Позичальник доручає Банку здійснювати списання коштів з усіх поточних і депозитних рахунків Позичальника у Банку у порядку, передбаченому законодавством та цим Договором. Для списання коштів з поточного рахунку Позичальника Банк оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначаються номер, дата та посилання на пункт 2.3.5 цього Договору (пункт 2.3.5).

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6, А.6.1 цього Договору. У випадку встановлення Банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього Договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки (пункт 4.1).

В разі порушення строків повернення кредиту Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, встановленому у п. 5.8 цього Договору (пункт 4.2).

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1, 4.2 цього Договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього Договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту (пункт 4.3).

Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму первісної суми цільового кредитного ліміту (пункт 4.7).

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (пункт 4.8).

Терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим Договором встановлюються Сторонами тривалістю 15 (п`ятнадцять) років (пункт 5.5).

Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами (пункт 6.1).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань (пункт 6.2).

Цей Договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим Договором порядку (пункт 6.3).

Цей Договір підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» (пункт 7.2).

Цим договором передбачається можливість сплати процентів у режимі 24/7/365, тобто погашення, що здійснюється у будь-яку годину, у будь-який календарний день, у тому числі у вихідні та святкові дні, починаючи з дати підписання цього Договору (пункт 7.3).

Додатком № 1 до Договору визначено графік зменшення поточного ліміту, за яким Позичальник зобов`язується вносити щомісячно до 23 числа місяця по 26666,67 грн впродовж жовтня 2020 року - вересня 2025 року (до 22.09.2025 - 26666,47 грн), разом із визначеною графіком сумою відсотків.

Відповідно до представленого протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису Кредитний договір підписано Банком та Позичальником шляхом накладення 23.09.2020 електронних підписів.

На виконання вказаного вище договору, Банком надано Відповідачу кредитний ліміт в сумі 1613600 грн, що підтверджується виписками по рахунках відповідача у період з 05 січня 2023 року по 01 вересня 2024 року.

У лютому 2023 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до ФОП Сейтумерова М.С. (справа № 916/569/23), у якому просило стягнути з останнього на свою користь 1230634,42 грн заборгованості за кредитним договором, з якої 1084643,50 грн заборгованості за кредитом, 145990,92 грн заборгованості за процентами, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог у справі № 916/569/23 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" посилається на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань, передбачених кредитним договором від 23.09.2020 року № -КД-1 в частині повернення кредитних коштів та сплати відповідних процентів за користування ними.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2023 у справі № 916/569/23 позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" задоволено частково; стягнуто з ФОП Сейтумерова М.С. на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитом в сумі 204643 грн 59 коп., заборгованість по процентам в розмірі 145990 грн 92 коп. та судовий збір в сумі 9501 грн 94 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду у справі № 916/569/23 обґрунтовано тим, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 204643 грн 59 коп. неповернутих кредитних коштів та 145990 грн 92 коп. процентів за користування кредитом, проте, у стягненні з відповідача на користь Банку 879999,91 грн кредиту відмовлено, оскільки строк для їх повернення позичальником не настав у зв`язку із не направленням кредитором ФОП Сейтумерову М.С. відповідного повідомлення про дострокове повернення всієї взятої у Банку суми кредиту.

В процесі розгляду справи № 916/569/23 встановлено, що на виконання умов договору, Банком надано відповідачу кредитний ліміт в сумі 1613600 грн, що підтверджується виписками по рахунках відповідача у період з 23.09.2020 по 05.01.2023.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2023 рішення Господарського суду Одеської області від 28.08.2023 у справі № 916/569/23 залишено без змін, апеляційну скаргу АТ КБ "ПРИВАТБАНК" - без задоволення.

01 серпня 2024 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" складено до ФОП Сейтумерова М.С. повідомлення-вимогу 00922НЕІ0S1FG, в якому посилається на порушення останнім взятих на себе за укладеним Договором зобов`язань в частині своєчасного та остаточного повернення кредитних коштів (станом на 01.08.2024 наявна наступна заборгованість - 1084643,50 загального розміру кредиту, 711310,32 грн простроченого кредиту та 365693,58 грн прострочених процентів, на приписи частини 2 статті 1050 ЦК України та умови пункту 2.3.2 Договору, вимагає у термін не пізніше 01.09.2024 погасити прострочену заборгованість. Вказана вимога підписана представником АТ КБ "ПРИВАТБАНК" шляхом накладення електронного підпису та надіслана 01.08.2024 як на електронну пошту ФОП Сейтумерова М.С. зазначу в укладеному Договору, так і на зазначу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань. Окремо повідомляє, що у випадку непогашення простроченої заборгованості строк виконання основного зобов`язання за кредитним Договором буде вважатись таким, що настав 01 вересня 2024 року.

Відповідно до представленого розрахунку заборгованості Відповідача за укладеним Договором станом на 05.01.2023 за останнім обліковується 204643,59 грн залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 145990,92 грн загального залишку заборгованості за процентами, станом же на 01.09.2024 обліковується 1084643,50 грн залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 378648,71 грн загального залишку заборгованості за процентами.

Звертаючись із позовом і цій справі АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить стягнути з ФОП Сейтумерова М.С. 879999,91 грн заборгованості за кредитом та 282534,57 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, зазначаючи при цьому, що станом на 14.11.2024 за Відповідачем обліковується наступна заборгованість - 1084643,50 грн заборгованості за кредитом, 371494,63 грн заборгованості по процентам за користування кредитом.

Поряд із цим рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2023 у справі № 916/569/23 з Відповідача стягнуто 204643,59 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту та 145990,92 грн заборгованості по процентами за користування кредитом, впродовж 05.01.2023 - 14.11.2024 Відповідачем сплачено 55836,78 грн заборгованості за відсотками, відтак сума заборгованості по відсоткам за рішенням у справі № 916/569/23 становить 90154,14 грн, що, на переконання Позивача надає йому право заявляти вимоги про стягнення 879999,91 грн заборгованості за кредитом та 282534,57 грн заборгованості по процентам за користування кредитом / 1084643,50 грн залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 204643,59 грн стягнутої суми = 879999,91 грн; 371494,63 грн заборгованості за процентами станом на 14.11.2024 - 90154,14 грн (145990,92 грн заборгованості по процентам стягнутим за рішенням № 916/569/23 - 55836,78 грн сплачених Відповідачем процентів, за посиланням Позивача) = 282534,57 грн/.

Додатково Позивачем у представленому клопотанні зазначено про сплату Відповідачем впродовж 14.11.2024 - 05.02.2025 8940,00 грн заборгованості по процентам, які направлено на погашення заборгованості по відсоткам, відтак, на переконання Позивача, розмір заборгованості по відсоткам по рішенню Господарського суду Одеської області від 28.08.2023 (у справі № 916/569/23) становить 81214,14 грн (145990,92 грн - (55836,78 грн + 8940,00 грн)).

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ж із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 статті 1050 ЦК України встановлено - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є укладений 22.09.2020 Кредитний договір № -КД-1.

При цьому АТ КБ "ПРИВАТБАНК" як Позикодавцем доведено виконання взятих на себе за умовами Договору обов`язків та надання грошових коштів ФОП Сейтумерову М.С. як Позичальнику у розмірі 1613600,00 грн, що підтверджується представленими виписками Банку по рахунку Відповідача та встановленими рішенням у справі № 916/569/23 обставинами, які в силу вимог частини 4 статті 75 ГПК України не потребують повторного доказування при розгляді даної справи.

В свою чергу ФОП Сейтумеровим М.С. як Позичальником в порушення приписів статей 525,526,530,610,629,1046,1049,1050 ЦК України, статті 193 ГК України та умов Договору своєчасно не повернуто чергові частини позики, не дивлячись на те, що з урахуванням приписів частини 1 статті 530 ЦК України, умов Графіку платежів строк виконання щомісячних зобов`язань настав на загальну суму 711310,32 грн (сума визначена у повідомленні), та допущено прострочення внесення коштів впродовж 05 січня 2023 року - 01 вересня 2024 року.

Як зазначалось, 01 серпня 2024 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" складено та надіслано повідомлення-вимогу до ФОП Сейтумерова М.С. у зв`язку із допущенням прострочення взятих на себе зобов`язань, в якій вимагає в строк до 01.09.2024 погасити прострочену заборгованості (кредит) у розмірі 711310,32 грн та 365693,58 грн прострочених процентів та окремо повідомлено, що у випадку непогашення простроченої заборгованості строк виконання основного зобов`язання за кредитним Договором буде вважатись таким, що настав 01 вересня 2024 року.

Поряд із цим, рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2023 у справі № 916/569/23 стягнуто з ФОП Сейтумерова М.С. на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитом в сумі 204643,59 грн (строк оплати вказаної суми настав станом на 05.01.2023) та 145990,92 грн заборгованості за процентами за користування кредитом (нарахованими станом на 05.01.2023).

Враховуючи викладене, відсутність в матеріалах справи доказів сплати ФОП Сейтумеровим М.С. станом на 01.09.2024 простроченої заборгованості, те, що в силу приписів частини 2 статті 1050 ЦК України та реалізації права АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на звернення із вимогою про сплату основної заборгованості (розмір непогашеного кредиту 1084643,50 грн), господарський суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених АТ КБ "ПРИВАТБАНК" позовних вимог про стягнення з ФОП Сейтумерова М.С. 879999,91 грн заборгованості за тілом кредиту (1084643,50 грн загального розміру непогашеного тілу кредиту - 204643,59 грн заборгованості за тілом кредиту, стягнутих на підставі рішення суду у справі № 916/569/23).

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини 2 статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини 2 статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила такі висновки:

- припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови);

- вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови);

- якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови);

- у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови);

- в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає (пункт 108 постанови);

- можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови).

Як зазначалось, у зв`язку із порушенням ФОП Сейтумеровим М.С. взятих на себе зобов`язань в частині своєчасного повернення наданих кредитних коштів, 01.08.2024 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" складено та надіслано відповідну вимогу про дострокове повернення наданих кредитних коштів, тобто реалізовано право на зміну умов Договору, відтак, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16, господарський суд доходить до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови).

Тобто 01 вересня 2024 року (строк визначений за вимогою АТ КБ "ПРИВАТБАНК") настав остаточний строк виконання ФОП Сейтумеровим М.С. взятих на себе зобов`язань по повернення наданих кредитних коштів, відтак нарахування передбачених Договором процентів за кредитом припинилось саме з 01 вересня 2024 року.

Ознайомившись із представленим АТ КБ "ПРИВАТБАНК" розрахунком заборгованості Відповідача /початок 05.01.2023 - розмір залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 204643,59 грн та 145990,92 грн загального залишку заборгованості за процентами; станом на 01.09.2024 - розмір залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 1084643,50 грн та 378648,71 грн загального залишку заборгованості за процентами; станом на 14.11.2024 - розмір залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 1084643,50 грн та 372688,71, грн загального залишку заборгованості за процентами/ разом із зазначеною у позовній заяві методологією нарахування відсотків, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами статті 61 Конституції України чітко визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як зазначалось, рішенням Господарського суду Одеської області від 28.08.2023 у справі № 916/569/23 стягнуто з ФОП Сейтумерова М.С. на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитом в сумі 204643,59 грн (строк оплати вказаної суми настав станом на 05.01.2023) та 145990,92 грн заборгованості за процентами за користування кредитом (нарахованими станом на 05.01.2023).

Враховуючи те, що представлений АТ КБ "ПРИВАТБАНК" розрахунок заборгованості Відповідача передбачає наявність станом на 05.01.2023 145990,92 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, у той же час аналогічна сума стягнута з Відповідача рішенням у справі № 916/569/23, підстави позову в обох справах є неналежне виконання умом Кредитного договору, в господарського суду в силу приписів статті 61 Конституції України відсутні правові підстави для повторного стягнення з Відповідача вже стягнутих за рішенням суду в іншій справі процентів за користування кредитом.

Як зазначає АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Відповідачем здійснено часткову оплату, що зараховано в рахунок погашення заборгованості по процентам, стягнутим за рішенням суду у справі № 916/569/23.

Втім, за неведеною методологією та логікою розрахунку АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заявлені до стягнення 282534,57 грн заборгованості по процентам за користування кредитом складаються з того, що від 372688,71 грн заборгованості по процентам за користування кредитом (станом на 14.11.2024) віднято 90154,14 грн (145990,92 грн стягнутих процентів за рішенням суду у справі № 916/569/23 - 55836,78 грн, сплачених процентів за посиланням Позивача), тобто передбачається повторне пред`явлення вимоги про стягнення частини суми, раніше стягнутої за іншим рішенням суду з цих же підстав, що суперечить приписам статті 61 Конституції України.

Спираючись на представлений до матеріалів справи розрахунок заборгованості, стягнуті рішенням суду у справі № 916/569/23 кошти та враховуючи визначену у позовній заяві суму процентів, для стягнення яких, за переконанням Позивача, наявні правові підстави - 371494,63 грн, господарський суд вважає наявними правовими підстави для стягнення з Відповідача 225503,71 грн заборгованості по процентам за користування кредитом (371494,63 грн - 145990,92 грн), тобто визначена Позивачем сума відсотків - суму відсотків стягнутих рішенням суду у справі № 916/569/23, адже у вказаній справі стягнуто нараховану станом на 05.01.2023 заборгованість, в той час як представлений розрахунок передбачає продовження нарахування із додаванням стягнутої суми.

З огляду на викладене, заявлені позовні вимоги АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в частині стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню у розмірі 225503,71 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 "Віктор Назаренко проти України" (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі "Беер проти Австрії" (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Згідно частини 3 статті 4 Закону України „Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до відповідача: Фізичної особи-підприємця Сейтумерова Мансура Сейтхаліловича про стягнення 1162534,48 грн заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сейтумерова Мансура Сейтхаліловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 879999/вісімсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять/грн 91 коп. заборгованості за кредитом, 225503/двісті двадцять п`ять тисяч п`ятсот три/грн 71 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 13266/тринадцять тисяч двісті шістдесят шість/грн 04 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст складено 11 лютого 2025 р.

Суддя С.Ф. Гут