ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025м. ХарківСправа № 922/3652/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вул. Безлюдівська, буд. 1, м. Харків, 61109; )
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ) в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7, м. Харків, 61052; )
про стягнення 1375254,50 грн
за участю представників:

позивача - Батракової О.Ю., Черепова П.О.,

відповідача - Пономаренко М.А.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" () 15.10.2024 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" () в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" () про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за Договором розподілу природного газу № РР016 від 01.01.2016 за період квітень 2022 - серпень 2022 у сумі 1 273 808,57 грн; 3% річних у сумі 31 199,59 грн, інфляційних втрат у сумі 70 246,34 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не виконав зобов`язання в частині оплати вартості величини річної замовленої потужності.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.10.2024 позовну заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/3652/24 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 04.11.2024, відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що з моменту введення воєнного стану на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 через окупацію Куп`янської міської територіальної громади відповідачем з 24.02.2022 втрачено контроль та доступ до перелічених позивачем об`єктів газоспоживання ТЧ Куп`янськ. Під час окупації господарська діяльність відповідачем на вказаній території не проводилась, фізичний доступ у відповідача як споживача природного газу, та, відповідно, послуг з його розподілу, був відсутній. Внаслідок ворожих ударів ТЧ Куп`янськ зазнав руйнувань. Масштаб цих руйнувань визначити станом на тепер неможливо з огляду на нездійснення заходів з розмінування вказаної території. Відтак, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості за Договором розподілу природного газу № ЗЗ016 від 01.01.2016 за період квітень 2022 року - серпень 2022 року у сумі 1273808,57 грн, 31199,59 грн трьох процентів річних, інфляційних втрат у сумі 70 246,34 грн - відсутні.

07.11.2024 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву, в якій позивач не погодився із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, та зазначив, що відповідачем не було надано належного доказу, який би засвідчив факт пошкодження об`єктів газоспоживання відповідача та/або його внутрішньобудинкової системи газопостачання (зокрема, об`єкту, розташованого за адресою: м. Куп`янськ, вул. Красна, 65Е), що б свідчило про неможливість виконання своїх зобов`язань за Типовим договором розподілу природного газу № РР016 від 01.01.2016 за період квітень 2022 - серпень 2022 (надання послуги з розподілу природного газу та неможливість отримання такої послуги споживачем). Позивач вказує, що відповідач доходить хибної думки про те, що нібито сам факт перебування під окупацією території, на якій розташований об`єкт відповідача, в період з 24.02.2022 по 09.09.2022, є об`єктивною причиною відсутності доступу до газорозподільної системи та споживання відповідної послуги, що начебто є достатньою підставою для звільнення від оплати за послуги за договором розподілу природного газу. Також позивач зазначив, що доданий відповідачем до матеріалів справи лист НКРЕКП від 10.07.2023 № 7152/16.3.2/7-23 не спростовує обставин та фактів, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та не суперечить викладеній позиції АТ "Харківгаз".

29.11.2025 відповідачем було подано до суду письмові заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача, в яких відповідач зазначив, що позивачем жодними первинними документами не підтверджено надання відповідних послуг відповідачу щодо розподілу природного газу у спірний період. Інформація, що міститься в актах надання послуг у квітні 2022 року, складених позивачем в односторонньому порядку, є лише фіксацією обсягів розподіленого природного газу в попередньому газовому році, і аж ніяк не підтвердженням факту надання відповідних послуг позивачем. З огляду на очевидність, надзвичайність та невідворотність цих обставин, відповідач має право посилатися на інші докази, ніж сертифікат торгово-промислової палати, на підтвердження форс-мажорних обставин та як на правомірну підставу невиконання своїх обов`язків у договірних взаємовідносинах з позивачем. А з огляду на те, що відповідно до пункту 10.2 Договору строк виконання зобов`язання відкладається на строк дії форс-мажорних обставин, звернення позивача до суду з позовом щодо стягнення заборгованості є передчасним. Як вказує відповідач, у позивача було достатньо підстав для припинення розподілу природного газу відповідачу, водночас, він продовжував здійснювати відповідні нарахування.

У поясненнях, які надійшли до суду 16.12.2024, позивач виклав свої доводи в обґрунтування законності позовних вимог та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Протокольною ухвалою господарського суду від 17.12.2024 підготовчого провадження у справі № 922/3652/24 -закрито; розгляд справи по суті призначено на 16.01.2025 о 14:00.

15.01.2025 до суду надійшли пояснення відповідача щодо доводів та міркувань позивача, викладених ним у вищевказаних поясненнях.

Протокольною ухвалою господарського суду від 16.01.2025 у судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 30.01.2025 до 15:00.

27.01.2025 позивача надав додаткові пояснення по справі щодо надання витребуваних судом документів, а також стосовно платника судового збору за позовом АТ "Харківгаз".

30.01.2025 відповідач надав до суду додаткові пояснення в порядку ст. 42 ГПК України, в яких просив, зважаючи на сукупність фактів, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву, наданих на їх підтвердження доказів, та в цих поясненнях, відмовити в задоволенні позовних вимог АТ "ОГС "Харківгаз".

У судовому засіданні, яке відбулося 30.01.2025, представники позивачів підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

01.01.2016 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (на момент укладання - Публічне акціонерне товариство "Харківгаз", Оператор ГРМ, позивач у справі) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" (на момент укладення - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі Регіональної філії "Південна залізниця" (споживач, відповідач у справі) було укладено Заяву-приєднання № РР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (далі - Заява).

Підписанням Заяви відповідач приєднався до умов Типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 (далі - Договір).

АТ "Харківгаз" надавало послуги з розподілу природного газу споживачу по точці комерційного обліку, яка визначені Додатком № 4 до Договору, який додається до Заяви-приєднання, а саме: виробничий підрозділ "Локомотивне депо Куп`янськ", сел. Куп`янськ-Вузловий, вул. Красна, 65.

Правовідносини між споживачем та газорозподільною організацією врегульовані Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРС), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27824, постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу" тощо.

Закон України "Про ринок природного газу" визначає наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи; оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

АТ "Харківгаз", згідно норм чинного законодавства як Оператор газорозподільної системи, до 01.07.2023 здійснювало господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії, виданої згідно постанови НКРЕКП № 809 від 19.06.2017.

Відповідно до Кодексу ГРС, Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

У спірних правовідносинах відповідач, згідно норм чинного законодавства, має статус споживача природного газу (згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу).

Відповідно до п. 1 розд. 3 гл. VI Кодексу ГРС, споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газ (глава 1 розділу І Кодексу ГРС).

Відповідно до п. 3 гл. 3 розд. VІ Кодексу ГРС, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з п. 4 гл. 3 розд. VІ Кодекс ГРС, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно з п. 2.1 Договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу ГРС (та до договору відповідно), згідно яких з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРС виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Пунктом 12.2 Договору передбачено, що якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

У разі незгоди Споживача зі змінами він має право розірвати цей Договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього Договору зміни.

Нерозірвання цього Договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду Споживача з внесеними до цього Договору змінами.

Відповідно до пункту 6.1 Договору (зі змінами), оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРС.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС).

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Як вказує позивач, враховуючи умови договору та норми Кодексу, було визначено плановий обсяг річної замовленої потужності споживача на 2022 рік, про що складено Акт № ХА00042150 приймання-передачі природного газу від 30.09.2021 та встановлено: 1 574 861,06 м. куб. - величина річної замовленої потужності на 2022 рік, та, відповідно, 131 238,42 м. куб. - величина замовленої потужності на місяць.

Відповідно до пункту 6.8 Договору, надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Позивач зазначає, що АТ "Харківгаз" у повному обсязі виконало свої зобов`язання щодо забезпечення можливості цілодобового доступу відповідача до газорозподільної системи та надання послуги з розподілу належних йому об`ємів (обсягів) природного газу згідно умов Договору розподілу природного газу №РР016 від 01.01.2016.

На підставі вищевикладеного та згідно з умовами договору, АТ "Харківгаз" було складено наступні акти наданих послуг:

- № ХАЯ82007181 від 30.04.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у квітні 2022 року склав 131 238,42 м. куб., вартість наданих послуг складає 313 397,35 грн (в т.ч. ПДВ 52 232,89 грн);

- № ХАЯ82008803 від 31.05.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у травні 2022 року склав 131 238,42 м. куб., вартість наданих послуг складає 313 397,35 грн (в т.ч. ПДВ 52 232,89 грн);

- № ХАЯ82010451 від 30.06.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у червні 2022 року склав 131 238,42 м. куб., вартість наданих послуг складає 313 397,35 грн (в т.ч. ПДВ 52 232,89 грн);

- № ХАЯ82012243 від 31.07.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у липні 2022 року склав 131 238,42 м. куб., вартість наданих послуг складає 313 397,35 грн (в т.ч. ПДВ 52 232,89 грн);

- № ХАЯ82013929 від 31.08.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у серпні 2022 року склав 8 466,99 м. куб., вартість наданих послуг складає 20 219,17 грн (в т.ч. ПДВ 3 369,86 грн).

При цьому, внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, яка почалася 24.02.2022, у Харківській області були пошкоджені деякі газорозподільні станції (далі - ГРС). Зокрема, зазнали пошкоджень ГРС "Куп`янськ-1", ГРС "Куп`янськ-2".

На виконання п. 9 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ, АТ "Харківгаз" здійснило перерахунок вартості потужності по об`єкту відповідача.

Зменшення вартості потужності по цьому об`єкту відбулося за рахунок днів, протягом яких АТ "Харківгаз" не забезпечувало цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Тому об`єм (обсяг) замовленої потужності об`єкта відповідача в акті наданих послуг за серпень 2022 року визначено у розмірі меншому, ніж розрахована річна замовлена потужність в перерахунку на місяць.

Вищевказані акти наданих послуг направлялись споживачу 29.05.2023 та повторно - листом від 07.11.2023 № Сл-798-К разом із Претензією від 07.11.2023 №Сл-797-К.

Проте, зобов`язання за договором в частині оплати вартості величини річної замовленої потужності відповідачем виконано не було.

Загальна заборгованість відповідача за період з квітня 2022 року по серпень 2022 року включно становить 1273808,57 грн.

На теперішній час заборгованість відповідачем не погашена.

На підставі приписів ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем, у зв`язку з простроченням відповідачем оплати послуг з розподілу природного газу, було здійснено нарахування на суму заборгованості 3% річних за період з 10.11.2023 по 02.09.2024 у розмірі 31 199,59 грн та інфляційних втрат за період листопад 2023 року - серпень 2024 року в розмірі 70 246,34 грн.

Таким чином, за розрахунком позивача, загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 1375254,50 грн, а саме: основний борг - 1273808,57 грн, 3% річних - 31 199,59 грн, інфляційні втрати - 70246,34 грн.

Позивач листом від 22.02.2023 № СЛ-31К проінформував відповідача про те, що по його виробничих підрозділах, в тому числі і по ТЧ Куп`янськ, виникла заборгованість оплати послуг розподілу природного газу з березня 2022 року по березень 2023 року.

Листом від 10.03.2023 № НЗТ-37/157 відповідачем направлено позивачу відповідь на лист від 22.02.2023 № СЛ-31К, в якій повідомлено позивача про відсутність у нього як резидента України доступу до його підрозділу - ТЧ Куп`янськ, послуги розподілу природного газу, на яких наголошує позивач, відповідачу не надавались. ТЧ Куп`янськ не споживало послуги розподілу природного газу, кінцевий споживач відповідних послуг в окреслений період відповідачу не відомий.

При цьому, відповідач просив позивача повідомити, які саме дії були вжиті останнім відповідно до частини першої розділу ІІІ Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Методики визначення та розрахунку тарифу за послуги розподілу природного газу" від 25.02.2026 № 236.

Листом від 24.03.2023 № 720 у відповідь на лист від 10.03.2023 № НЗТ-37/157 позивач обмежився посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено призупинення нарахування вартості за послугу з розподілу природного газу у випадку окупації території, окрім випадків, відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2494, коли послуга з розподілу природного газу фактично не надавалась через пошкодження газопроводу, об`єкту газопостачання, внутрішньобудинкової системи газопостачання, що призвело до унеможливлення використання споживачем свого права користуватися послугами з розподілу природного газу.

При цьому, відповідач звернув увагу, що позивачем не було надано будь-якої інформації та документів, підтверджуючих виконання складових робіт, що входять до послуг з розподілу природного газу, в тому числі ТЧ Куп`янськ, з 24.02.2022 по теперішній час, а отже і доказів фактичного надання відповідачу таких послуг в окреслений період часу.

Відповідач повідомив суд, що з метою отримання доступу до залізничної інфраструктури, розташованій у Куп`янському районі Харківської області, на запит відповідача від Департаменту цивільного захисту Харківської обласної військової адміністрації отримано лист від 27.03.2023 № 03-01-02/742 про те, що на цій території (за винятком станції Шевченкове, Тернова) ведуться бойові дії, у зв`язку з чим заходи з розмінування не проводяться.

Крім того, внаслідок ворожих ударів ТЧ Куп`янськ зазнав руйнувань. Масштаб цих руйнувань визначити станом на тепер неможливо з огляду на нездійснення заходів з розмінування вказаної території.

З метою отримання інформації стосовно фактів влучання та пошкодження (руйнування) виробничих будівель та заходів з розмінування території ТЧ Куп`янськ регіональна філія листом від 28.06.2023 № Н/НЗТ-41/162 (додається) зверталася до начальника Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області.

Листом від 06.07.2023 № 1738 начальника Куп`янської міської військової адміністрації повідомлено, що заходи з обстеження та розмінування території м. Куп`янськ не здійснювалися, а Куп`янська міська військова адміністрація не є носієм інформації про підтверджені факти влучання та пошкодження (руйнування).

У відповідь на отриману від позивача претензію від 07.11.2023 № СЛ-797К (міститься в матеріалах справи) відповідач листом від 15.12.2023 № НЮ-04-11/335 (додається) відмовив в її задоволенні, посилаючись на відсутність доступу до об`єктів залізничної інфраструктури, розташованих на території міста Куп`янськ Куп`янської міської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, та відсутність підписаних уповноваженими представниками ТЧ Куп`янськ актів наданих послуг з розподілу природного газу в період з березня 2022 року по серпень 2022 року, які відповідно до пункту 6.8 Типового договору з розподілу природного газу є підтвердженням надання Оператором ГРМ відповідних послуг споживачу, що не є побутовим.

Газоспоживаюче обладнання, що перебуває на балансі ТЧ Куп`янськ, обліковується відповідачем як втрачене майно із-за відсутності до нього доступу з початку окупації Російською Федерацією по теперішній час згідно з наданим реєстром втрачених об`єктів основних засобів відповідача, розташованих за адресою: м. Куп`янськ, вул. Красна, 65Е.

Відповідач у відзиві наполягає на тому, що з 24.02.2022 по теперішній час ТЧ Куп`янськ не використовувало природний газ, а доказів щодо фактичного використання природного газу, та послуг з його розподілу позивачем не надано.

З метою вирішення спірних питань щодо порядку розрахунку за послуги з розподілу природного газу, в тому числі і по ТЧ Куп`янськ, в період тимчасової окупації, листом від 25.05.2023 № НЗТ-37/394 відповідач звертався до НКРЕКП за відповідними роз`ясненнями.

10.07.2023 листом № 7152/16.3.2/7-23 НКРЕКП повідомила відповідача про те, що згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", доступ - право користування потужністю об`єкта газової інфраструктури в обсязі та на умовах, встановлених у договорі про надання послуг транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу або послуг LNG.

Якщо внаслідок форс-мажорних обставин (військова агресія російської федерації проти України) було пошкоджено об`єкт газоспоживання споживача та /або його внутрішні газопроводи, що призвело до унеможливлення використання споживачем свого права користуватися послугами з розподілу природного газу, такий споживач на підставі положень розділу Х Типового договору має бути звільнений від оплати послуг з розподілу природного газу.

При цьому НКРЕКП в наведеному листі окремо звертає увагу на тому, що врегулювання питання надання всіх комунальних послуг та їх оплати на територіях України, де ведуться (велися) бойові дії або які є (були) фактично тимчасово окупованими, потребує врахування особливостей ведення господарської діяльності на зазначених територіях.

Відповідач зазначає, що такими особливостями в даному випадку є відсутність провадження господарської діяльності відповідачем (ТЧ Куп`янськ) на території м. Куп`янськ, вул. Красна, 65Е з 24.02.2022 по теперішній час, в тому числі і в частині споживання послуги з розподілу природного газу до газоспоживаючого обладнання, розташованого за цією адресою.

За фактом пошкодження/знищення майна ТЧ Куп`янськ, внаслідок порушенням законів та звичаїв війни шляхом обстрілу з невстановленого виду озброєння та із застосуванням невстановленого типу снарядів території м. Куп`янськ військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації чи інших незаконних збройних формувань у період з 24.02.2022 по 09.09.2022 (точний час не встановлено) слідчим відділом УСБУ у Харківській області 18.11.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170.

Згідно з витягом з ЄДРСР від 18.11.2024, у період з 24.02.2022 по 09.09.2022 (точний час не встановлено) військовослужбовцями ЗС РФ чи інших незаконних збройних формувань порушено закони та звичаї війни шляхом здійснення обстрілу з невстановленого виду озброєння та із застосуванням невстановленого типу снарядів території м. Куп`янськ, внаслідок чого було пошкоджено/знищено майно Виробничого підрозділу "Локомотивне депо Куп`янськ" Регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" за такими адресами: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Красна, буд. 65Е; Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Красна, буд. 63В; Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Красна, буд. 212А; Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Залізничників, буд. 14В.

Відповідач зазначає, що досудове розслідування триває, а в силу перебування під окупацією території, на якій розташовані об`єкти відповідача, в період з 24.02.2022 по 09.09.2022 та руйнації в цей період майна (в тому числі і газоспоживаючого обладнання) у останнього з об`єктивних причин був відсутній доступ до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/ споживання) належного йому природного газу, а отже і споживання відповідної послуги відповідачем не здійснювалось.

При цьому, позивач вважає, що сам факт перебування під окупацією території, на якій розташований об`єкт відповідача, в період з 24.02.2022 по 09.09.2022 не є об`єктивною причиною відсутності доступу до газорозподільної системи та споживання відповідної послуги та не є достатньою підставою для звільнення від оплати за послуги за договором розподілу природного газу.

АТ "Харківгаз" звертає увагу суду, що адресою надання послуг з розподілу природного газу, згідно Додатку 4 до Заяви-приєднання, зазначено Куп`янськ вузловий, вул. Красна, 65Е, а не м. Куп`янськ, вул. Красна, буд. 65Е, яка вказана у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001170 від 18.11.2024, а відтак наданий доказ не відображає обставин, що стосуються точки комерційного обліку споживача за Договором.

Крім того, станом на момент внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001170 - 18.11.2024, було визначено, що майно виробничого підрозділу "Куп`янський відділ матеріально-технічного забезпечення" Регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" було пошкоджено/ знищено не зрозуміло в який період з 24.02.2022 по 09.09.2022, що також на переконання позивача, не є належним та допустимим доказом неможливості споживання послуг з розподілу природного газу.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши на їх підставі усі фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд приймаючи рішення у цій справі, виходить з наступного.

Як визначено статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу".

Статтею 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем визначено наступне:

- договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи;

- доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи;

- Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

- споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Згідно зі статтею 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

На підтвердження надання відповідачу послуги з розподілу належних йому об`ємів (обсягів) природного газу згідно умов Договору розподілу природного газу №РР016 від 01.01.2016 позивачем надано наступні акти наданих послуг:

- № ХАЯ82007181 від 30.04.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у квітні 2022 року склав 131 238,42 м. куб., вартість наданих послуг складає 313 397,35 грн (в т.ч. ПДВ 52 232,89 грн);

- № ХАЯ82008803 від 31.05.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у травні 2022 року склав 131 238,42 м. куб., вартість наданих послуг складає 313 397,35 грн (в т.ч. ПДВ 52 232,89 грн);

- № ХАЯ82010451 від 30.06.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у червні 2022 року склав 131 238,42 м. куб., вартість наданих послуг складає 313 397,35 грн (в т.ч. ПДВ 52 232,89 грн);

- № ХАЯ82012243 від 31.07.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у липні 2022 року склав 131 238,42 м. куб., вартість наданих послуг складає 313 397,35 грн (в т.ч. ПДВ 52 232,89 грн);

- № ХАЯ82013929 від 31.08.2022, згідно з яким об`єм розподіленого споживачу природного газу у серпні 2022 року склав 8 466,99 м. куб., вартість наданих послуг складає 20 219,17 грн (в т.ч. ПДВ 3 369,86 грн).

Водночас, вказані акти не підписані з боку відповідача, та надані за ними послуги останнім заперечуються.

Так, заперечуючи проти факту отримання послуг з розподілу природнього газу, відповідач стверджує, що через окупацію Куп`янської міської територіальної громади відповідачем з 24.02.2022 втрачено контроль та доступ до об`єктів газоспоживання ТЧ Куп`янськ за адресою: м. Куп`янськ, вул. Красна, 65Е.

Газоспоживаюче обладнання, що перебуває на балансі ТЧ Куп`янськ, обліковується відповідачем як втрачене майно через відсутність до нього доступу з початку окупації Російською Федерацією по теперішній час, про що свідчить реєстр втрачених об`єктів основних засобів відповідача, розташованих за адресою: м.Куп`янськ, вул. Красна, 65Е.

Проте, Реєстр втрачених об`єктів основних засобів відповідача, розташованих за адресою м.Куп`янськ, вул. Красна, 65Е, доданий відповідачем до матеріалів справи разом із відзивом, не є належним доказом пошкодження/руйнування об`єкту газоспоживання та підставою для проведення перерахунку оплати за надану послугу з розподілу природного газу.

Також не є належними доказами пошкодження/руйнування об`єкту газоспоживання додані до матеріалів справи листи Харківської обласної військової адміністрації від 27.03.2023 № 03-01-02/742 та Куп`янської міської військової адміністрації від 06.07.2023 № 1738, на які посилається відповідач.

Так, лист Харківської обласної військової адміністрації від 27.03.2023 № 03-01-02/742 містить інформацію про те, що на певних територіях, визначених відповідачем у запиті, ведуться бойові дії та заходи розмінування не проводяться.

Лист Куп`янської міської військової адміністрації від 06.07.2023 № 1738 інформує про те, що Куп`янська міська військова адміністрація не є носієм інформації про підтверджені факти влучання та пошкодження (руйнування) виробничих будівель зазначених у листі відповідача виробничих підрозділів.

Крім того, на підтвердження факту пошкодження майна АТ "Укрзалізниця", розташованого на вказаній території, у тому числі за адресою: Харківська обл., м.Куп`янськ, вул. Красна, 65Е, внаслідок збройної агресії Російської Федерації в період перебування такої території під окупацією, встановлення винних осіб з метою подальшого вирішення питання щодо відшкодування збитків, завданих АТ "Укрзалізниця" пошкодженням його майна, відповідачем надано до суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 за правовою кваліфікацією частини першої статті 438 Кримінального кодексу України.

Проте, вищевказане досудове розслідування ґрунтується на показаннях свідків та не містить доказів фактичного обстеження спірного об`єкту газоспоживання.

Отже, факт пошкодження/руйнування майна АТ "Укрзалізниця", розташованого за адресою: Харківська обл., м.Куп`янськ, вул. Красна, 65Е, ґрунтується на припущеннях та належними доказами не доведений.

Водночас, відповідно до наявних у відповідача даних з Інформаційної платформи за лютий, березень та травень 2022 року споживання природного газу з 26.02.2022 споживачем за ЕІС кодом 56ХО0R (Локомотивне депо Куп`янськ) в цей період не здійснювалось.

Обсяг природного газу, зазначеного у цих даних на рівні 4,11 - 4,12 м.куб, є виробничо-технологічними втрат/витратами природного газу, що розраховуються відповідно до Методики визначення розмірів нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу при здійсненні розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.11.2020 № 2033. З 17.05.2022 ЕІСкоди підрозділів відповідача (м. Куп`янськ) відкріплені від постачальника природного газу. З червня коди цих підрозділів на Інформаційній платформі відсутні.

Складені позивачем в односторонньому порядку акти наданих послуг у квітні 2022 року від 30.04.2022 № ХАЯ82007181, у травні 2022 року від 31.05.2022 №ХАЯ82008803, у червні 2022 року від 30.06.2022 № ХАЯ82010451, у липні 2022 року від 31.07.2022 № ХАЯ82013343, у серпні 2022 року від 31.08.2022 № ХАЯ82013929 містять дані щодо обсягів розподіленого природного газу, розрахованих позивачем самостійно за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року (в якому споживання природного газу відповідачем здійснювалось в штатному режимі без наявності будь-яких обставин непереборної сили, як-то повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України, перебування під окупацією території, на якій розташоване газоспоживаюче обладнання та виробничі потужності відповідача, руйнування газоспоживаючого обладнання споживача в цей період).

Тобто інформація, що міститься в перелічених вище актах є лише фіксацією обсягів розподіленого природного газу в попередньому газовому році, а не підтвердженням факту надання відповідних послуг позивачем у спірний період.

Отже, зазначені в актах об`єми розподіленого природного газу відповідачу (тобто факт надання позивачем відповідних послуг) не підтверджені жодними первинними документами, як-то даними комерційного вузла обліку (лічильника газу), отриманими в порядку, передбаченому розділом V договору, даними Інформаційної платформи, до якої мають доступ сторони, тощо.

Інших доказів здійснення розподілу природного газу на окуповану територію та відповідно виконання позивачем зобов`язань з надання таких послуг за Договором матеріали справи не містять.

При цьому, суд бере до уваги, що спір, який є предметом розгляду у цій судовій справі, виник під час таких загальновідомих обставин, як широкомасштабна воєнна агресія Російської Федерації на території України.

Так, 24 лютого 2022 року Російська Федерація, порушивши всі норми міжнародного права, почала військове вторгнення на територію України, зокрема, внаслідок чого військовослужбовцями загарбницької армії Російської Федерації було тимчасово окуповано м. Куп`янськ Харківської області.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 "Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року" Куп`янська міська територіальна громада Харківської області внесена до даного переліку як тимчасово окупована територія.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

За статтею 2 цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до статті 3 для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;

4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1- 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

За частиною четвертою статті 4, в умовах воєнного стану правовий режим тимчасово окупованої території, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається, змінюється і скасовується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Частиною другою статті 131 "Особливості переміщення товарів на/з тимчасово окупованої території" Закону передбачено, що на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

За частиною першою цієї ж статті положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Аналогічні положення містить і частина перша статті 13 Закону України "Особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території".

Воєнний стан в Україні був введений з 24.02.2022 із 05 год. 30 хв. Указом Президента України № 64/2022 та неодноразово продовжувався.

06.12.2022 Кабінет Міністрів України затвердив постанову "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, (із змінами), територія міста Куп`янськ Куп`янської міської територіальної громади в період з 24.02.2022 по 09.09.2022 відносилась до окупованих Російською Федерацією територій України, а з 09.09.2022 по 17.09.2022 до території активних бойових дій, з 17.09.2022 по теперішній час до територій можливих бойових дій.

Тож, з моменту введення воєнного стану на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 через окупацію Куп`янської міської територіальної громади відповідачем з 24.02.2022 втрачено контроль та доступ до перелічених вище об`єктів газоспоживання ТЧ Куп`янськ.

Відтак, за сукупністю зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено неможливість доступу до обладнання за адресою: м. Куп`янськ, вул. Красна, буд. 65Е та відповідно неможливість споживання послуги позивача з розподілу газу, що вказує на недоведеність виникнення у відповідача обов`язку з оплати таких послуг в силу об`єктивних та незалежних від нього обставин.

Водночас, з викладеного вбачається, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на такі території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що з огляду на приписи статті 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" його дія розповсюджується на спірні правовідносини у цій справі, а тому суд вважає правомірним застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 13 та частини другої статті 131 цього Закону.

Отже, виходячи з наведених норм, позивачу з 24.02.2022 по 09.09.2022 було заборонено надавати послуги відповідачу на окупованій теріторії.

Відтак, усі сформовані та надіслані відповідачу акти та рахунки за вищевказаний період є нікчемними, а тому не мають жодних правових наслідків.

За таких підстав, враховуючи відсутність у позивача права на отримання заявлених до стягнення грошових коштів в частині основного боргу в розмірі 1273808,57 грн, а також трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу за спірний період квітень-серпень 2022 року, та відсутність у відповідача кореспондованого зобов`язання їх сплачувати, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, слід звернути увагу на те, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

У зв`язку з відмовою у позові, судові витрати зі сплати судового збору суд покладає на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вул. Безлюдівська, буд. 1, м. Харків, 61109; ) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ), в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7, м. Харків, 61052; ), про стягнення 1375254,50грн - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "10" лютого 2025 р.

Суддя Н.М. Кухар