ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про відмову у видачі судового наказу
03.02.2025 м. Харків Справа № 905/49/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Рубцової Олени Валентинівни ( АДРЕСА_1 ; ідент. код НОМЕР_1 ) за вх. № 396/25 від 23.01.2025 про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Василенко Андрія Сергійовича ( АДРЕСА_2 ; ідент. код НОМЕР_2 ) грошової заборгованості за договором безоплатного користування майном (позички) №12.0423-1/СО від 20.04.2023 в розмірі 69 357 грн,
ФОП Рубцова О.В. звернулась до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Василенко А.С. грошової заборгованості за договором безоплатного користування майном (позички) №12.0423-1/СО від 20.04.2023 в розмірі 69 357 грн.
В обґрунтування своєї вимоги заявник посилається на невиконання боржником зобов`язання за договором безоплатного користування майном (позички) №12.0423-1/СО від 20.04.2023 в частині повернення майна, що є підставою для стягнення з нього грошової заборгованості, яка визначена вартістю такого майна.
Відповідно до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Зі змісту договору безоплатного користування майном (позички) №12.0423-1/СО від 20.04.2023, який укладено між ФОП Рубцова О.В. (позичкодавець, заявник) та ФОП Василенко А.С. (користувач, боржник) та на який заявник посилається в обґрунтування своєї вимоги, вбачається, що за цим договором позичкодавець передає в безоплатне тимчасове користування користувачу майно з метою розміщення на ньому продукції торгової марки «PLATINUM», а останній зобов`язується повернути те саме майно (п.1.1 договору). Перелік, вартість та характеристики майна, що передається в користування за цим договором, визначені в додатку №1 до цього договору (надалі майно) (п. 1.2 договору).
Підписання договору засвідчує факт передачі майна позичкодавцем користувачу. У разі припинення цього договору майно повертається позичкодавцю. Майно вважається поверненим позичкодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі (п.п. 2.1, 2.3 договору).
У розд. 3 договору визначені права та обов`язки сторін. Зокрема, користувач зобов`язався використовувати майно відповідно до його призначення та умов цього договору з метою розміщення на ньому продукції торгової марки «PLATINUM»; у разі припинення договору повернути позичкодавцеві майно у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в користування, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати наймодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) майна. Позичкодавець має право достроково забрати майно або його частину, попередивши про це користувача за 10 календарних днів; розірвати договір достроково, попередивши про це позичкодавця не менше, ніж за 3 календарних дні.
У разі неповернення майна у строк, втрати, знищення майна або повернення майна із суттєвими пошкодженнями або недоліками, позичкодавець має право вимагати від користувача стягнення збитків у розмірі вартості майна, визначеної у додатку №1 до цього договору (п. 4.4 договору).
Цей договір укладено строком на 2 роки з дня його підписання. При відсутності письмових заперечень з боку однієї з сторін, дія даного договору подовжується кожного разу на новий річний термін. Кожна зі сторін вправі відмовитися від договору в будь-який час, попередивши про це в письмовій формі іншу сторону за три календарних дні (п. 7.1 договору).
На підставі акту приймання-передачі майна від 20.04.2023, який є додатком до договору, заявник передав боржнику майно: стенд під мийки зі штучного каменю «ЛОФТ» 1 шт., стенд під гранітні мийки «ВЕЛИКИЙ» 1 шт., стенд під мийки «ЛОФТ» Handmade 1 шт., стенд під гранітні мийки «ЯЛИНКА» 2шт., стенд під змішувачі 1 шт. на загальну суму 69 357 грн.
Також заявник посилається на лист від 20.11.2024, який направлений боржнику та яким повідомлено його про розірвання договору та необхідність повернення майна до 01.12.2024 у зв`язку з припиненням замовлення, а також попереджено про те, що в разі не повернення майна заявник буде звертатися до суду про повернення майна або стягнення його вартості.
Отже, виходячи з аналізу умов договору та обставин, на які посилається заявник, заявлена вимога фактично стосується стягнення не грошової заборгованості за договором, а збитків, які завдані неповерненням боржником майна та які визначені вартістю такого майна (застосування наслідків невиконання боржником зобов`язання щодо повернення майна у вигляді відшкодування його вартості).
При цьому, стягнення збитків (вартості неповернутого майна), хоча і має грошовий характер, проте за своєю правовою природою є однією із форм цивільно-правової відповідальності і відповідно до приписів ст. ст. 22, 1166 ЦК України для її застосування необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками, вини.
Одночасно, вимога про стягнення збитків (вартості неповернутого майна), з урахуванням необхідності доведення заявником і встановлення судом усіх елементів складу цивільного правопорушення, вимагає вирішення відповідного спору виключно в порядку позовного провадження.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги викладене, а також те, що ФОП Рубцовою О.В. заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 148 ГПК України, господарський суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.3 ч.1 ст. 152 ГПК України.
Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 ГПК України). У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається (ч. 1 ст. 151 ГПК України).
Керуючись ст.ст. 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відмовити Фізичній особі-підприємцю Рубцовій Олені Валентинівні у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Василенко Андрія Сергійовича грошової заборгованості за договором безоплатного користування майном (позички) №12.0423-1/СО від 20.04.2023 в розмірі 69 357 грн.
Ухвала набирає законної сили 03.02.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.
Повна ухвала складена 03.02.2025.

Суддя Л.В. Ніколаєва