УХВАЛА

про визнання виконавчого документу

таким, що не підлягає виконанню

м. Київ

06.02.2025Справа № 910/3022/22

За позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національний банк України

про стягнення збитків у сумі 390 255 270,00 грн.

Щодо розгляду заяви б/н від 21.01.2025 року «Про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню» Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

Суддя Котков О.В.

Представники учасників справи: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі № 910/3022/22 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 у цій справі рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2022 скасовано та прийнято нове рішення, яким закрито провадження у справі.

Постановою Верховного Суду від 27.04.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 у справі № 910/3022/22 скасовано та справу передано на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задоволено; рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі № 910/3022/22 скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з АТ "МР БАНК" на користь АТ "Ощадбанк" збитки у розмірі 390 255 270 грн, 872 100 грн судового збору за подання позовної заяви та 1 302 525 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 09.11.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 у справі № 910/3022/22 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2024 у справі № 910/3022/22 апеляційну скаргу АТ "Ощадбанк" залишено без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2022 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 заяву Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3022/22 задоволено; стягнуто з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" 1 736 700,00 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

14.01.2025 на виконання вищезазначеної додаткової постанови Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

22.01.2025 через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надійшла заява б/н від 21.01.2025 «Про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню», в якій заявник просить визнати наказ Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 у справі № 910/3022/22 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 року розгляд заяви б/н від 21.01.2025 «Про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню» Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" призначено на 06.02.2025.

24.01.2025 через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" надійшла заява про розгляд заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню без участі представника АТ «МР Банк».

Розглянувши б/н від 15.11.2024 року «Про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню частково» Державного підприємства «Гарантований покупець», суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).

Загалом, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили.

Так, законодавець вказаною статтею визначає підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, зокрема: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Під відсутністю обов`язку слід розуміти, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Під іншими причинами слід розуміти відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій відносно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо), наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

Згідно правової позиції, вкладеної в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/15-ц, наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

У межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 910/8665/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2025 року Господарським судом міста Києва видано наказ про стягнення з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" 1 736 700,00 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

В обґрунтування поданої заяви Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" посилається на те, що Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" сплачено на користь Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк" кошти в розмірі 1 736 700,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 11526 (#301) від 06.12.2024 року.

За приписами частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи, що обов`язок Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за наказом Господарського суду міста Києва № 910/3022/22 від 14.01.2024 року відсутній, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та визнати наказ Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 року у справі № 910/3022/22 таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з його добровільним виконанням.

Керуючись ст. 232, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 21.01.2025 року «Про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню» Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" у справі № 910/3022/22 - задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 14.01.2025 року у справі № 910/3022/22 таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з його добровільним виконанням.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 11 лютого 2025 року.

Суддя О.В. Котков