СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Харків Справа № 922/2812/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представники сторін у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради "Комуненерго" (вх.№3042Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2024, прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Калантай М.В., дата складання повного тексту рішення - 16.12.2024, у справі №922/2812/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків,

до Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради "Комуненерго", смт Безлюдівка Харківської області,

про стягнення 379 261, 66грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради "Комуненерго" про стягнення 379 261, 66грн, з яких: 357 703, 04грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 6 693, 16грн 3% річних, 14 865, 46грн інфляційних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати електричної енергії, спожитої за договором про постачання електричної енергії споживачу №705 від 29.04.2022 за період січень-травень 2024 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.12.2024 позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради "Комуненерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" 6 693, 16грн 3% річних, 14 865, 46грн інфляційних, 4 551, 14грн судового збору; у частині вимог про стягнення 357 703, 04грн заборгованості за спожиту електричну енергію провадження у справі закрито.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що відповідач під час розгляду справи погасив суму основної заборгованості, відтак, суд закрив провадження у справі в частині вимог про стягнення 357 703, 04грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період з січня по травень 2024 року у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних суд першої інстанції визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2024 у справі №922/2812/24 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Також апелянт просить стягнути з позивача на свою користь судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6 826, 71грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог і вирішив питання заліку зустрічних однорідних вимог.

Також апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд не вирішив питання повернення сплаченого позивачем судового збору у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині основного боргу, а стягнув цей збір з відповідача.

Крім того, апелянт зазначає, що укладеним договором не передбачено можливості стягнення 3% річних та інфляційних. Також апелянт вважає, що його двічі притягнуто до юридичної відповідальності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради "Комуненерго" на рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2024 у справі №922/2812/24; встановлено учасникам справи строк до 13.01.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 13.01.2025 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на "05" лютого 2025 р. о 10:30год.

10.01.2025 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що погашення відповідачем основної заборгованості свідчить про відсутність спору в цій частині, а розподіл витрат суд першої інстанції здійснив згідно з вимогами чинного законодавства.

Позивач посилається на те, що він нарахував 3% річних та інфляційні на підставі положень Цивільного кодексу України за порушення строків виконання зобов`язання.

З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

14.01.2025 від апелянта надійшла заява про розгляд скарги за відсутності його представника.

Учасники справи своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, їх уповноважені представники у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином завчасно повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, неявка уповноважених представників учасників справи не перешкоджає розгляду скарги, про що учасники були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2024, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційні скарзі доводи апелянта та доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії", з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

У зв`язку з тим, що відповідачем було подано підписану заяву - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах Комерційної пропозиції №1П, фактично споживалась електрична енергія, договір про постачання електричної енергії споживачу №705 від 29.04.2022 (далі - Договір) вважається укладеним.

З 01.01.2023 Комерційну пропозицію №1П було змінено на Комерційну пропозицію №1/23П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50 000 кВт*год на місяць (далі - Комерційна пропозиція 1/23Р від 01.01.2023).

Порядок розрахунків за Договором визначається відповідно до Комерційної пропозиції 1/23П від 01.01.2023.

16 червня 2023 року відповідно до додаткової угоди до Договору "найменування Споживача Комунальне підприємство Харківської районної ради "Комуненерго" змінено на "найменування Споживача Комунальне підприємство Безлюдівської селищної ради "Комуненерго".

Згідно з пунктом 2.1 Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 5.5 Договору встановлено, що розрахунковий період за цим договором зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору (пункт 5.7 Договору).

Згідно з пунктом 5.10 Договору, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору.

Відповідно до пункту 6.2 Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Згідно з умовами пункту 5 Комерційної пропозиції № 1/23П від 01.01.2023, рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Пунктом 6 Комерційної пропозиції №1/23П від 01.01.2023 передбачено, що звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії здійснюється шляхом оформлення між Споживачем та Постачальником "Акту прийому-передачі електричної енергії", сформованого згідно з даними на останній день розрахункового періоду споживача. Постачальник надає Споживачу два примірника "Акту прийому-передачі електричної енергії", які Споживач протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання підписує, за наявності - скріплює печаткою та передає один з них Постачальнику особисто або надсилає на адресу його місцезнаходження, визначену в Договорі. "Акти прийому-передачі електричної енергії" надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладання відповідної додаткової угоди до Договору. В разі неотримання Споживачем "Актів прийому-передачі електричної енергії" у відповідних структурних підрозділах за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, Постачальник направляє "Акти прийому-передачі електричної енергії" Споживачу поштовим зв`язком. У разі неповернення Споживачем "Акту прийому-передачі електричної енергії" протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання, він вважається погодженим сторонами та вважається підписаним.

Згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго" відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за період з квітня 2022 року по травень 2024 року.

Станом на 01.06.2024 сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію за Договором за період січень-травень 2024 року складає 357 703, 04грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, позивач нарахував також 6 693, 16грн 3% річних та 14 865, 46грн інфляційних.

Під час розгляду судом першої інстанції справи відповідно до платіжної інструкції №37 від 17.10.2024 відповідачем було сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію за період з січня 2024 року по травень 2024 року у сумі 357 703, 04грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке ж положення міститься і в статті 173 Господарського кодексу України.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі, у зв`язку із несвоєчасною оплатою відповідачем отриманої від позивача електричної енергії, що стало підставою для нарахування позивачем 3% річних, інфляційних відповідно до умов договору та положень цивільного та господарського законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що розрахунки за спожиту відповідачем електроенергію є обґрунтованими; відповідач проти них не заперечує, як і не спростовує несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії.

Більше того, під час розгляду судом першої інстанції справи відповідно до платіжної інструкції №37 від 17.10.2024 відповідачем було сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію за період з січня 2024 року по травень 2024 року у сумі 357 703, 04грн.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог і вирішив питання заліку зустрічних однорідних вимог.

Відповідачем під час розгляду справи місцевим господарським судом було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилався на проведення заліку зустрічних однорідних вимог відповідно до заяви.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, надав оцінку доводам відповідача та дійшов висновку щодо відсутності підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог в рамках погашення заборгованості з електричної енергії за іншим договором про постачання електричної енергії.

Зазначене не є порушенням норм процесуального права щодо розгляду спору в межах заявлених позовних вимог.

До того ж, відповідачем під час розгляду справи було сплачено основну заборгованість, відтак, як і зазначає апелянт в апеляційній скарзі, з цього приводу спір вичерпано.

Також апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд не вирішив питання повернення сплаченого позивачем судового збору у зв`язку із закриття провадженням у справі в частині основного боргу, а стягнув цей збір з відповідача.

Судова колегія зазначає, що частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вірно дійшов висновку суд першої інстанції, оскільки відповідач сплатив суму заборгованості за спожиту електричну енергію лише після відкриття провадження у даній справі, спір виник саме внаслідок неправильних дій відповідача.

Відтак, вірно поклав судовий збір на відповідача у повному розмірі, сплаченому позивачем за подання даного позову.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 Цивільного кодексу України.

Так, за частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

Враховуючи неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, позивач нарахував 6 693, 16грн 3% річних та 14 865, 46грн інфляційних.

Щодо нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних суд першої інстанції визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Апелянт не висловив заперечень щодо арифметичної вірності нарахованих 3% річних та інфляційних.

Однак, посилається на те, що укладеним договором не передбачено можливості стягнення 3% річних та інфляційних; також апелянт вважає, що його двічі притягнуто до юридичної відповідальності.

Судова колегія зазначає, що 3% річних і інфляційні за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, що не є відповідальністю за невиконання зобов`язання у розумінні статей 617 Цивільного кодексу України, 218 Господарського кодексу України.

Враховуючи положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право кредитора нарахувати як 3% річних за користування грошовими коштами, так і інфляційні.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Поряд з цим, і пунктом 8 Комерційної пропозиції № 1/23П від 01.01.2023 передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 та п. 4 даної комерційної пропозиції, Постачальник має право провести нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, прийнятого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради "Комуненерго" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2024 у справі №922/2812/24 без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Безлюдівської селищної ради "Комуненерго" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 06.12.2024 у справі №922/2812/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 11.02.2025.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна