ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" лютого 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4429/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, )

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А, )

про стягнення 77327,69 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Кулініченко К.Г., діє на підставі довіреності

від відповідача: Міняйло О.М., діє на підставі довіреності

Суть спору: Акціонерне товариство Українська залізниця звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області про стягнення 77327,69 грн., з яких: 60768,01 грн. заборгованості за розподіл електричної енергії, 9907,69 грн. пені, 1099 грн. 3% річних та 2524,99 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії на підставі заяви-приєднання щодо повної та своєчасної сплати за послуги з розподілу електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/4429/24; розглядати справу вирішено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

06.11.2024 за вх.№40099/24 до суду від позивача надійшли оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду, які були оглянуті судом.

09.12.2024 за вх.№43979/24 до суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку надання відзиву на позовну заяву.

11.12.2024 за вх.№44300/24 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, а у випадку задоволення позову просить суд зменшити розмір пені та 3% річних до мінімального розміру. Так, відповідач вказує, зокрема, наступне:

- позивач ніяк не доводить факт споживання відповідачем нарахованої електричної енергії, крім актів приймання-передачі та актів звіряння рахунків, що підписані лише позивачем, нарахована заборгованість виходить за межі дії договору, оскільки договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого майна) від 31.03.2017 №58/1 було розірвано 02.02.2024, що підтверджується копією акту від 02.02.2024 та надані позивачем акти дублюють один одного, що викликає обґрунтовані сумніви в їх достовірності;

- позивач надає до суду копію заяви приєднання, що підписана Іваном Жуком, за умовами якої споживач з 01.01.2019 приєднується до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу за посиланням www.uz.gov.ua на умовах договору про постачання електричної енергії №069 від 26.10.2017 за особовим рахунком №069; між сторонами справи було укладено саме договір постачання електричної енергії від 26.10.2017 №УЗ/ЕЕЦ/О-17-01/169/5362, а в заяві про приєднання йдеться мова саме про договір постачання електричної енергії від 26.10.2017 №069, що за реквізитами відрізняється від того, що дійсно був укладений між сторонами; договір від 26.10.2017 №069 позивачем також не додано до матеріалів справи, крім того в заяві йдеться про договір, який розміщений на сайті оператора системи розподілу за посиланням www.uz.gov.ua; дійсно на сайті позивача є типовий договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (архівована папка), 4 версія https://uz.gov.ua/about/activity/electropostachannia/electro_consumers/contracts; в типовому договорі є певні прочерки такі як ліцензія, розмір пені, додатки, тощо, що також не дає можливості чітко ідентифікувати умови договору, до якого нібито відповідач приєднався, іншого договору з реквізитами, тощо, до якого нібито приєднався відповідач, позивачем надано суду не було;

- в об`єкті оренди, на утримання якого був укладений договір, розташовувався пост поліції, але з початку війни в Україні, пост було ліквідовано та ніхто не знаходився на місці об`єкта оренди протягом тривалого часу, а тому споживання електричної енергії відповідачем взагалі не могло відбутись;

- позивач взагалі ніяк не доводить за яким саме договором останній нараховує заборгованість відповідачу, наявність договору, до якого нібито приєдналось ГУНП в Одеській області та не доводить наявність такої заборгованості (окрім актів, які підписані лише позивачем);

- договором чітко не визначено протягом якого строку нараховується пеня, а тому в даному випадку може бути застосовано положення ст. 232 ГК України; пеня має нараховуватись саме за період з 07.04.2024 по 07.10.2024 та її загальний розмір мав би бути 8119,00 грн. згідно з розрахунком пені, що є додатком до позову; разом з тим, ч.3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення; отже, в разі задоволення позову, на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України відповідач просить суд зменшити розмір пені до мінімальної.

11.12.2024 за вх.№44374/24 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

17.12.2024 за вх.№45190/24 до суду від позивача надійшло клопотання про продовження строку надання відповіді на відзив на позовну заяву.

19.12.2024 за вх.№45440/24 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій відповіді на відзив позивач вказує, зокрема, наступне:

- договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого майна) від 31.03.2017 №58/1 було розірвано 02.02.2024, про що позивачу стало відомо 13.03.2024; відповідно до п.2.5 договору №УЗ/ЕЕЦ/О-17-01/169 від 26.10.2017 у разі звільнення відповідачем займаного приміщення, відповідач зобов`язаний був повідомити позивача за 20 робочих днів до дня зміни власника приміщення, в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених договором, до дня зміни власника приміщення включно; відповідач порушив умови договору та сповістив про те, що об`єкт повернено з оренди до комунальної власності лише 13.03.2024, тому позивач вважає, що договір був дійсний у лютому 2024 року та виставляє заборгованість згідно останніх показань лічильника, які були зняті 29.02.2024;

- згідно з п.4 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 оператори системи розподілу укладають договори про надання послуг з розподілу електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР; відповідач споживав електричну енергію та підписав заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, тобто починаючи з 01.01.2019 по березень 2024 року між позивачем, що є оператором системи розподілу згідно ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії (постанова НКРЕКП від 08.11.2018 №1395), та відповідачем діяли умови публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії;

- для здійснення оплати за послуги з розподілу електричної енергії, позивачем протягом 2023-2024 років неодноразово відповідачу надсилалися акти приймання-передачі наданих послуг, рахунки та акти звіряння розрахунків, що підтверджують листи від 03.11.2023 №ЕЕОлн1-1/400 та від 09.02.2024 №ЕЕОлн1-1/47; нарахування відбувалися згідно показань лічильника; знятті показання підтверджуються актом №ЕЕОлн-1/2024/2-01149 від 29.02.2024; протягом 2022-2023 років на орендованому відповідачем об`єкті відбувалося споживання електричної енергії сторонніми особами з відома відповідача, що підтверджується фактами, викладеними у доповідній записці т.в.о. начальника Білгород-Дністровського РВН ГУПН в Одеський області полковника поліції Олександра Звягінцева, яка додана до листа від 11.03.2024 №25/285; відповідач в свою чергу не забезпечив відключення електричної енергії та опломбування лічильника, жодного з надісланих актів не було підписано та повернуто відповідачем всупереч вимогам п.8 додатку №4 до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії;

- позивач надав до суду копію заяви-приєднання, що підписана Іваном Жуком, за умовами якої споживач з 01.01.2019 приєднується до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу за посиланням www.uz.gov.ua на умовах договору про постачання електричної енергії №069 від 26.10.2017 за особовим рахунком №069 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом; заявою-приєднання, відповідач з 01.01.2019 приєднався саме до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу за посиланням www.uz.gov.ua. на умовах договору про постачання електричної енергії від 26.10.2017; у заяві-приєднання вказано в якості номеру договору про постачання електричної енергії номер особового рахунку відповідача (№069);

- заява-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії надається споживачу та повертається споживачем на адресу ОСР; заява-приєднання, яка була підписана керівником відповідача була повернута позивачу саме у такому вигляді; позивач не несе відповідальності за порушення ДСТУ 4163:2020 керівником відповідача.

25.12.2024 за вх.№45995/24 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які прийнято судом до розгляду. У поданих запереченнях відповідач повторно вказує на необґрунтованість вимог позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 25.12.2024 призначено розгляд справи №916/4429/24 у судовому засіданні з повідомленням сторін; судове засідання з розгляду справи призначено на 16.01.2025 об 11:20.

15.01.2025 за вх.№1406/25 до суду від відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання, яке судом у протокольній формі задоволено.

З метою забезпечення учасникам справи можливості для реалізації їх процесуальних прав, судом у судовому засіданні 16.01.2025 у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 06.02.2025 об 11:15.

У судовому засіданні 06.02.2025 представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.02.2025 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб. Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Справа №916/4429/24 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

У судовому засіданні 06.02.2025 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 06.02.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

31.03.2017 між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (орендодавець) та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (орендар) був укладений договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна №58/1, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (надалі - майно), нежитлові приміщення будівлі КПП ДАІ, загальною площею 60,3 кв.м, розміщене за адресою: 67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровське, смт. Затока; майно передається в оренду для розміщення підрозділу Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Згідно з п.п. 2.1, 2.5 договору №58/1 орендар вступає в строкове платне користування майном з дати підписання сторонами акта приймання-передачі майна; майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

За п.4.8 договору №58/1 витрати за надані комунальні послуги (вода, стоки, електроенергія, опалювання) сплачуються орендарем згідно з діючими угодами з установами, які надають ці послуги.

У відповідності до п.9.1 договору №58/1 цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, діє з 31 березня 2017 року до 28 лютого 2020 року включно.

26.10.2017 між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця (постачальник) та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії №УЗ/ЕЕЦ/О-17-01/169/5362, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 3,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п.9.4 договору №УЗ/ЕЕЦ/О-17-01/169/5362 цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін дії договору оренди індивідуального визначеного (нерухомого або іншого) майна №58/1 від 31.03.2017.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 08.11.2018 №1395, зокрема:

- видано Публічному акціонерному товариству Українська залізниця () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності відповідно до додатка;

- анульовано Публічному акціонерному товариству Українська залізниця () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії (передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами) та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видані відповідно до постанови НКРЕКП від 19 лютого 2016 року №213, на підставі пункту 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії;

- зобов`язано Публічне акціонерне товариство Українська залізниця до 01 січня 2019 року укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачами, електроустановки яких приєднані до системи розподілу електричної енергії Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, та договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з електропостачальниками, які мають намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії таким споживачам, із відкладальною умовою набрання ними чинності з 01 січня 2019 року.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.12.2018 №1669 внесено до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 08 листопада 2018 року №1395 такі зміни: 1) у назві постанови абревіатуру ПАТ замінити абревіатурою АТ; 2) у тексті та назві додатка до постанови слово Публічне в усіх відмінках виключити.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила).

Відповідно до п.4 Правил (в редакції на 28.12.2018) у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії. Споживачам, приєднаним до мереж ОСР/ОСП, що не мають права на універсальну послугу, разом із заявою-приєднанням до договору споживача про розподіл електричної енергії можуть надаватись паспорти точок розподілу, оформлені відповідно до Правил.

В матеріалах справи наявна підписана та скріплена печаткою Головного управління Національної поліції в Одеській області заява-приєднання без дати до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що є додатком №1 до договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, відповідно до якої:

- на виконання вимог Закону України Про ринок електричної енергії, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою безперервного електрозабезпечення за об`єктом споживача ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока (ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача 223203) учасник роздрібного ринку електричної енергії, яким є оператор системи розподілу АТ Укрзалізниця, який діє на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії (постанова НКРЕКП від 08.11.2018 №1395) повідомляє про припинення АТ Укрзалізниця діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та приєднання споживача з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - договір), розмішеного на сайті оператора системи розподілу за посиланням www.uz.gov.ua, на умовах договору про постачання електричної енергії №069 від 26.10.17 за особовим рахунком №069 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом в разі відсутності письмових заперечень до 01.01.2019 щодо укладення договору;

- договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору, яка повертається споживачем на адресу учасника роздрібного ринку, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з заявою-приєднанням та/або з дати, вказаної в заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміни не звернувся до учасника ринку із запереченням щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив певний обсяг електричної енергії; погодившись з цією заявою-приєднанням (акцептувавши її), споживач засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору в повному обсязі; з моменту акцептування цієї заяви-приєднання споживач та оператор системи розподілу набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.

В матеріалах справи наявний договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, відповідно до якого цей договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (надалі - публічний договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам (надалі - споживач) як послуги оператора системи; цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Згідно з вказаним публічним договором:

- оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи (п.2.1 договору);

- споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 Порядок розрахунків (п.2.3 договору);

- за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених додатком 4 до цього договору, у разу якщо главою 5 цього договору передбачено, що оплату за послугу з розподілу здійснює споживач безпосередньо оператору системи, споживач сплачує оператору системи пеню у розмірі __% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком (п.8.5 договору);

- цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання; договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов; договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України (п.11.1 договору).

Додаток №4 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії визначає порядок розрахунків, зокрема:

- оплата вартості послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та інших платежів проводиться споживачем виключно у грошовій формі на поточний рахунок оператора системи за розрахунковий період, який становить один календарний місяць (п.1 додатка №4 до договору);

- тарифи (ціни) за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії на ринку електричної енергії встановлюються регулятором та розміщуються на офіційному веб-сайті оператора системи;

- за підсумками місяця оператор системи надає споживачу: - акт приймання-передачі наданих послуг з розподілу (передачі) електричної енергії; - акт про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії; оформлені належним чином акти споживач повертає оператору системи у п`ятиденний термін; у разі неповернення споживачем належно оформленого акту та за відсутності заперечень останній вважається підтвердженим; рахунки на оплату послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, пеню, інфляційні збитки, річні виписуються оператором системи окремо та надаються споживачу;

- рахунки на оплату можуть надаватися у паперовому вигляді у відповідних структурних підрозділах оператора системи, поштовим зв`язком, факсимільним зв`язком, електронною поштою або іншими способами з використанням новітніх інформаційних технологій у системі електронного документообігу; у разі неотримання споживачем протягом 2-х робочих днів після останнього дня розрахункового періоду рахунків на оплату в паперовому вигляді оператор системи на 3-й день надсилає їх поштовим зв`язком, факсимільним зв`язком або електронною поштою.

12.03.2020 між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (орендодавець) та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (орендар) укладено додаткову угоду №1 до договору №58/1 від 31.03.2017, якою продовжено строк дії договору оренди нежитлових приміщень будівлі, загальною площею 60,3 м.кв, розташованих за адресою: 67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока до 28.12.2022.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано, зокрема, наступні документи:

- акт приймання-передачі наданих послуг №069 за послуги розподілу електричної енергії (підписані з боку позивача): за червень 2023 року на суму 35712,89 грн.; за вересень 2023 року на суму 2458,86 грн.; за жовтень 2023 року на суму 1303,08 грн.; за грудень 2023 року на суму 8140,28 грн.; за січень 2024 року на суму 1650,60 грн.; за лютий 2024 року на суму 11502,30 грн.; всього на суму 60768,01 грн.;

- рахунки за послуги з розподілу електричної енергії №990691, в яких вказано як суму за кожний місяць, так і суму з урахуванням початкового сальдо, а саме: від 30.06.2023 на суму 35712,89 грн.; від 29.09.2023 на суму 38171,75 грн., від 31.10.2023 на суму 39474,83 грн.; від 29.12.2023 на суму 47615,11 грн.; від 31.01.2024 на суму 49265,71 грн.; від 29.02.2024 на суму 60768,01 грн.;

- супровідні листи від 03.11.2023, 09.02.2024, 12.03.2024 про направлення відповідачу рахунків та актів приймання-передачі наданих послуг за: лютий 2024 року, січень 2024 року; жовтень 2023 року;

- акт №ЕЕОлн-1/2024/2-01149 від 29.02.2024 контрольного огляду засобів вимірювальної техніки.

У доповідній записці т.в.о. начальника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 26.01.2023 вказано, що нежитлові приміщення будівлі КПП ДАІ, загальною площею 60,3 кв.м, розміщене за адресою: 67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, в наявний час використовуються як блок-пост силами територіальної оборони, Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області не експлуатується та в подальшому експлуатація не передбачається; нежитлові приміщення селищного відділення міліції, загальною площею 77,7 кв.м, розміщене за адресою: 67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Приморська, 23, Білгород-Дністровським РВП ГУНП в Одеській області не експлуатується та в подальшому експлуатація не передбачається, так як використовувалось та в подальшому планується використовувати для станції туристичної поліції будівлю Затоківської селищної ради за адресою: 67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Приморська, 21.

02.02.2024 між Кароліно-Бугазькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області (орендодавець) та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (орендар) складено акт повернення нерухомого майна, що належить до комунальної власності за договором оренди №58/1 від 31.03.2017, відповідно до якого, зокрема, датою припинення договору оренди є 02.02.2024, підставою припинення - лист ГУНП в Одеській області від 25.01.2024 №25/76.

У листі від 11.03.2024 відповідач повідомив позивача про те, що будівлі КПП ДАІ, загальною площею 60,3 кв.м, за адресою: Одеська область, сел. Затока, працівниками поліції не експлуатується вже кілька років та в подальшому експлуатація не передбачається; разом з цим, надаємо копію акту повернення з оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності за договором оренди від 31.03.2017 №58/1 від 02.02.2024 та копію доповідної записки від 26.01.2023 №63/1853 т.в.о. начальника Білгород-Дністровського РВП РУНП в Одеській області про те, що зазначена будівля не використовується.

У претензії від 11.06.2024 позивач повідомив позивача, зокрема, про наступне:

- починаючи з 01.01.2019, Головне управління Національної поліції споживає електричну енергію та підписав заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, тобто на даний час між АТ Укрзалізниця, що є оператором системи розподілу згідно ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії (постанова НКРЕКП від 08.11.2018 №1395 зі змінами) та Головним управлінням Національної поліції (далі - споживач) діють умови публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - договір); відповідно до п.2.3 договору - споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 до цього договору Порядок розрахунків;

- з боку оператора системи розподілу всі умови договору виконувались належним чином; проте споживач з 2021 року не виконує свої обов`язки, передбачені п.2.3 договору, а саме не здійснює оплату за надання послуг; починаючи з 2021 року по 30.06.2023 працівники споживача, що знаходилися на пості поліції ГУПН перешкоджали доступу працівників оператора системи розподілу; лише 30.06.2023 було надано доступ та зняті показання засобів обліку за період 2021 року - 1 півріччя 2023 року, споживання електричної енергії за вищезазначений період склало 21378 кВтг; протягом 2023 року та у січні-лютому 2024 року було надано доступ для зняття показань засобів обліку, нарахування склали на суму 60768,01 грн.;

- для здійснення оплати за послуги з розподілу електричної енергії станом на 29.03.2024 по вищезазначеному договору, листом №ЕЕОлн1/79 від 12.03.2024 було надіслано рахунок №990691 від 29.02.2024, акт приймання-передачі наданих послуг №069 за лютий 2024 та акт звіряння розрахунків; підписані акти повернуто не було, оплата за період з 2021 року по 29.02.2024 проведена не була; станом на 07.06.2024, за Головним управлінням Національної поліції в Одеській області перед АТ Укрзалізниця існує заборгованість у розмірі - 60768,01 грн. за послуги з розподілу електричної енергії;

- ГУНП в Одеській області необхідно здійснити погашення заборгованості за договором шляхом безготівкового перерахування зазначеної суми на рахунок оператора системи розподілу у десятиденний строк з дня отримання даної претензії за визначеними реквізитами. В матеріалах справи наявні докази направлення вказаної претензії відповідачу засобами поштового зв`язку.

В матеріалах справи наявні надані позивачем нарахування за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії на загальну суму 60768,01 грн, а також розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.03.2024-07.10.2024: 9907,69 грн. пені, 1099 грн. 3% річних та 2524,99 грн. інфляційних втрат.

Несплата відповідачем вартості послуг з розподілу електричної енергії стала підставою для звернення позивача з відповідним позовом про стягнення основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності ч.ч. 1,2 ст. 45 Закону України Про ринок електричної енергії розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 46 Закону України Про ринок електричної енергії оператор системи розподілу має право: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з розподілу електричної енергії та інші послуги, надані на ринку електричної енергії.

За п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, результатом розподілу/передачі електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним учасником роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку. Оператор системи здійснює розподіл/передачу електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу (для оператора системи розподілу, оператора малої системи розподілу) або в точку передачі (для оператора системи передачі) до електроустановок споживачів на території діяльності відповідного оператора системи згідно з Кодексом систем розподілу/Кодексом системи передачі та на підставі договорів про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, що укладаються відповідно до цих Правил. Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу/передачі та має подати оператору системи письмову заяву про припинення розподілу/передачі електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, у тому числі у формі електронного документа, підписаного з використанням електронної ідентифікації, у разі укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, сплата рахунка оператора системи, за відсутності заперечень оператора системи.

За вимогами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: баланс імовірностей (balance of probabilities) або перевага доказів (preponderance of the evidence); наявність чітких та переконливих доказів (clear and convincing evidence); поза розумним сумнівом (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд зазначає, що як встановлено судом відповідач - Головне управління Національної поліції в Одеській області на підставі договору оренди від 31.03.2017 №58/1 прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (надалі - майно): нежитлові приміщення будівлі КПП ДАІ, загальною площею 60,3 кв.м, розміщене за адресою: 67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровське, смт. Затока; для розміщення підрозділу Головного управління Національної поліції в Одеській області. Так, умовами вказаного договору №58/1 на орендаря було покладено обов`язок зі сплати витрат за комунальні послуги (вода, стоки, електроенергія, опалювання) згідно з діючими угодами з установами, які надають ці послуги. На виконання вказаного обов`язку 26.10.2017 між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця (постачальник) та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії №УЗ/ЕЕЦ/О-17-01/169/5362, який був укладений на термін дії договору оренди індивідуального визначеного (нерухомого або іншого) майна №58/1 від 31.03.2017. Разом з тим, відповідно до постанови НКРЕКП від 08.11.2018 №1395 позивачу - АТ Українська залізниця видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії та анульовано на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії. В матеріалах справи наявна підписана та скріплена печаткою Головного управління Національної поліції в Одеській області заява-приєднання без дати до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Таким чином, виходячи з наявних матеріалів справи, враховуючи положення Закону України Про ринок електричної енергії, постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312, між сторонами у даній справі виникли правовідносини з надання послуг з розподілу електричної енергії, незалежно від факту того, хто саме використовував ці орендовані приміщення в спірний період.

З наявних матеріалів справи вбачається, що у спірний період сторонами не підписувались двосторонні акти приймання-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії, при цьому позиція відповідача зводиться до того, що жодних послуг він не отримував, оскільки не знаходився у відповідних приміщеннях, а позиція позивача зводиться до обчислення вартості цих послуг на підставі показників лічильника, подальшого виставлення відповідних актів наданих послуг та рахунків.

За таких обставин, проаналізувавши наявні матеріали справи та позиції обох сторін, суд дійшов висновку, що у відповідача виникли фактичні витрати за розподіл електроенергії у спірному орендованому ним майні, які розглядаються судом з урахуванням договору оренди від 31.03.2017 №58/1, оскільки саме у зв?язку з дією цього договору у відповідача були наявні зобов`язання зі сплати витрат за комунальні послуги, в тому числі і з розподілу електричної енергії. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, договір оренди від 31.03.2017 №58/1 припинився 02.02.2024, у зв`язку з укладенням 02.02.2024 акту повернення нерухомого майна. Таким чином, у відповідача наявні витрати по оплаті вартості розподілу електричної енергії саме по дату - 02.02.2024, тобто дати повернення орендованого майна.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що фактичні витрати на оплату вартості розподілу електричної енергії за період червня, вересня, жовтня, грудня 2023 року, січня 2024 року, а також за 01 та 02 лютого 2024 року склали 50058,97 грн., вартість яких позивачем доведена, а відповідачем не спростована. Разом з тим, щодо наданих послуг з розподілу електричної енергії після 02.02.2024, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення їх сплати на відповідача, оскільки, як було вказано судом, саме по 02.02.2024 у відповідача були наявні зобов`язання по оплаті розподілу електричної енергії до припинення договору оренди від 31.03.2017 №58/1 та повернення орендованого майна.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених Акціонерним товариством Українська залізниця позовних вимог та стягнення з відповідача 50058,97 грн. вартості послуг з розподілу електричної енергії, в решті заявленої до стягнення суми заборгованості судом відмовляється.

Іншого сторонами не доведено.

Щодо стягнення заявлених пені, 3% річних та інфляційних втрат господарський суд зазначає, що незважаючи на фактичні витрати відповідача по оплаті послуг з розподілу електричної енергії, господарський суд враховує, що орендовані приміщення фактично не використовувались відповідачем, дії щодо укладення фактичних договорів на компенсацію сторонами у спірний період також не укладено, таким чином оскільки нарахування сум відповідальності здійснено позивачем у зв?язку з порушенням відповідачем договірних зобов?язань, натомість у спірних правовідносинах йдеться не про порушення умов договорів, а про фактичне споживання за адресою орендованого відповідачем майна, відповідно суд не вбачає підстав для покладення на відповідача заявленої відповідальності з огляду на не доведення відповідного обчислення періодів прострочення.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених Акціонерним товариством Українська залізниця позовних вимог та стягнення з відповідача 50058,97 грн. витрат, в решті позову судом відмовляється.

Іншого сторонами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи докази вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в електронній формі через систему Електронний суд покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця задовольнити частково.

2.Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (65080, Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15-А, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ) 50058 /п`ятдесят тисяч п`ятдесят вісім/ грн. 97 коп. витрат та 1658 /одну тисячу шістсот п`ятдесят вісім/ грн. 26 коп. судового збору.

3.В решті позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 11 лютого 2025 р.

Суддя Ю.С. Бездоля