ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.02.2025м. СумиСправа № 920/1438/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу № 920/1438/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «ВОКС ЛЕКС» (02068, Київська область. м. Київ, вул. Степана Олійника, буд. 9, офіс 105, код 43275990)

до відповідача: фізичної особи підприємця Харченка Віктора Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 61 309, 61 грн

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з фізичної особи - підприємця Харченка Віктора Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «ВОКС ЛЕКС» заборгованість 61 309,61 грн (шістдесят одна тисяча триста дев`ять гривень 61 копійка), яка складається з: основна заборгованість - 34 620,45 грн; інфляційне збільшення - 12 718,13 грн; 15% річних - 13 971,03 грн, а також стягнути сплачений Позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу.

Крім того, в пункті прохальної частини позовної заяви позивач просить здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.12.2024 справу № 920/1438/24 розподілено для розгляду судді Джепі Ю.А.

Ухвалою суду від 05.12.2024 судом постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №920/1438/24; справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін про дату, час і місце судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі судом направлено на адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві (актуальність якої перевірена та підтверджується здійсненим на запит суду Витягом від 03.02.2024 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 69).

Зазначене відправлення повернуто на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи вищезазначену норму чинного господарського процесуального законодавства відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом

На момент розгляду справи відповідачем відзив на позовну заяву не надано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «І ІНВЕСТ 2019» (найменування до 27.04.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «е-Кард ЮА») (надалі Первісний кредитор) та Фізичною особою підприємцем Харченком Віктором Миколайовичем (надалі за текстом «Відповідач») укладено Договір № 27664/19 від 01.06.2021 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. Договору Первісний кредитор, як Постачальник, зобов`язується забезпечувати Відповідачу, як Покупцю, поставку товарів та послуг в мережі станцій, через систему Е100 з використанням Карток, а Покупець зобов`язується приймати товар та послуги у власність та оплачувати їх вартість на умовах визначених в договорі.

Первісним кредитором за період з 01.01.2022 року по 30.07.2024 належним чином виконано зобов`язання перед Відповідачем на загальну суму 95 444,69 грн (дев`яносто п`ять тисяч чотириста сорок чотири гривні 69 копійок).

У відповідності до пункту 4.3. Договору оплата здійснюється в останній день розрахункового періоду, але не пізніше 15 календарних днів з моменту виникнення у Покупця обов`язку щодо оплати, на підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату. Датою оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника (пункт 4.2. Договору).

Розділом «Терміни, які використовуються в даному Договорі» визначено, що «Розрахунковий період проміжок часу, протягом якого Покупець здійснює Угоди з використанням Карток, а Постачальник веде облік цих Угод. Даним договором встановлюється 2 розрахункових періоди: перший - з 1 числа по 15 число поточного місяця, та другий - з 16 числа по останній день місяця.».

Пунктом 3.4. Договору визначено, що Сторони можуть вести документообіг первинних облікових документів за даним Договором, в тому числі рахунків на оплату, актів наданих послуг, видаткових накладних, актів прийому передачі товару, актів прийому передачі послуг, специфікацій (додатків), актів звірки взаєморозрахунків та інших первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарських операцій за даним Договором, та застосовуються у бухгалтерському обліку в електронній формі.

Первинні облікові документи, складені в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України про електронні документи та електронний документообіг, визнаються сторонами як оригінали.

Для оплати виконаних перед Відповідачем зобов`язань, Первісним кредитором з використанням програмної продукції у вигляді онлайн-сервісу електронного документообігу «Вчасно», з накладення електронного цифрового підпису, направлено Відповідачу наступні рахунки на оплату (копії додаються):

№ 59003 від 15.01.2022 р. на суму 39 005,69 грн.

№ 62899 від 31.01.2022 р. на суму 21 684,00 грн.

№ 67281 від 15.02.2022 р. на суму 15 507,00 грн.

№ 71836 від 28.02.2022 р. на суму 19 248,00 грн.

Відповідачем, в свою чергу, за період з 01 січня 2022 року по 30 липня 2024 року, здійснено часткову оплату на загальну суму: 66 360,24 грн, з яких 5 536,00 грн. зараховано Первісним кредитором в погашення зобов`язань Відповідача, які виникли до 01.01.2022 року, що підтверджується актом звірки за грудень 2021 року і січень 2022 року та 60 824,24 грн зараховано Первісним кредитором в погашення зобов`язань, які виникли після 01 січня 2022 року.

Таким чином, станом на 02.12.2024 заборгованість Відповідача перед Первісним кредитором за Договором складала: 34 620,45 грн.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що по завершенні розрахункового періоду, Постачальник відправляє на електронну адресу Покупця наступні документи: видаткову накладну/акт прийому-передачі товарів; акт наданих послуг та рахунок на оплату з деталізованими розшифруваннями (де зазначені номери Карток за якими здійснювались Угоди, дати Угод, назви станцій на яких здійснені Угоди; кількість отриманих Товарів та Послуг). Договором визначено, що сторони можуть вести документообіг первинних облікових документів за даним Договором, в тому числі рахунків на оплату, актів наданих послуг, видаткових накладних, актів прийому передачі товару, актів прийому передачі послуг, специфікацій (додатків), актів звірки взаєморозрахунків та інших первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарських операцій за даним Договором, та застосовуються у бухгалтерському обліку в електронній формі. Первинні облікові документи, складені в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України про електронні документи та електронний документообіг, визнаються сторонами як оригінали.

Оскільки, Відповідач отримав направлені документи з використанням системи електронного документообігу «Вчасно», що підтверджується квитанціями «Вчасно», Відповідач в повній мірі повідомлений про існування заборгованості перед Первісним кредитором.

В подальшому, між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" (надалі за текстом -Позивач) укладено Договір № 112-65 про відступлення права вимоги від 30 липня 2024 року (надалі Договір відступлення № 112-65) (копія додається).

Згідно з пунктом 1.1. Договору відступлення № 112-65: « 1.1. Первісний кредитор передає належні йому права вимоги згідно з Договором № 27664/19 від 01.06.2021 року (надалі «Основний Договір»), укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «І ІНВЕСТ 2019» (найменування Товариства до 27 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «е-Кард ЮА») та Фізичною особою підприємцем Харченком Віктором Миколайовичем (код РНОКПП НОМЕР_1 , надалі «Боржник»), а Новий кредитор приймає право вимоги, що належне Первісному кредитору за Основним Договором.». Таким чином, відповідно до Договору відступлення, до Позивача від Товариства з обмеженою відповідальністю «І ІНВЕСТ 2019» (надалі Первісний кредитор) відійшло право вимоги до Відповідача за Договором № 27664/19 від 01.06.2021 року.

Відповідачем були порушені умови Договору та положення чинного законодавства України в частині розрахунків, що є його обов`язком відповідно до пункту 5.3.Договору та вимог чинного законодавства України.

Пунктом 7.2. Договору № 27664/19 від 01.06.2021 встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем свого обов`язку по оплаті придбаних Товарів та/або Послуг у встановлені цим Договором строки Покупець зобов`язаний заплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ятнадцять відсотків річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, у який фактично повинна була надійти оплата.

Пунктом 7.3 Договору № 27664/19 від 01.06.2021 сторони погодили, що позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору встановлюється тривалістю в три роки.

Враховуючи зазначене вище, станом на 29.11.2024 позивач просить стягнути загальну суму заборгованості, що складається з основної заборгованості у розмірі 34 620,45 грн, інфляційного збільшення у розмірі 12 718, 13 грн та 15 % річних у розмірі 13 971, 03 грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості в повному обсязі перед позивачем.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення шляхом звернення до суду в установленому законом порядку.

Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів особи є примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків шляхом звернення стягнення на грошові кошти та інше майно боржника, а також інші способи відшкодування майнової шкоди тощо.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 175 ГК України, майнові зобов`язання які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відносини поставки врегульовані статтями 264 - 271 ГК України, зокрема статтею 265 ГК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст.ст. 510, 511 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор, при цьому кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст. 513-516 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 615 Цивільного кодексу України вказує на те, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, а згідно зі статтею 692 ЦК України, якщо покупець відмовився оплатити товар, продавець має право вимагати оплати товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару та послуг в сумі 34 620, 45 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 34 620, 45 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Пунктом 7.2. Договору № 27664/19 від 01.06.2021 встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем свого обов`язку по оплаті придбаних Товарів та/або Послуг у встановлені цим Договором строки Покупець зобов`язаний заплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ятнадцять відсотків річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, у який фактично повинна була надійти оплата.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 15 % річних у розмірі 13 971, 03 грн та інфляційне збільшення у розмірі 12 718, 13 грн, розрахунок яких є аріфметично правильним та відповідає вимогам укладеного договору поставки та чинного законодавства, а тому такі вимоги також підлягають задоволенню судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом були досліджені докази, які наявні у справі, та надана їм правова оцінка.

З огляду на зазначене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Упозовній заяві позивачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 22 422,40 грн, який складається з судового збору у розмірі 2 422,40 грн, а також орієнтовно 20 000,00 грн. витрат на оплату професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом справи.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Питання розподілу витрат на правову допомогу суд не вирішує одночасно при ухваленні даного рішення, оскільки позивачем у позові заявлено про надання доказів таких витрат відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Стягнути з фізичної особи підприємця Харченка Віктора Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «ВОКС ЛЕКС» (02068, Київська область. м. Київ, вул. Степана Олійника, буд. 9, офіс 105, код 43275990) суму основного боргу у розмірі 34 620,45 грн ( тридцять чотири тисячі шістсот двадцять гривень 45 копійок), суму інфляційного збільшення у розмірі 12 718, 13 грн ( дванадцять тисяч сімсот вісімнадцять гривень 13 копійок), суму 15 відсотків річних у розмірі 13 971, 03 грн ( тринадцять тисяч дев`ятсот сімдесят одну гривню 03 копійки), а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн ( дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повні реквізити сторін зазначені у пункті 2 резолютивної частини цього рішення.

Суддя Ю.А. Джепа