РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2025Справа №910/13237/24

За позовомВійськової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс"
простягнення неустойки у загальному розмірі 1 599 975,00 грн
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Сидорчук Я.О.
від відповідача:Гладкий С.М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2024 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" про стягнення неустойки у загальному розмірі 1 599 975,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс" було порушено строки виконання свого зобов`язання з постачання товару за Договором №181/ВЗЗ-2022 від 10.05.2022, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої за період з 01.10.2022 по 26.11.2022 пені у розмірі 703 989,00 грн та штрафу у розмірі 895 986,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 відкрито провадження у справі №910/13237/24; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору; призначено підготовче засідання на 03.12.2024.

19.11.2024 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує, що під час виконання Договору №181/ВЗЗ-2022 від 10.05.2022 мали місце форс-мажорні обставини, підтверджені сертифікатом Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати №3200-22-1962 від 27.12.2022, які вплинули на виконання ТОВ "Олтекс" договору, а також свідчать про відсутність вини ТОВ "Олтекс" у порушенні виконання зобов`язань за Договором. Так, відповідач вказує, що основною сировиною для виготовлення курток костюма утеплювача є гладкопофарбоване трикотажне ворсове начісне полотно типу "фліс", єдиним виробником якого на території України є ПАТ "Трикотажна фабрика "Роза", в той час як через повномасштабне вторгнення РФ потреби в обсягах споживання зазначених трикотажних полотен швейними підприємствами одномоментно зросли у кілька разів, оскільки воно широко використовується для виробництва предметів одягу речового майна для потреб Збройних Сил України, інших силових відомств та формувань. Відповідач вказує, що з огляду на наведене, ним було замовлено гладкопофарбоване трикотажне ворсове начісне полотно типу "фліс" за межами України, а саме у Polartek LLC (Андовер США) з поставкою з Шанхаю (Китай) та перераховано попередню оплату за нього. Однак, як стверджує відповідач, військова агресія Російської Федерації проти України, яка стала підставою введення воєнного стану та як наслідок зміни логістичних шляхів відвантаження, збільшення часу на транспортування, спалах гострої респіраторної хвороби COVID-19, що спричинило зупинку фабрики по виготовленню флісу у Китаї, вплинули на виконання ТОВ "Олтекс" зобов`язань за Договором №181/ВЗЗ-2022 від 10.05.2022 у строки, визначені заявкою №78/8/2-701 від 09.06.2022. Відповідач зазначає, що, керуючись вимогами пункту 8.2 Договору, ТОВ "Олтекс" своєчасно повідомило Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України про настання форс-мажорних обставин листом від 27.07.2024, а також повідомило про можливість часткового виконання свого зобов`язання з поставки товару листом від 14.11.2022, проте Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України листом від 16.11.2022 повідомила ТОВ "Олтекс" про розірвання Договору від №181/ВЗЗ-2022 від 10.05.2022 в односторонньому порядку. Таким чином, на думку відповідача, будь-яка форма вини ТОВ "Олтекс" у порушенні зобов`язання відсутня, оскільки обставини, які зумовили прострочення поставки знаходились поза межами контролю та впливу ТОВ "Олтекс", що згідно положень статті 614 ЦК України виключає відповідальність ТОВ "Олтекс" у формі заявленої до стягнення пені та штрафу.

25.11.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України в системі "Електронний суд" сформовано відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що спірний договір між сторонами укладено 10.05.2022, тобто під час дії воєнного стану, а тому аргумент відповідача про те, що укладаючи Договір він не знав і не міг знати, що в подальшому можуть мати місце форс-мажорні обставини, пов`язані з широкомасштабною триваючою військовою агресією Російської Федерації проти України - є безпідставним та не заслуговує на увагу суду. Також позивач, посилаючись на судову практику, вказує, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань. Стороною договору має бути підтверджено не тільки факт настання форс-мажорних обставин, а також і їхню здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тобто мають бути встановлені причино-наслідкові зв`язки між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання конкретного зобов`язання. Так, позивач зазначає, що воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти, а той час як, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Натомість позивач звертає увагу суду, що відповідач не надав доказів того, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, а також не надав доказів щодо відсутньої можливості виконати зобов`язання за Договором (докази наявності значної заборгованості у період воєнного стану, відомості щодо обмеженої роботи або припинення роботи виробничих приміщень в спірний період тощо).

29.11.2024 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" надійшли заперечення на відповідь на відзив та заява про зменшення розміру неустойки (штрафних санкцій). В запереченнях Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" повторно зазначає, що своєчасно повідомило Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України про виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), а саме: листом від 27.07.2024 та в подальшому на підтвердження таких обставини та строку їх тривалості відповідач надав позивачу сертифікат Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати №3200-22-1962 від 27.12.2022 №293/03.23. Сертифікатом Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати №3200-23-4297 засвідчені обставини непереборної сили за Договором від №181/ВЗЗ-2022 від 10.05.2022, а саме: військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану та як наслідок зміна логістичних шляхів відвантаження, збільшення часу на транспортування, спалах гострої респіраторної хвороби COVID-19, що спричинило зупинку фабрики по виготовленню флісу у Китаї. Відповідач вказує, що ТОВ "Олтекс", яке внаслідок форс-мажорних обставин втратило можливість своєчасно виконати свої обов`язки за договором, докладало зусиль та вживало заходів для вирішення проблеми з поставкою необхідного замовнику товару. У заяві про зменшення розміру неустойки (штрафних санкцій) Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" зазначає, що у позивача відсутні збитки від прострочення відповідачем виконання зобов`язання; неможливість своєчасного виконання зобов`язання зумовлена об`єктивними причинами, а саме: виробництво тканини для виготовлення курток костюма утеплювача на той час в Україні було відсутнє, форс-мажорні обставини (військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, як наслідок зміна логістичних шляхів відвантаження, збільшення часу на транспортування; спалах гострої респіраторної хвороби COVID-19, що стало причиною зупинки фабрики по виготовленню флісу в Китаї); не зважаючи на форс-мажорні обставини, ТОВ "Олтекс" було готове частково виконати зазначений договір, а саме - поставити 4 000 курток костюма утеплювача, про що повідомило Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України листом від 14.11.2022, проте Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, листом від 16.11.2022 повідомила ТОВ "Олтекс" про розірвання Договору від №181/ВЗЗ-2022 від 10.05.2022 в односторонньому порядку. Крім того, відповідач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" було засноване в 1999 році та протягом 22 років є одним з основних постачальників та надійним партнером у забезпеченні форменим одягом силових міністерств та відомств (Міністерства оборони України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Державної прикордонної служби України та інших). З огляду на викладене відповідач просить зменшити штрафні санкції на 90%.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 встановлено відповідачу строк - до наступного засідання для надання договору та додаткових угод до нього, а також пояснення щодо строку виконання такого договору; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10.12.2024.

04.12.2024 Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України в системі "Електронний суд" сформовано заяву, в якій позивач вказує, що поведінка відповідача у справі №910/13237/24 є суперечливою, оскільки заява про зменшення розміру неустойки не узгоджується з відзивом. Позивач зауважує, що виконання зобов`язань за Договором №181/ВЗЗ-2022 від 10.05.2022 фінансувалось за рахунок Державного бюджету України в умовах воєнного стану. Відповідач міг передбачити всі обставини, пов`язані з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації, оскільки спірний Договір укладено сторонами після 24.02.2022. Увесь товар, визначений Договором (куртка костюма утеплювача), відповідач поставив з суттєвим порушенням строків понад 30 календарних днів (55 календарних днів). Вказане, на думку позивача, свідчить, що виконання відповідачем зобов`язання за Договором №181/ВЗЗ-2022 від 10.05.2022 проведено на вкрай неналежному рівні та не може вважатися незначним простроченням, на що вказує відповідач. Крім того, позивач зазначає, що Національна гвардія України з 24.02.2022 здійснює передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, тому чисельність особового складу Національної гвардії України суттєво збільшилась, особливо напередодні зими 2022-2023 року. Тому неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором призвело до суттєвих ускладнень в речовому забезпеченні особового складу територіальних управлінь, з`єднань, військових частин і підрозділів Національної гвардії України, задіяних у виконанні завдань з оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в умовах триваючої широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації. Разом із тим, позивач звертає увагу суду, що відповідач не надав суду доказів наявності збиткового фінансового результату чи заборгованості з виплати заробітної плати працівникам.

09.12.2024 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" надійшли пояснення з долученими до них доказами, в яких відповідач, зокрема зазначає, що листом від 27.07.2022 Компанія Polartek LLC повідомила ТОВ "Олтекс" про виникнення обставин, які унеможливлюють виконання замовлення щодо відвантаження полотна типу фліс Polartek 200, color name FOREST NIGHT 35N31) у кількості 41 440 метрів погонних у визначені заявкою терміни (до 20.08.2022) із наступних причин: виникла непередбачувана зупинка фабрики по виготовленню флісу у Китаї (з 25.06.2022) із-за великої захворюваності працівників на ковід, так як завод-виробник під брендом Polartec знаходиться в Китаї. Можливий термії прибуття полотна трикотажного за ордером №4 від 31.05.2022 -друга декада листопада поточного року.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.12.2024.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 долучено подані докази до матеріалів справи; запропоновано відповідачу надати рахунки, протоколи погодження ціни, а також пояснення яким чином було передбачено оформлення перевезення спірного товару; закрито підготовче провадження у справі №910/13237/24; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи №910/13237/24 по суті на 21.01.2025.

17.01.2025 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" надійшли пояснення з долученими до них доказами, в яких відповідач вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс", як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Єврофорвард Сервіс", як експедитором, укладено договір №250418 від 25.04.2018, в рамках якого 28.09.2022 було укладено Додаток 29, яким передбачалось надання експедиторських послуг із перевезення вантажів, а саме: 2-х контейнерів з полотном трикотажним ворсовим із синтетичного волокна - 100% поліестер: 7 MDWT DBL VLR SLD POLARTEK 200 у кількості 8 494,8 м та 8 495,4 м, виробник Polartek LLC, із порту Шанхая, Китай до порту Гданськ, Польща. Вартість послуг склала загальну суму 1 004 059,00 грн. Трикотажне ворсове полотно типу фліс, яке є основним матеріалом для виготовлення курток костюма утеплювача, було отримане ТОВ "Олтекс" лише в кінці листопада 2022 року.

20.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс" в системі "Електронний суд" сформовано клопотання про долучення до матеріалів справи документів про діяльність відповідача.

В судове засідання 21.01.2025 з`явились представники сторін, надали пояснення по суті спору, за змістом яких представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, а у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позову - просив зменшити неустойку на 90%.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 долучено докази, подані відповідачем, до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.01.2025 судом було завершено розгляд справи №910/13237/24 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються правові позиції сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2022 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс" (учасник) укладено Договір №181/ВЗЗ-2022 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого учасник зобов`язався поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1), а замовник прийняти і оплатити такі товари.

Найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена у Додатку №1 до цього договору. Код ДК 021:2015 - 18110000-3 - Формений одяг (п. 1.2 Договору).

Ціна договору складає 12 799 800,00 грн, у тому числі ПДВ (п. 3.1 Договору).

У пункті 4.1 Договору вказано, що розрахунки за товар, що поставляється, замовником проводяться шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару (партію товару) з відстрочкою платежу до 30 календарних днів з дати прийняття товару на склад замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб учасника та замовника на відповідній видатковій накладній.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, сканкопія якої надсилається замовником з його офіційної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту учасника ІНФОРМАЦІЯ_2, вказану у розділі 13 цього договору. Учасник зобов`язаний засобами телефонного зв`язку підтвердити замовнику (його уповноваженій особі) отримання заявки. У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Відповідно п. 5.2 Договору передача (приймання - здача) товару здійснюється в пункті відвантаження замовника за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4, АДРЕСА_2 та інші міста згідно заявок замовника.

У п. 5.6 Договору сторони домовились, що право власності на товар переходить від учасника до замовника після прийняття товару на склад замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб учасника та замовника на відповідній видатковій накладній.

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, учасник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів чи ненадання товарно-супровідних документів у термін, визначений у пункті 5.7 договору, замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання цього договору.

Згідно п. 8.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна, інша небезпечна подія).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі (п. 8.2 Договору).

У пункті 8.3 Договору вказано, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.

Строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на час, протягом якого діють обставини непереборної сили. Якщо обставини непереборної сили будуть діяти впродовж 1 місяця, то кожна із сторін може припинити дію даного договору в порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 8.4 Договору).

За умовами п. 10.1 Договору останній набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, але не довше ніж до 31.12.2022.

У специфікації (Додаток №1) сторонами було погоджено постачання відповідачем курток костюма утеплювача (технічні вимоги від 25.01.2019 №46) у кількості 10 000 штук вартістю 1 279,98 грн/шт. з ПДВ загальною вартістю 12 799 800,00 грн з ПДВ.

Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України було вручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Олтекс" заявку №78/8/2-701 від 09.06.2022 на поставку у термін до 30.09.2022 курток костюма утеплювача у кількості 10 000 штук.

Листом вих. №560 від 27.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" повідомило Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України про виникнення обставин, які знаходяться поза волею відповідача, які вплинули на строки виконання Договору. Відповідач вказав, що продукція в кількості 5 000 штук буде відвантажена до 30.10.2022, у кількості 5 000 штук - до 30.11.2022 та просив внести зміни до заявки в частині перенесення строку постачання продукції.

Листом вих. №1384 від 14.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" повідомило Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, що ним було отримано тканину для виготовлення курток костюма утеплювача в кількості 4 000 штук, а решта тканини для виготовлення курток костюма утеплювача в кількості 6 000 штук відсутня і не буде поставлена відповідачу. З огляду на наведене Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" просило Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України внести зміни в Договір в частині зменшення обсягів продукції по договору до 4 000 штук.

Листом вих. №78/8/2-2183/2 від 16.11.2022 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, пославшись на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс" свого обов`язку з поставки продукції до 30.09.2022, повідомила відповідача про розірвання Договору в односторонньому порядку з 26.11.2022.

В подальшому Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" із претензією (лист вих. №78/8/2-2286 від 28.11.2022), в якій вимагала сплатити нараховану за період з 01.10.2022 по 26.11.2022 пеню у розмірі 703 989,00 грн та штраф у розмірі 895 986,00 грн.

Листом вих. №8 від 16.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" направило Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України сертифікат №3200-22-1962 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий Київською обласною (регіональною) торгово-промисловою палатою 27.12.2022.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс" було порушено строки виконання свого зобов`язання з постачання товару за Договором та заявкою №78/8/2-701 від 09.06.2022, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої за період з 01.10.2022 по 26.11.2022 пені у розмірі 703 989,00 грн та штрафу у розмірі 895 986,00 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 165, 173, 174, 175, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, сканкопія якої надсилається замовником з його офіційної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на електронну пошту учасника ІНФОРМАЦІЯ_2, вказану у розділі 13 цього договору. Учасник зобов`язаний засобами телефонного зв`язку підтвердити замовнику (його уповноваженій особі) отримання заявки. У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Тобто буквальний зміст цього пункту Договору зводиться до того, що замовник (покупець) самостійно визначає як дату, так і місце поставки товару. При цьому, Додатком №1 до Договору визначена кількість товару, що має бути поставлена - 10 000 курток.

У заявці №78/8/2-701 від 09.06.2022 позивачем було визначено дату (30.09.2022), місце постачання ( АДРЕСА_1 ) та кількість товару (10 000 штук), що відповідає умовам п. 5.1 Договору.

Приписами статті 251 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Отже, замовником у заявці вих. №78/8/2-701 від 09.06.2022 визначено термін виконання зобов`язання із товару - 30.09.2022.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено у абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" не виконало свого обов`язку з поставки товару ні у визначений Договором та заявкою термін, ні протягом дії даного договору. Проте відповідач вказує, що неможливість виконання ним свого зобов`язання за Договором обумовлена настанням форс-мажорних обставин, які знаходились поза волею Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс".

Розглянувши наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс" обставини, суд дійшов наступних висновків.

На підтвердження настання для Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" форс-мажорних обставин відповідачем надано позивачу сертифікат №3200-22-1962 про форс мажорні обставини, виданий Київською обласною (регіональною) торгово-промисловою палатою 27.12.2022.

Верховний Суд аналізував окремі аспекти, пов`язані з форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), зокрема щодо тягаря доказування наявності непереборної сили, предмета (обсягу) доказування, відсутності у форс-мажорних обставин преюдиційного характеру, повідомлення іншої сторони про форс-мажор, наслідків неповідомлення або несвоєчасності такого повідомлення.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (пункт 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (аналогічний висновок викладено в пункті 38 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20).

Разом з тим форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 30.11.2021 у справі №913/785/17, від 25.01.2022 в справі №904/3886/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 31.08.2022 у справі №910/15264/21).

При цьому в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 зазначено, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

У постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 Верховний Суд виснував, що між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Посилання на наявність обставин форс-мажору використовується стороною, яка позбавлена можливості виконувати договірні зобов`язання належним чином, для того, щоб уникнути застосування до неї негативних наслідків такого невиконання. Інша ж сторона договору може доводити лише невиконання/неналежне договору контрагентом, а не наявність у нього форс-мажорних обставин (як обставин, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання). Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору (постанови Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17 та від 07.06.2023 у справі №906/540/22).

У частині 1 статті 627 Цивільного кодексу України вказано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Попри наведене, учасники цивільних правовідносин повинні керуватись загальними засадами цивільного законодавства, якими, зокрема є справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, що договір укладався у травні 2022 на початку повномасштабного воєнного вторгнення, коли прогнозування перебігу даної війни було вкрай ускладненим (зокрема в частині тривалості такого воєнного конфлікту та масштабів, а відтак і масштабів мобілізаційних заходів в Україні). Очевидно, що початок повномасштабної воєнної агресії та потік як добровольців, так і резервістів і мобілізованих осіб до Сил оборони України обумовив стрімкий та значний ріст попиту на товари військового призначення (в тому числі на амуніцію та військову форму).

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" є виробником військової продукції та не має залишку товару на складі у такому обсязі.

Визначення майже тримісячного строку поставки свідчить про усвідомлення Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України того, що товар мав бути виготовлений постачальником, а не знаходився на його складі.

Листом вих. №193 від 03.05.2022 (тобто до укладення сторонами спірного договору) Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" звернулось до Української асоціації підприємств легкої промисловості "Укрлегпром" щодо виготовлення та території України гладкопофарбованого трикотажного ворсового начісного полотна типу "фліс", яке відповідає Технічним вимогам від 25.01.2019 №46 (тобто якості, яка визначена у специфікації до Договору).

Листом вих. №3-189 від 06.05.2022 Українська асоціація підприємств легкої промисловості "Укрлегпром" повідомило Товариству з обмеженою відповідальністю "Олтекс", що на та території України освоєно виробництво гладкопофарбованого трикотажного ворсового начісного полотна типу "фліс" лише одним підприємством - ПАТ "Трикотажна фабрика "Роза". Крім того Українська асоціація підприємств легкої промисловості "Укрлегпром" зазначила, що з 24 лютого 2022 року в умовах повномасштабного вторгнення РФ, запровадженням воєнного стану і веденням бойових дій на території України, зокрема у Київській області, виробничі підприємства зіткнулися з непрогнозованими викликами і форс-мажорними обставинами: розривом логістичних ланцюгів постачання, блокуванням морських портів / шляхів постачання, у т.ч. первинної сировини - пряжі для виробництва тканин, блокуванням постачання через валютні обмеження і критичний імпорт, масованою міграцією кадрів через загрозу життю, транспортним колапсом, вимушеними зупинками виробництва тощо. При цьому потреби в обсягах споживання даних трикотажних ворсових полотен швейними та іншими підприємствами одномоментно зросли у кілька разів, оскільки воно широко використовується для виробництва предметів одягу речового майна для Сил оборони України та потреб населення, тому для швидкого задоволення попиту значні обсяги "флісу" в Україну імпортуються з інших країн.

З огляду на наведене Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" направило Компанії Polartek LLC (Андовер, США), з якою у відповідача були наявні правовідносини на підставі Контракту поставки №05022020 від 05.02.2020, замовлення №4 від 31.05.2022 (вхідний № від 01.06.2022) на поставку 41 440 м полотна флісу 7 MDWT DBL VLR SLD Polartek 200.

Компанією Polartek LLC було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Олтекс" інвойс №300027436 від 02.06.2022 на суму 198 912,00 доларів США.

08.06.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс" було здійснено попередню оплату за даний товар у розмірі 99 456,00 доларів США (50% від виставленого інвойсу), що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах №94 від 08.06.2022.

Виробничі потужності Компанії Polartek LLC розташовані у Китайській Народній Республіці та відповідно поставка товару передбачалась із порту Шанхай, КНР, що прямо вказано у п. 2.1 Контракту поставки №05022020 від 05.02.2020.

Судом неодноразово досліджувались обставини доставки товару з Китайської Народної Республіки морським транспортом (наприклад, у справі №910/3657/24), а тому суд обізнаний із звичайним строком доставки товару із КНР морським транспортом до країн Євросоюзу і тривалість транспортування вантажу із Китаю до порту тої чи іншої країни Євросоюзу, як правило, складає більше 30 календарних днів (в період з січня до початку офіційних вихідних у Китаї перед Китайським Новим Роком строк доставки товару триває близько 60 календарних днів), не враховуючи необхідність перевезення такого вантажу із країни Євросоюзу до України.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" вжило всіх необхідних заходів для належного виконання зобов`язань за Договором з поставки товару ще до визначення Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України терміну постачання у заявці №78/8/2-701 від 09.06.2022 та, зважаючи на встановлення позивачем строку поставки товару - 113 календарних днів, відповідач розумно міг розраховувати на своєчасне виконання своїх зобов`язань за Договором.

Однак листом від 27.07.2022 Компанія Polartek LLC повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" про те, що з 25.06.2022 на виробничій фабриці у Китаї було запроваджено неочікуваний локдаун через спалах гострої респіраторної хвороби COVID-19, та вказувало, що взмозі буде поставити замовлений за замовленням №4 від 31.05.2022 товар (полотно флісу) лише в другу декаду листопада 2022 року.

Спалах у березні 2022 року гострої респіраторної хвороби COVID-19 у Китайській Народній Республіці та запровадження локдауна (на середину квітня 2022 року КНР запровадила повний або частковий карантин щонайменше у 27 містах по всій країні) підтверджується публікаціями у ЗМІ та є загальновідомою інформацією.

Отже, укладаючи Договір та отримавши заявку №78/8/2-701 від 09.06.2022 із строком виконання зобов`язання при поставці товару протягом 113 календарних днів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс", завчасно замовивши полотно флісу та сплативши за нього попередню оплату, враховуючи звичайні строки транспортування морським шляхом вантажу із Китаю до порту тої чи іншої країни Євросоюзу (30-40 календарних днів), могло розумно очікувати на своєчасно виробництво даного полотна фабрикою Компанії Polartek LLC та за звичайних би обставин дане полотно було б виготовлене та поставлене завчасно для відшиву Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс" курток та поставки їх позивачу.

Проте через надзвичайну та невідворотну ситуацію - пандемію COVID-19 у Китайській Народній Республіці (яка розпочалась у березні 2022 року, проте карантин запроваджувався поступово та не у всіх провінціях), внаслідок якої з 25.06.2022 на фабриці Компанії Polartek LLC був запроваджений локдаун та припинено виробництво (обставини не залежні від волі учасників цивільних (господарських) відносин), Товариству з обмеженою відповідальністю "Олтекс" не було своєчасно поставлено замовлене ним полотно, в той час як на території України виробництво такого полотна здійснювало лише одне підприємство, яке в свою чергу зіткнулося із непрогнозованими та форс-мажорними обставинами (лист Української асоціації підприємств легкої промисловості "Укрлегпром" вих. №3-189 від 06.05.2022), відповідно відповідач не міг здійснити відшив курток для своєчасного виконання своїх зобов`язань за Договором.

Згідно п. 8.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна, інша небезпечна подія).

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі (п. 8.2 Договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" повідомило Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України про настання для нього форс-мажорних обставин листом вих. №560 від 27.07.2022, тобто в той же день, коли саме про них довідалось із листа Компанія Polartek LLC від 27.07.2022.

У пункті 8.3 Договору вказано, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.

Листом вих. №8 від 16.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" направило Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України сертифікат №3200-22-1962 про форс мажорні обставини, виданий Київською обласною (регіональною) торгово-промисловою палатою 27.12.2022.

Пунктом 8.4 Договору передбачено, що строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на час, протягом якого діють обставини непереборної сили. Якщо обставини непереборної сили будуть діяти впродовж 1 місяця, то кожна із сторін може припинити дію даного договору в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Отже в силу дії форс-мажорних обставин для відповідача строк виконання ним свого обов`язку з поставки товару позивачу відкладається на час, протягом якого діють обставини непереборної сили.

Водночас, будучи обізнаним із тим, що Компанія Polartek LLC зможе поставити замовлене у травні-червні 2022 року полотно флісу лише у другій декаді листопада 2022 року, тобто про настання форс-мажорних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" повідомило листом вих. №560 від 27.07.2022 Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України про можливість поставки продукції в кількості 5 000 штук до 30.10.2022, у кількості 5 000 штук - до 30.11.2022.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" презюмувало, що форс-мажорні обставини будуть тривати щодо частини продукції у кількості 5 000 штук до 30.10.2022, а щодо іншої частини продукції у кількості 5 000 штук - до 30.11.2022.

Після направлення наданого листа жодні обставини для Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" не змінились, на відміну від того, як вони змінились для відповідача після укладення Договору.

Доказів направлення позивачем відповіді на лист вих. №560 від 27.07.2022, зокрема із запереченнями щодо запропонованих відповідачем умов поставки, матеріали справи не містять, а Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України суду не надано, відтак Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" могло правомірно розраховувати, що позивач погодив такі умови.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" та Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України акцептували нові терміни поставки товару двома рівними партіями по 5 000 штук після настання форс-мажорних обставин - до 30.10.2022 і до 30.11.2022.

Відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" повинне було виконати у вказані терміни свої зобов`язання за Договором, в той час як Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України могла правомірно очікувати виконання відповідачем таких своїх зобов`язань.

Саме ці дати в розумінні умов Договору та законодавства є погодженим між сторонами строком виконання зобов`язання із поставки товару після настання форс-мажорних обставин.

При цьому, у даному випадку суд не застосовує приписи частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, у відповідності до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, оскільки дана норма визначає порядок обрахунку строку, який визначений у календарних днях, а не терміну, який визначений певним числом місяця.

Наведене тлумачення законодавства суд обґрунтовує тим, що сторони, погоджуючи строк (у календарних днях від певної події), не мають можливості перебачити, на який саме день припаде закінчення такого строку. В той же час, погоджуючи термін (число місяця), сторони не позбавлені можливості визначити за допомогою календаря на який саме день припаде настання строку виконання зобов`язання, а відтак у відповідності ст.ст. 6, 627, 628 Цивільного кодексу України не позбавлені можливості визначити, що сторона договору має виконати своє зобов`язання до відповідного числа місяця.

Із стилістики викладення положень ст.ст. 251, 252, 253, 254, 530 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець не передбачав можливість застосування приписів ст. 254 Цивільного кодексу України при визначенні закінчення терміну, оскільки норми ст.ст. 253, 254 цього Кодексу чітко визначають, що мова йде про строк та не містять жодного посилання на термін, на противагу нормі ст. 530 Кодексу, де законодавець посилається і на строк, і на термін.

Оскільки сторонами було погоджено терміни поставки кожної окремої партії товару, то відповідно підстави для застування частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України та перенесення термінів оплати (у разі їх припадання на вихідний/святковий/неробочий день) відсутні.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" повинне було поставити товар у самостійно визначені ним терміни та кількостях.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" є таким, що прострочило виконання свого зобов`язання із поставки товару у кількості 5 000 штук (вартістю 6 399 900,00 грн) з 31.10.2022.

Попри наведене, відповідач не виконав свого зобов`язання з поставки товару у кількості 5 000 штук (вартістю 6 399 900,00 грн) до 30.10.2022, а листом вих. №1384 від 14.11.2022 взагалі повідомив Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, що ним було отримано тканину для виготовлення курток костюма утеплювача в кількості 4 000 штук, а решта тканини для виготовлення курток костюма утеплювача в кількості 6 000 штук відсутня і не буде поставлена відповідачу. З огляду на наведене Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" просило Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України внести зміни в Договір в частині зменшення обсягів продукції по договору до 4 000 штук.

Листом вих. №78/8/2-2183/2 від 16.11.2022 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, пославшись на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Олтекс" свого обов`язку з поставки продукції до 30.09.2022, повідомила відповідача про розірвання Договору в односторонньому порядку з 26.11.2022, що, на думку суду, відповідає п. 8.4 Договору, оскільки форс-мажорні обставини для відповідача тривали більше 1 місяця.

Згідно ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання має своїм наслідком припинення в тому числі обов`язку відповідача з поставки товару.

Отже прострочення Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" за обов`язком з поставки товару у кількості 5 000 штук (вартістю 6 399 900,00 грн) тривало з 31.10.2022 по 26.11.2022, а з поставки іншої партії товару у кількості 5 000 штук (вартістю 6 399 900,00 грн) - не наступило через припинення обов`язку з поставки товару внаслідок одностороннього розірвання позивачем Договору.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідач у встановлений термін свого обов`язку з поставки товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидами якої є штраф та пеня.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У п. 8.3 Договору сторонами погоджено, що за порушення строку поставки товару понад 30 календарних днів стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.

Однак судом було встановлено, що прострочення Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" з поставки партії товару у кількості 5 000 штук (вартістю 6 399 900,00 грн) тривало 27 календарних днів, а відтак правові підстави для стягнення з відповідача штрафу відсутні.

Відповідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці замовника, учасник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення.

Суд відзначає, що виходячи з того, що сторони в умовах Договору передбачили застосування у разі порушення строку поставки товару (негрошового зобов`язання) пені у розмірі 0,1% від вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема пеня, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки за невиконання грошового зобов`язання, то до спірних правовідносин положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" щодо обмеження пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України не застосовуються, оскільки в даному випадку має місце прострочення саме негрошового договірного зобов`язання відповідача.

Здійснивши перерахунок пені у інформаційно-пошуковій системі "Ліга:Закон", суд приходить до висновку, що правомірним є нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Олтекс" пені у розмірі 159 997,50 грн.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" про зменшення розміру неустойки на 90%.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Застосоване у частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення. Натомість, вирішення цих питань не відноситься до повноважень Верховного Суду, завдання якого полягає лише у перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи (постанови Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №916/2259/18, від 24.02.2020 у справі № 917/686/19, від 26.02.2020 у справі №922/1608/19, від 15.04.2020 у справі №922/1607/19).

Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.

Таким чином, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Так, судом встановлено, що відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів для своєчасного виконання ним своїх зобов`язань як до укладення Договору, так і після, та останній проявив добросовісну поведінку в частині своєчасного повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин.

Разом із такими обставинами, як військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану; зміна та нівелювання логістичних ланцюгів для постачання матеріалів, необхідних для виконання відповідачем зобов`язань за Договором; унікальність виробництва на території України такого матеріалу як фліс - лише одне підприємство; порушення нормального виробничого циклу, в сукупності є підставою для зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, судом враховано, що на момент укладення Договору позивач не був обізнаний, що у КНР спалахне пандемія, яка матиме наслідком зупинення роботи фабрики постачальника полотна флісу, в той час як придбання такого полотна для пошиття 10 000 штук курток на території України у 2022 році було значно утруднене, якщо навіть не унеможливлене.

Також судом взято до уваги те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" виконує державні контракти оборонного призначення, здійснює постачання товару для СОУ на систематичній основі впродовж десятиліть, що як станом на 2022 рік, так і даний момент має велике значення для оборони країни у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

При цьому суд критично оцінює доводи Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що порушення відповідачем зобов`язань з поставки товару призвело до суттєвих ускладнень в речовому забезпеченні особового складу, з огляду на те, що листом вих. №1384 від 14.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" повідомило позивача про отримання тканини для пошиття курток у кількості 4 000 штук та про можливість поставки товару в цій частині, однак Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України листом від 16.11.2022 в односторонньому порядку відмовилась від Договору. Очевидно, що за критичної необхідності курток для забезпечення особового складу та дефіцитність полотна флісу у 2022 році на території України, позивач не відмовився б від поставки 4 000 штук таких курток.

Державна політика спрямована на підтримку таких підприємств, як Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс", що підтверджується заявами представників державної влади в засобах масової інформації.

З огляду на всі фактичні обставини справи та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для реалізації свого права щодо зменшення розміру пені до 10%.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/13407/17.

З огляду на викладене, всі інші доводи та міркування учасників справи залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

За таких обставин позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України підлягають частковому задоволенню, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" підлягає стягненню пеня у розмірі 15 999,75 грн.

Згідно ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки, спір виник в наслідок неправильних дій відповідача, то суд покладає на Товариство з обмеженою відповідальністю "Олтекс" судовий збір у розмірі 2 395,96 грн (пропорційно до розміру позовних вимог, які судом були визнані правомірними).

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олтекс" (02132, м. Київ, вул. Садова, 49А, буд. 12; ідентифікаційний код 30435050) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) пеню у розмірі 15 999 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 75 коп. та судовий збір у розмірі 2 395 (дві тисячі триста дев`яносто п`ять) грн 96 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 12.02.2025.

Суддя Р.В. Бойко