ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2025 р. Справа№ 911/3333/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції);

від відповідача 1: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції);

від відповідача 2: ОСОБА_3;

від відповідача 3: Засуха Г.Є. - адвокат, посвідчення № 2292;

від відповідача 4: не з`явились;

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.12.2024

у справі № 911/3333/24 (судя - Заєць Д.Г.)

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС"

про визнання недійсним договору дарування частки, акту приймання-передачі, визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви про забезпечення позову

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом б/н від 10.12.2024 (вх. №4277 від 11.12.2024) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС» про визнання недійсним договору дарування частки, акту приймання-передачі, визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства.

Разом з цим, одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову б/н від 10.12.2024 (вх. №4277 від 10.12.2024) шляхом заборони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у будь-який спосіб відчужувати належні їм частки у статутному капіталі ТОВ "ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС" та заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам та особам, уповноважених на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити визначені судом реєстраційні дії відносно ТОВ "ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС", що стосуватиметься його учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме, щодо внесення змін до відомостей про таких учасників, щодо зміни частки таких учасників, щодо відчуження частки (частини частки) таких учасників будь-яким способом, щодо внесення частки таких учасників до статутного капіталу іншої юридичної особи, щодо виходу цих учасників з товариства, крім проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили.

2. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Київської області від 13.12.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 18.12.2024 (через Електронний суд) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 13.12.2024 у справі № 911/3333/24 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024, справу передано для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Кравчук Г.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Київської області від 13.12.2024 у справі № 911/3333/24. Розгляд справи призначено 16.01.2025.

30.12.2024 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду.

06.01.2025 (через Електронний суд) від відповідача 2 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу (зареєстрований 07.01.2025), який судом в судовому засіданні 16.01.2025 в порядку ст. 263 ГПК України було прийнято.

08.01.2025 (засобами поштового зв`язку) від відповідача 1 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу (зареєстрований 10.01.2025), який у судовому засіданні 16.01.2025 в порядку ст. 263 ГПК України було прийнято судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 16.01.2025 о 14 год. 40 хв. в режимі відеоконференції.

13.01.2025 (через Електронний суд) від відповідача 1 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, яке було реалізовано судом апеляційної інстанції.

14.01.2025 (через Електронний суд) від відповідача 3 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судом в судовому засіданні 16.01.2025 в порядку ст. 263 ГПК України було прийнято.

14.01.2025 (через Електронний суд) від відповідача 3 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судом в судовому засіданні 16.01.2025 в порядку ст. 263 ГПК України було прийнято.

14.01.2025 (через електронну пошту) від відповідача 3 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке було реалізовано судом апеляційної інстанції.

15.01.2025 (через електронну пошту) від відповідача 2 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання мотивовано тим, що відповідач 2 не може бути присутнім в судовому засіданні 16.01.2025 ні фізично, ні в режимі відеоконференції. Суд ухвалив, що воно необґрунтоване.

16.01.2025 (через канцелярію суду) від відповідача 3 до суду апеляційної інстанції надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів направлення відзиву на апеляційну скаргу іншим учасникам.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Київської області від 13.12.2024 у справі № 911/3333/24, у складі колегії суддів: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сітайло Л.Г., Сулім В.В. Водночас, розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні 16.01.2025 було відкладено на 04.02.2025.

В судове засідання 04.02.2025 з`явилися представники позивача, відповідача 1, 2, 3. Представник позивача подану апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнивши подану заяву про забезпечення позову. Представники присутніх відповідачів проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Представник відповідача 4 у судове засідання 04.02.2025 не з`явилися, належним чином повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку в особистий кабінет Електронного Суду ухвали суду 16.01.2025.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в них доводів

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов передчасних висновків про відсутність негативних наслідків незастосуванням заходів забезпечення позову на відміну від їх вжиття, позаяк не врахував доказово доведені позивачем обставини наявності ризиків утруднення виконання судового рішення у випадку задоволення позову у цій справі.

Так, за доводами скаржника, суд фактично не з`ясував обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та не врахував існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль, адже, як вважає апелянт, у разі незабезпечення позову буде можливим незаконне відчуження зацікавленими особами корпоративних прав - часток ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , отриманих незаконно, що в подальшому зумовить виникнення інших спорів.

Апелянт також зазначив, що судом першої інстанції в порушення вимог статей 234, 236 Господарського процесуального кодексу України, не надано оцінку доводам позивача, викладеним у заяві про забезпечення позову, а також не враховано численних правових позицій Верховного Суду.

А тому скаржник просив апеляційну скаргу у даній справі задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, задовольнивши заяву про забезпечення позову.

5. Вимоги відзивів на апеляційну скаргу та короткий зміст наведених в них доводів, а також позиції інших учасників

Відповідач 2 у поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 13.12.2024 у справі №911/3333/24 постановлена без порушення норм процесуального права, відповідає нормам права, яке регулює подібні правовідносини з застосуванням аналогічних правових позицій, викладених Верховним Судом у постановах від 16.08.2018 року у справі 910/1040/18, від 11.03.2019 у справі №904/4795/18 з урахуванням також наступного.

Так, сторона вважає, що заявником не доведено, що описані ним обставини свідчать про можливість утруднення виконання судового рішення на даний час, зокрема діями відповідача 2 та відповідача 3, оскільки саме відповідач 1 згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС» та має можливість здійснювати фактичний контроль (вирішальний вплив) за діяльністю вищевказаної юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння). Таким чином, в обґрунтуваннях апелянта відсутні докази, що відповідач 2 та відповідач 3 самостійно, без участі відповідача 1 (бенефіціарного власника ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС») можуть здійснити певні дії щодо можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

У поданому 10.01.2025 відзиві відповідач 1 зазначив, що апелянт не надав доказів, які б підтверджували наявність обставин, які б свідчили про дії відповідача 2 та відповідача 3, які б були спрямовані на підготовку до відчуження та подальше відчуження належних їм за договором дарування часток в статутному капіталі ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС».

В обґрунтування своєї правової позиції апелянт помилково наводить правові висновки Верховного суду, зокрема, в постанові Верховного суду від 20.09.2024 у справі №911/571/24.

Тоді як, за доводами відповідача 1, відсутність доказів про наявність дій зі сторони відповідача 2 та відповідача 3, які б були спрямовані на підготовку до відчуження та подальше відчуження належних їм за договором дарування часток в статутному капіталі, не дають можливості здійснити достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення та зробити висновок, що заявлений захід забезпечення позову є розумним, обґрунтованим та адекватним.

А тому відповідачі просили апеляційну скаргу у даній справі залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Схожі за змістом правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у наступних постановах Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно із приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Так, за приписами частини першої статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17 та у постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Отже, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та, зокрема не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

Водночас, згідно зі статтею 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (частина десята статті 137 ГПК України).

Як вбачається з поданої заяви про забезпечення позову, позивач зазначив, що 22.11.2024 року ОСОБА_2 відчужила належну їй частку у статутному капіталі ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 25% кожному. Як вбачається з акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС», даний акт складено на виконання умов договору дарування, відповідно до якого дарувальник ( ОСОБА_2 ) передав, а обдаровані ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) - прийняли в рівних частках кожний повністю оплачену частку в статутному капіталі ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС» у розмірі 150000,00 грн. по 75000,00 грн. кожному обдарованому, що становить 50% статутного капіталу Товариства.

Однак, як зазначено позивачем, згода ним, як іншим учасником ТОВ «ПЕРЕСЛАВТРАНССЕРВІС», на відчуження вказаної частки не надавалася, загальні збори не проводились та повідомлення про намір відчужити частку від ОСОБА_2 не надходило.

Водночас, позивач, з метою відновлення порушеного права звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС», визнання недійсним акту приймання-передачі частки загальним розміром 50%, що становить 150000,00 грн. у статутному капіталі ТОВ "ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС" до договору дарування від 22.11.2024, скасування реєстраційних дій, визначення розміру часток у статутному капіталі ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС».

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що окрім обставин, зазначених позивачем як підстави позову у даній справі (про неправорімірність відчуження належної відповідачці 1 частки в статутному капіталі ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС») позивачем фактично не наведено жодних обставин, що свідчили б про вчинення відповідачами 1-3 будь-яких дій, спрямованих на невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову в даний час.

В даному аспекті суд апеляційної інстанції зазначає, що частково враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2025 року у cправі № 916/4954/23 в частині того, що заявлені до застосування заходи забезпечення позову не повинні підмінювати собою судове рішення у справі, яке має ухвалюватися за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, оскільки оцінка дій ОСОБА_2 , яка відчужила належну їй частку у статутному капіталі ТОВ «ПЕРЕЯСЛАВТРАНССЕРВІС» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на незаконності яких наголошує заявник, судом буде надана за результатом розгляду справи по суті на підставі зібраних матеріалів.

В силу положень процесуального закону, що стосується забезпечення позову, заявник має надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення в період пред`явлення позову до суду. Однак, апелянта лише посилається на потенційну можливість виникнення заявлених у заяві обставин.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити із законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 Господарського Кодексу України). Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 серпня 2023 року у cправі № 906/304/23).

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та заяви про забезпечення позову через їх необґрунтованість в розумінні ст.ст. 74, 76, 80, 86, 269 ГПК України. Тому посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду в інших справах (за 2018-2019 роки) не застосовується судом апеляційної інстанції в розумінні ч. 4 ст. 236 ГПК України, оскільки вони не є релевантними та були ухвалені, виходячи з конкретних обставин справи та підстав, що підтверджені конкретними доказами.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, та апеляційної скарги, відповідно.

Отже, згідно ст. 2, 6, 129, 136-137, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

8. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 136-137, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Київської області від 13.12.2024 у справі №911/3333/24 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 13.12.2024 у справі №911/3333/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з розглядом апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали оскарження повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 11.02.2025.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Л.Г. Сітайло

В.В. Сулім