ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2025 р. Справа №910/18657/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Коротун О.М.

Кравчука Г.А.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Гриценко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 (повний текст складено 10.12.2024)

у справі №910/18657/23 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Електропівденьмонтаж"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 3 300 754,49 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Електропівденьмонтаж" (далі - ТОВ "Корпорація Електропівденьмонтаж") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - НАЕК "Енергоатом") заборгованості у розмірі 3 300 754,49 грн, з яких: 2 463 084,786 грн - основний борг, 707 902,28 грн - інфляційні втрати, 129 767,45 грн - три проценти річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі №910/18657/23 позов задоволено частково. Стягнуто з НАЕК "Енергоатом" на користь ТОВ "Корпорація Електропівденьмонтаж" 2 052 570,63 грн заборгованості, 611 058,48 грн інфляційних втрат, 105 440,27 грн трьох процентів річних та витрати зі сплати судового збору в розмірі 41 536,03 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

09.04.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 101 007,54 грн.

15.04.2024 відповідачем подані письмові заперечення проти заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Корпорація Електропівденьмонтаж" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі №910/18657/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 у справі №910/18657/23 залишено без змін.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/18657/23 заяву ТОВ "Корпорація Електропівденьмонтаж" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з НАЕК "Енергоатом" на користь ТОВ "Корпорація Електропівденьмонтаж" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 67 958,85 грн. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Суд першої інстанції, при ухвалені вказаного додаткового рішення, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог у даній справі, дійшов висновку, що витрати позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню відповідачем пропорційно до розміру задоволених вимог на загальну суму 67 958,85 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, НАЕК "Енергоатом" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/18657/23 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. У разі, якщо суд дійде висновку, що заява позивача підлягає задоволенню, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що оскаржуване додаткове рішення ухвалено місцевим господарським судом при неправильному застосуванні норм статей 126, 129, 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, скаржник зазначає, що в позовній заяві позивачем не наведено попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу, які сторона очікувала понести у зв`язку з розглядом справи.

Також, відповідач вважає, що заява позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі, в тому числі "гонорар успіху", не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою в суді першої інстанції, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини цієї справи матиме надмірний характер (враховуючи часткове задоволення позовних вимог, оскарження саме позивачем рішення та залишення його апеляційної скарги без задоволення).

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2024 апеляційну скаргу НАЕК "Енергоатом" у справі №910/18657/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Коротун О.М., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою НАЕК "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/18657/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 06.02.2025. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18657/23. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 06.01.2025.

26.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/18657/23.

03.01.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги НАЕК "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/18657/23. Клопотання НАЕК "Енергоатом" про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення.

Так, у відзиві позивач зазначає, що відповідно до принципів диспозитивності та змагальності сторін, відповідач не заявивши клопотання про зменшення витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, втратив таке право на стадії апеляційного перегляду справи. Тому заявлене відповідачем клопотання про зменшення витрат на правову допомогу має бути залишене апеляційним судом без задоволення.

Також, позивач вказує, що посилання відповідача на неспівмірність "гонорару успіху" в розмірі 1% від ціни позову є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Крім того, у відзиві заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги у справі №910/18657/23 провести без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.02.2025 підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно зі статтею 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи відповідача про відсутність у позовній заяві попереднього орієнтовного розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 ГПК України).

Водночас, застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників.

При цьому, аналіз частини 2 статті 124 ГПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні висновки щодо застосування частини 2 статті 124 ГПК України містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що положення статті 124 ГПК України не визначають безумовної відмови судом у стягненні витрат на правничу допомогу в разі відсутності попереднього орієнтовного розрахунку в першій заяві по суті.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат у матеріалах справи наявні наступні докази (завірені копії):

- довіреність від 20.03.2024;

- договір про надання правової допомоги від 01.09.2022 №3;

- детальний опис робіт від 08.04.2024;

- рахунок-фактура від 08.04.2024 №1;

- акт виконаних робіт (наданих послуг) на суму 68 000,00 грн.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При встановленні розміру гонорару, відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 4.3 договору від 01.09.2022 №3 вартість правової допомоги адвоката за цим договором становить 4 000,00 грн за одну годину роботи та сплачується клієнтом протягом десяти банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Згідно з пунктом 4.6 вказаного договору за результатами розгляду справи в Господарському суді міста Києва за позовом клієнта до НАЕК "Енергоатом" про стягнення заборгованості, а саме у разі повного або часткового задоволення позову - клієнт додатково сплачує адвокату "гонорар успіху" у розмірі 1% від ціни позову протягом 10 днів з дня виставлення відповідного рахунку.

Як вбачається з рахунку-фактури від 08.04.2024 №1, позивачем понесені витрати на послуги адвоката в розмірі 68 000,00 грн та витрати на "гонорар успіху" в розмірі 33 007,54 грн.

Так, судом апеляційної інстанції здійснено аналіз наданих адвокатом клієнту послуг, наведених в детальному описі робіт.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що послуги, які перелічені в пунктах 1-5 детального опису не стосуються безпосереднього надання послуг правової допомоги під час розгляду справи в суді, а є, фактично, підготовчими діями, які б мали входити до пункту 6 "підготовка позовної заяви, узгодження її з клієнтом, направлення іншим учасникам". Зазначені в пунктах 1-5 послуги не були неминучими та їх стягнення з відповідача в межах розгляду даної справи є необґрунтованим.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що витрати на послуги адвоката в розмірі 68 000,00 грн є частково обґрунтованими на суму 48 000,00 грн.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, §268)).

Скаржником не доведено надмірності понесених ТОВ "Корпорація Електропівденьмонтаж" витрат на правову допомогу та не надано доказів про наявність підстав зменшити розмір таких витрат.

Щодо заявленого позивачем до стягнення гонорару успіху на суму 33 007,54 грн, колегія суддів зазначає таке.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважує, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,90 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§70-72).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що в частині стягнення "гонорару успіху" в розмірі 33 007,54 грн, такі витрати не відповідають критерію розумності, оскільки не мають характеру необхідних, без понесення яких у відповідача буде відсутня можливість захистити свої права та законні інтереси, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування, з огляду на обставини даної справи, матиме надмірний характер, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування "гонорару успіху" за рахунок відповідача.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини, заява ТОВ "Корпорація Електропівденьмонтаж" про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог у даній справі, витрати позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню відповідачем пропорційно до розміру задоволених вимог на загальну суму 40 268,17 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до статті 277 ГПК України, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга апеляційна скарга НАЕК "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/18657/23 підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/18657/23 підлягає зміні в частині стягнення з НАЕК "Енергоатом" витрат на професійну правничу допомогу.

Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки сторонами оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/18657/23 задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2024 у справі №910/18657/23 змінити, виклавши пункт 2 його резолютивної частини в наступній редакції:

"Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Електропівденьмонтаж" (03037, місто Київ, вулиця Максима Кривоноса, будинок 19-А; ідентифікаційний код 39440289) 48 268 (сорок тисяч двісті шістдесят вісім) грн 17 коп витрат на професійну правничу допомогу ".

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи №910/18657/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 13.02.2025.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Коротун

Г.А. Кравчук