ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/69/22 (344/18787/24)

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Попович Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" вул. Євгена Коновальця, буд. 229,м. Івано-Франківськ,76014

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні

у межах справи про банкрутство Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківський арматурний завод"

за участю ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

фізична особа ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ПАТ "ІФАЗ" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 168 7231,51грн. та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, однак останній, всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України, не провів повного розрахунку з позивачем.

Ухвалою суду від 09.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи про банкрутство ПАТ "Івано-Франківський арматурний завод" розгляд справи по суті призначено на 04.02.2025.

Ліквідатор ПАТ "ІФАЗ" подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого визнав заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ "ІФАЗ" грошових коштів у розмірі 209591,94грн, які складаються з заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.202021 по 30.06.2021, в частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні позовні вимоги визнає частково у розмірі 212562,84грн.

Крім того, відповідач адресував суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

20.01.2025 на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 209 591,94грн. заборгованості по заробітній платі.

Суд, дослідивши матеріали поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог, зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В даному випадку позивач, реалізуючі процесуальні права, визначені статтею 46 ГПК України, збільшив розмір позовних вимог.

Враховуючи, що подана заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст.46 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття даної заяви до розгляду.

Подальший розгляд справи буде проводитись з урахуванням прийнятої заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Крім того, у судовому засіданні позивачка заявила клопотання залишення без розгляду в частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до приписів ч. 1 п. 5 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду в частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

Отже, враховуючи вищенаведене, предметом розгляду є позовна вимога позивача про стягнення з ПАТ "ІФАЗ" 209591,94грн. заборгованості по заробітній платі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працювала у відповідача на посаді директора фінансового відділу і була звільнена за власним бажанням 26.08.2021 на підставі ст. 38 КЗпП України.

При звільнені позивача відповідачем не був проведений остаточний розрахунок, а також не повідомлені про нараховані суми, які належать виплаті при звільненні.

З урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача 209 591,94грн. заборгованості по заробітній платі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2023 по справі №909/69/22 визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» (код 00218271) відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Демчана Олександра Івановича (свідоцтво №№1732 від 11.11.2015). Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.01.2025 продовжено строк ліквідаційної процедури ПрАТ"Івано-Франківський арматурний завод" та повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Демчана О.І. на 3 місяців - до 08.04.2025.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне отримання винагороди за працею захищається законом.

Статтею1,2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконувану ним роботу.

За нормами ст. ст. 21,22 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

У ч. 3ст. 15 зазначеного Закону закріплено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1ст. 115 КЗпП України, ч. 1ст. 24 Закону України "Про оплату праці").

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Беручи до уваги, що заборгованість по заробітній платі у розмірі 209691грн.94коп. підтверджена наданими суду документами та визнається відповідачем позовні вимоги в частині стягнення 209 691грн.94коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу судових витрат визначено ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення заробітної плати.

Відтак, судовий збір за розгляд справи підлягає стягненню з відповідача в дохід державного бюджету України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" вул. Євгена Коновальця, буд. 229, м. Івано-Франківськ, 76014 про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" вул. Євгена Коновальця, буд. 229, м. Івано-Франківськ, 76014 () на користь фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) - 209591,94грн. заборгованості по заробітній платі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" вул. Євгена Коновальця, буд. 229,м. Івано-Франківськ,76014 в дохід державного бюджету України - 3143,88грн. судового збору.

В частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні позовну вимогу залишити без розгляду.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.02.2025

Суддя Шкіндер П.А.