ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2025 р.м. ХарківСправа № 922/3921/21 (922/1371/22)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши заяву : уповноваженої особи ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" Дукер Лариси Олексіївни вх. №3199 від 05.02.2025 про відвід судді Прохорова С.А. від розгляду справи

у справі за заявою : Товариства з обмеженою відповідальністю "Олівіт"

до Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірма "Харків - Москва"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області у справі №922/3921/21 (922/1371/22) судом було завершено попереднє судове засідання у справі про банкрутство Торгівельно-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями фірми "Харків-Москва" (63030, Харківська обл., Валківський р-н, с. Шарівка, ідентифікаційний код 14344275). Призначено підсумкове засідання.

27.01.2025 від уповноваженої особи учасників ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" Дукер Лариси Олексіївни надійшла заява вх. №2275 від 27.01.2025 про відвід судді Прохорова С.А. від розгляду справи.

Ухвалою від 28.01.2025 відмовлено в задоволенні заяви Дукер Л.О.

Після розгляду заяви про відвід судді, учасників справи було повідомлено про дату підсумкового засідання у справі, а саме - 10.02.2025.

05.02.2025 від уповноваженої особи учасників ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" Дукер Лариси Олексіївни надійшла заява про відвід судді Прохорова С.А. від розгляду справи (вх. №3199) у зв`язку з виникненням у заявника сумнівів щодо упередженості та об`єктивності судді Прохорова С.А.

Ухвалою від 06.02.2025 господарський суд у складі судді Прохоров С.А. визнав відвід необґрунтованим та передав справу №922/3921/21 (922/1371/22) для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2025, вирішення питання про відвід судді Прохорова С.А., передано для розгляду судді Міньковському С.В., який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до положень ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши заяву уповноваженої особи ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" Дукер Лариси Олексіївни про відвід судді Прохорова С.А. від розгляду справи (вх. №3199 від 05.02.2025) суд дійшов висновку про необґрунтованість даної заяви та вважає за необхідне відмовити у її задоволенні з огляду на таке.

Заява обґрунтована тим, що у заявника наявні сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Прохорова С.А., посилаючись на порушення судом загальних принципів рівності та змагальності сторін, порушення процедури призначення по справі судового засідання винесення відповідного процесуального документу (ухвали від 16.12.2024) за фізичної відсутності в розпорядженні такого судді матеріалів справи, а також на те, що вона та її представник отримали повідомлення про призначення справи до слухання на 27.01.2025 лише 23.01.2025 після 20 години вечора в особистому кабінеті, у зв`язку з чим вважає, що суд повідомив безпосереднього учасника справи - уповноважену особу засновників менше, ніж за 5 календарних днів до судового засідання, чим порушив її доступ до правосуддя.

Додатково Дукер Л.О. зазначає на порушення суддею Прохоровим С.А. процедури розгляду попередньої заяви від 27.01.2025 про відвід, у зв`язку з не переданням вирішення цього питання на розгляд іншого складу суду.

Зазначає про пряме та явне порушення судом загальних принципів рівності та змагальності сторін, порушення процедури призначення по справі судового засідання, а саме не дотримання строків повідомлення, що дало змогу судді Прохорову С.А. на власний розсуд трактувати процесуальні норми щодо необхідності передання заяви про відвід іншому складу суду та, як наслідок, порушення процедури вирішення питання про відвід судді.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 для забезпечення існування неупередженості суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Таким чином, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України - суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 35 ГПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу (ч. 3, 4 ст. 38 ГПК України).

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Частиною четвертою статті 35 Господарського процесуального кодексу України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З обставин, наведених у заяві Дукер Л.О. від 05.02.2025 про відвід судді Прохорова С.А., які викликають у заявниці сумніви щодо об`єктивності та упередженості судді, вбачається, що вони пов`язані виключно з процесуальними діями вказаного судді при розгляді справи.

Дослідивши аргументи заявниці та дійсні обставини справи, суд вважає за необхідне зазначити, що припущення, зазначені Дукер Л.О. в її заяві про відвід, не знайшли свого підтвердження, адже заявник не надав суду належних та допустимих доказів, з яких можна дійти висновку про упередженість судді Прохорова С.А.

Одночасно суд звертає увагу на те, що оцінка відповідності дій судді процесуальному законодавству не належить до компетенції суду в межах розгляду клопотання про відвід, а незгода заявника з процесуальними діями суду є підставою для їх оскарження в установленому законом порядку, для чого в Україні, відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів", діють суди апеляційної та касаційної інстанцій.

Щодо порушення суддею Прохоровим С.А. порядку розгляду попередньої заяви Дукер Л.О. про відвід (вх. №2275 від 27.01.2025), яка була подана останньою в день судового засідання у справі, суд зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України чітко визначено порядок розгляду заяв про відвід судді.

Так, згідно ч. 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

В даному випадку справа №922/3921/21 (922/1371/22) розглядається Господарським судом Харківської області у складі судді Прохорова С.А.

Згідно ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 1 статті 32 цього Кодексу "Визначення складу господарського суду", визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Оскільки, розглянувши попередню заяву уповноваженої особи ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" Дукер Л.О. від 27.01.2025 про відвід судді Прохорову С.А., суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а відповідна заява надійшла до суду в день засідання у справі, яке було призначено саме 27.01.2025, вона не підлягала переданню на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді було вирішено саме судом, що розглядає справу.

Таким чином, відсутні процесуальні порушення процедури розгляду заяви про відвід суддею Прохоровим С.А., оскільки у суду були відсутні будь-які процесуальні підстави для передачі заяви уповноваженої особи ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" Дукер Л.О. від 27.01.2025 про відвід судді для розгляду судді, який не входить до складу суду по справі №922/3921/21 (922/1371/22).

В свою чергу, обізнаність судді щодо порядку роботи системи "Електронний суд" жодним чином не пов`язана з можливістю вплинути на строки надіслання повідомлень учасникам справи в їх електронні кабінети та з на відповідальністю судді за цей процес.

Посилання заявниці на неможливість вчинення відповідної процесуальної дії учасником справи, а саме подання заяви про відвід судді за 3 робочі дні до судового засідання у відповідності до ч. 3 ст. 39 ГПК України, базуються лише на власних припущеннях самої заявниці та не підтверджені будь-якими ґрунтовними доводами, оскільки, як встановлено при дослідженні матеріалів справи, ухвалою від 21.01.2024 судом у складі судді Прохорова С.А. не призначалося нових засідань, а було повідомлено учасників справи про нову дату засідання, яке не відбулося 20.01.2025 у зв`язку з виходом суду до нарадчої кімнати для розгляду саме заяви ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" від 20.01.2027 про відвід судді, поданою до суду в день цього засідання (20.02.2025) представником боржника - Третьяковою Н.Ю, яка одночасно є представником й уповноваженої особи ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" Дукер Л.О., а тому, в разі наявності у заявниці реальних сумнівів щодо упередженості судді Прохорова С.А., як і у боржника, вони не були позбавлені права на звернення до суду з відповідною заявою за три дні до дати такого засідання у справі, яке було призначено саме на 20.01.2025 та про яке було повідомлено всіх учасників справи ще ухвалою від 16.12.2024.

Тобто, судом було надано учасникам справи достатньо часу для підготовки до розгляду справи та підсумкового засідання, яке було призначено саме на 20.01.2025 з урахуванням розумних строків, а не відбулося 20.01.2025 у зв`язку з поданням представником ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" - Третьяковою Н.Ю. заяви про відвід судді Прохорову С.А. Таке засідання не відбулося й 27.01.2025 у зв`язку з поданням представником уповноваженої особи ТК ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва" Дукер Л.О. - Третьяковою Н.Ю.

А тому твердження заявниці про порушення судом загальних принципів рівності та змагальності сторін та фактичного необґрунтованого позбавлення уповноваженої особи права на участь в судових засіданнях та захист своїх прав та інтересів, як і порушення судом порядку розгляду попередньої заяви про відвід, спростовується дійсними обставинами справи.

При цьому, суд знов таки наголошує на тому, що ухвалою від 21.01.2025 учасники справи, в тому числі й заявниця, не викликалися в судове засідання, а зазначеною ухвалою було лише повідомлено про наступну дату судового засідання, яке було призначено саме на 20.01.2025 та для підготовки до якого учасники справи мали достатньо часу, а тому посилання заявниці на те, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії, є недоречним в даному випадку та зводяться до незгоди учасника справи з процесуальними діями судді Прохорова С.А. в межах розгляду даної справи, що жодним чином не свідчить про упередженість або відсутність об`єктивності цього судді відносно учасників справи.

Таким чином, слід дійти висновку, що господарським судом у складі судді Прохорова С.А. не було допущено будь-яких порушень, як при призначенні судового засідання, оскільки ні нормами Господарського процесуального кодексу України ні нормами Кодексу України з процедур банкрутства не встановлено такого порядку повідомлення учасників справи про дату засідання саме у випадку коли таке засідання не було проведено, в тому числі й причин надходження заяви про відвід, так і про розгляді попередньої заяви Дукер Л.О. про відвід судді, оскільки такий порядок визначено нормами Господарського процесуального кодексу України, який й було дотримано суддею Прохоровим С.А. при розгляді заяви.

Стосовно ж посилання Дукер Л.О. на винесення ухвали від 16.12.2024 про призначення засідання у справі за фізичної відсутності в розпорядженні такого судді матеріалів справи, суд звертає увагу на те, що згідно ч. 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства оскарження судових рішень у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) не зупиняє провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність). До апеляційного або касаційного суду направляються матеріали справи у витребуваній ухвалою апеляційного чи касаційного суду частині. Суд, який розглядає апеляційну чи касаційну скаргу, може витребувати справу про банкрутство (неплатоспроможність) у повному обсязі за власною ініціативою. Належним чином засвідчені копії справи або частини справи залишаються в господарському суді для подальшого здійснення провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Питання ж про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що обставини, які перешкоджали проведенню підсумкового засідання у справі, у зв`язку з оскарженням ухвал, постановлених за результатами розгляду заяв з грошовими вимогами, дійсно відпали, оскільки, розгляд апеляційних скарг у справі було завершено, а тому судом у складі судді Прохорова С.А. й було ухвалено призначити підсумкове засідання у справі №922/3921/21 (922/1371/22) (ухвала суду від 16.12.2024).

Крім того, провадження у справі №922/3921/21 (922/1371/22) й не зупинялося судом.

Також, суд зазначає, що розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

Відтак, доводи уповноваженої особи засновників щодо сумнівів відносно упередженості судді Прохорова С.А. при розгляді даної справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви про відвід, а з поданого до суду відводу не встановлено яким саме чином суддею Прохоровим С.А. було порушено принципи рівності та змагальності сторін.

Суд зазначає, що самі по собі процесуальні рішення судді не можуть бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеним суддею необ`єктивності чи упередженості при ухваленні судових рішень на користь однієї з сторін, в силу положень ч. 1 п. 5 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Будь-яких інших обставин та доказів зацікавленості судді у вирішенні спору на користь будь-якої сторони з особистих мотивів, або іншої упередженості відносно будь-якої сторони у справі, заявником відводу не наведено.

Як вказав Верховний Суд в ухвалі від 26.10.2020 у справі № 910/3480/20, істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.02.2022р. у справі №916/442/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, де передбачено що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що суддя здійснюючи правосуддя, самостійно, на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, в тому числі вирішує заявлені сторонами клопотання та заяви.

Таку, суддівську дискрецію, або суддівський розсуд, визначають як повноваження, надане особі, яка ним володіє, вибирати між двома чи більше альтернативами, коли кожна з альтернатив законна.

Згідно з частиною третьою статті 198 Господарського процесуального кодексу України, головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях встановлює два виключення із поняття "належних сумнівів". Несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; не припустимі гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Таким чином, відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді. Наявність припущень не є достатньою підставою для відводу судді.

Самі твердження та аргументи, заявленого Дукер Л.О. відводу, зводяться до незгоди учасника справи з процесуальними діями судді в межах розгляду даної справи, що жодним чином не свідчить про упередженість або відсутність об`єктивності судді Прохорова С.А. відносно учасників судової справи, та робить висновок, що обґрунтованих доводів на доведення наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Прохорова С.А. заявником у заяві про відвід не наведено, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відводу.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Дукер Лариси Олексіївни (уповноважена особа засновників ТОВ ІІ фірма "Харків-Москва") про відвід судді Прохорова С.А. у справі №922/3921/21 (922/1371/22) вх. №3199 від 05.02.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Справу №922/3921/21 (922/1371/22) повернути раніше визначеному складу суду для продовження розгляду.

Ухвалу підписано 10.02.2025.

Суддя Міньковський С.В.