ДОДАТКОВА У Х В А Л А
10 лютого 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1124/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., при розгляді заяви представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі № 927/1124/23 по розгляду скарги
Товариства з обмеженою відповідальністю Корнфілд ЛТД на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. у справі
за позовом: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1
про стягнення 20 000 000,00 грн,
За участю представників:
від стягувача: не з`явився
від боржника: не з`явився
від приватного виконавця: не з`явився
У провадження Господарського суду Чернігівської області перебувала скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Корнфілд ЛТД на рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного А. В. в межах виконавчого провадження ВП № 74724114.
30.09.2024 Господарським судом Чернігівської області розглянуто скаргу ТОВ Корнфілд ЛТД та проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, відповідно до якої провадження з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Корнфілд ЛТД на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст ухвали складено та підписано 07.10.2024.
Під час постановлення ухвали у справі № 927/1124/23 судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Ухвалою суду від 08.10.2024 прийнято до розгляду заяву представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про ухвалення додаткового рішення, зупинено провадження по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 927/1124/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №921/357/20 та опублікування повного тексту постанови, зобов`язано учасників справи повідомити суд про результати перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №921/357/20.
17.01.2025 до Господарського суду Чернігівської області від представника приватного виконавця Пишного А.В. адвоката Воробйова О.В, надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 927/1124/23.
Ухвалою суду від 23.01.2025 поновлено провадження по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, судове засідання з розгляду заяви призначено на 10.02.2025.
Сторони та приватний виконавець були належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
04.02.2025 представником приватного виконавця подано клопотання про розгляд заяви без його участі.
10.02.2025 представником ТОВ «Корнфілд» подані заперечення, відповідно до яких останній зазначає про те, що ухвала Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2024 про закриття провадження з розгляду скарги ТОВ «Корнфілд ЛТД» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. не містить оцінки обґрунтованості скарги ТОВ «Корнфілд ЛТД», оцінка обґрунтованості скарги не надавалась, а закриття провадження відбулось за відсутності предмета спору. З огляду на що у задоволенні заяви приватного виконавця про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат потрібно відмовити.
Заперечення прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.
Будь-яких інших заяв, клопотань, заперечень від ОСОБА_1 , ТОВ «Корнфілд ЛТД» не надходило.
Представники сторін у судове засідання з розгляду заяви не з`явились.
У судовому засіданні 10.02.2025 судом на підставі статей 233, 240 ГПК України ухвалена, складена та підписана скорочена (вступна та резолютивна частини) ухвала.
Розглянувши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення суд зазначає таке.
Щодо стягнення судових витрат на стадії судового контролю за виконанням судових рішень
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Чинне законодавство не містить заборони на користування професійною правничою допомогою учасниками справи під час звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного (приватного) виконавця.
Відсутні подібні обмеження щодо використання правничої допомоги і суб`єктами оскарження.
Згідно зі статтею 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Отже, відшкодування судових витрат має відбуватись на будь-якій стадії судового провадження, зокрема і на стадії судового контролю за виконанням судових рішень.
Приватний виконавець як суб`єкт, чиї дії можуть бути предметом оскарження, має право на відшкодування судових витрат, понесених ним під час здійснення судом відповідного судового провадження, на загальних підставах.
Водночас приписи статті 343 ГПК України не охоплюють усі можливі випадки процесуальних рішень, якими може завершуватися провадження за скаргою сторони виконавчого провадження.
У разі відсутності спеціальної норми, яка регулює певні випадки завершення провадження на стадії судового контролю за виконанням судового рішення, суди мають керуватись загальними нормами, що регулюють розподіл судових витрат (глава 8 «Судові витрати» ГПК України).
Отже, положення статті 344 ГПК України повторюють загальне правило розподілу судових витрат та визначають, що за наслідками розгляду скарг у порядку судового контролю за виконанням судових рішень судові витрати також підлягають розподілу, а правила цього розподілу визначаються нормами, що регулюють розподіл судових витрат (зокрема, статті 129, 130 ГПК України) та стосуються всіх видів судових витрат на будь-якій стадії процесу.
Протилежний підхід призводив би до ситуації, коли законодавець, не обмежуючи суд можливістю завершити розгляд скарги у законний спосіб, хоч і не обумовлений статтею 343 ГПК України, разом з тим позбавив би сторону такого провадження права на відшкодування судових витрат за відсутності будь-яких підстав для цього.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 357/380/20).
Згідно із частинами першою - четвертою статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Стаття 129 ГПК України регламентує розподіл судових витрат (як судового збору, так і інших витрат), визначаючи загальне правило, згідно з яким інші (крім судового збору) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони справи (позивача та відповідача) залежно від результатів розгляду позовних вимог за вирішенням спору по суті.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 112 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Отже, суд зауважує, що як стаття 129 ГПК України, так і стаття 130 ГПК України містяться в главі 8 «Судові витрати», яка є частиною розділу I «Загальні положення» ГПК України, що вказує на те, що правила зазначених статей стосуються усіх стадій процесу, в яких такі витрати можуть виникнути.
Згідно з положеннями статті 130 ГПК України розподіл витрат проводиться судом і в тому випадку, коли судове рішення по суті спору не приймається (у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду).
Відповідно до частини п`ятої статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Приписи частини п`ятої статті 130 ГПК України є проявом реалізації правила відшкодування судових витрат у випадку, коли судове вирішення спору по суті не відбулося і відсутня сторона, на користь якої ухвалене судове рішення.
Оскільки норма частини п`ятої статті 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, то таку оцінку слід проводити суду у кожній справі окремо, відповідно до встановлених обставин перебігу спірних правовідносин. Така позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 905/460/21.
Отже, у разі закриття провадження за скаргою або залишення скарги без розгляду на стадії судового контролю за виконанням судових рішень, державний (приватний) виконавець, посилаючись на частину п`яту статті 130 ГПК України, може заявити вимоги про компенсацію понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій особи, яка оскаржувала його рішення, дії чи бездіяльність.
Ухвалою суду від 30.09.2024 у справі № 927/1124/23 за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнфілд ЛТД» на рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. постановлено закрити провадження з розгляду скарги.
Ухвала суду від 30.09.2024 набрала законної сили, не оскаржена Товариством з обмеженою відповідальністю «Корнфілд ЛТД»

Підставою для закриття провадження з розгляду скарги слугувало те, що станом на момент розгляду скарги предмет спору у зв`язку з винесенням приватним виконавцем оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження № 74724114 від 07.08.2024 був відсутній.

Водночас при дослідженні судом матеріалів скарги не підтверджена неправомірність дій приватного виконавця Пишного А.В. під час виконання рішення суду у справі № 927/1124/23 в межах виконавчого провадження № 74724114.

Отже, необґрунтованість дій скаржника у цій справі доведена приватним виконавцем, який звернувся з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу, та встановлена судом, що дає право на стягнення судових витрат зі скаржника за умови їх доведеності.

З огляду на вищевикладені висновки суду, заперечення представника ТОВ «Корнфілд ЛТД» не приймаються судом до уваги.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 вказаного вище Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

02.01.2020 між Адвокатським об`єднанням «Джастліторз» (далі Адвокатське об`єднання) та приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним Артемом Володимировичем (далі - Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 1/1/2020 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору:

п. 1.1. Предметом даного Договору є надання Адвокатським об`єднанням усіма законними методами та способами професійної правничої допомоги Клієнту в усіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних. Невизнаних прав і законних інтересів Клієнта.

п. 3.3. Гонорар Адвокатського об`єднання погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього Договору.

п. 3.5. Факт наданих послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг. підписаним сторонами.

п. 5.1.Термін дії даного Договору визначається з моменту його підписання і закінчуються моментом повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

01.09.2024 між сторонами підписана Додаткова угода № 11, відповідно до умов якої останні обумовили таке:

п. 1. Клієнт доручає Адвокатському об`єднанню надання правової допомоги та ведення справи від свого імені та представництво його інтересів у справі № 927/1124/23 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Корнфілд ЛТД» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича.

п. 2. У відповідності до п. 3.3. Договору Сторони домовились, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги Клієнту (надалі за текстом- Гонорар) за Договором становить 4000 грн за 1 год. роботи. Додатково до гонорару Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню витрати, здійснені для виконання доручення Клієнта та надання правової допомоги.

п. 3. За комплексне ведення справи № 927/1124/23 у суді першої інстанції гонорар складає 20000 грн.

п. 5. Оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом в безготівковій формі в національній валюті України, шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання.

01.10.2024 між сторонами складено та підписано Акт про надання правової допомоги № 11 відповідно до Договору про надання правової допомоги № 1/1/2020 від 02.01.2020.

Відповідно до Акту № 11 від 01.10.2024 Адвокатським об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято погоджені послуги правову допомогу у суді першої інстанції, судова справа № 927/124/23 за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Корнфілд ЛТД» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича, на суму 20000 грн.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт понесення приватним виконавцем витрат на правничу допомоги в сумі 20000,00 грн.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що питання про стягнення/визначення/розподіл судових витрат є складовою судового процесу - правом сторони на користь якої ухвалено судове рішення відшкодувати свої судові витрати.

Наведені норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За змістом частини четвертої статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

ТОВ «Корнфілд ЛТД» не скористалося своїм правом подачі заперечень щодо обсягу та розміру витрат на професійну правничу допомогу, хоча був обізнаний про останні.

Так, судом встановлено, що докази в підтвердження надання правничої допомоги (договір, додаткова угода, акт) були направлені ТОВ «Корнфілд ЛТД» разом з заявою про ухвалення додаткового рішення, що підтверджується квитанцією № 1812288 від 04.10.2024.

Крім того, у поясненнях на скаргу на дії приватного виконавця останній зазначав, що очікує понести витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом скарги в межах справи №927/1124/23 у розмірі 20000,00 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що у відповідача (боржника) було достатньо часу для надання заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу або заяви про зменшення розміру останніх.

Відтак, беручи до уваги характер та обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням відсутності заперечень з боку ТОВ «Корнфілд ЛТД», відшкодуванню за рахунок відповідача (боржника) підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Керуючись статтями 230, 234, 235, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Корнфілд ЛТД (, Здолбунівська, буд.7-Д, корп. Г, м. Київ, 02081) на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича (ІПН НОМЕР_2 , вул. Дмитрівська, 35В, Шевченківський район, м. Київ, 01054) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн.

Видати наказ.

Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 10.02.2025.

Додаткова ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду у строк, передбачений частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень - http://reyestr.court.gov.ua/

Повна ухвала складена 11.02.2025.

Суддя Т.О. Кузьменко