ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2025 р. Справа № 911/650/21 (911/927/24)

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Дідик Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича

до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» та Головне управління ДПС у Київській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про визнання протиправними дій та скасування постанов виконавчого провадження

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/650/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс»

про банкрутство

Представники: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/650/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.04.2021 відкрито провадження у справі № 911/650/21 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Київської області від 13.09.2021 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Покровська, будинок 27, ідентифікаційний код - 42059706) та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» призначено арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1645 від 22.07.2013, адреса: 03035, місто Київ, вулиця Василя Сурикова, будинок 3, корпус 8-Б, офіс 333).

До Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича надійшла позовна заява б/н від 09.04.2024 (вх. № 2570 від 10.04.2024) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича, у якій він просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця від 04.05.2020, винесену відповідачем у виконавчому провадженні № 61972252; визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2020 та скасувати постанову відповідача від 28.12.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу; зобов`язати відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.04.2024 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича б/н від 09.04.2024 (вх. № 2570 від 10.04.2024) про визнання протиправними дій та скасування постанов виконавчого провадження до розгляду і відкрито провадження щодо розгляду даної позовної заяви у відокремленому провадженні в межах справи № 911/650/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс»; розгляд справи призначено на 27.05.2024; зобов`язано позивача, відповідача та третіх осіб надати суду певні документи.

24.05.2024 до Господарського суду Київської області від третьої особи 2Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» надійшли письмові пояснення б/н від 23.05.2024 (вх. № 5552/24 від 24.05.2024) по справі, у яких вказана третя особа підтримує подану Товариством з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича позовну заяву про визнання протиправними дій та скасування постанов виконавчого провадження.

До Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява б/н від 26.05.2024 (вх. № 5594/24 від 27.05.2024) про відкладення судового засідання у даній справі на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.05.2024, враховуючи вищезазначену заяву відповідача, розгляд даної справи відкладено на 13.06.2024.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.06.2024, враховуючи неявку у судове засідання представників відповідача та третіх осіб 1, 3, 4, розгляд даної справи відкладено на 27.06.2024.

27.06.2024 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заява б/н від 26.06.2024 (вх. № 6884/24 від 27.06.2024) про відкладення розгляду справи та заява б/н від 26.06.2024 (вх. № 6886/24 від 27.06.2024) про застосування позовної давності.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.06.2024, враховуючи неявку у судове засідання представників відповідача та третіх осіб 1, 3, 4, а також подані відповідачем вищезазначені заяви, розгляд даної справи відкладено на 01.08.2024.

До Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 29.07.2024 (вх. № 8138/24 від 29.07.2024), у якій він просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача щодо застосування строків позовної давності та визнати наведені у даній заяві причини неможливості звернення до суду з позовом до моменту отримання ідентифікатора доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження поважними і поновити цей строк.

30.07.2024 до Господарського суду Київської області від третьої особи 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» надійшли заперечення б/н від 29.07.2024 (вх. № 8170/24 від 30.07.2024) на заяву відповідача про застосування позовної давності.

До Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання б/н від 01.08.2024 (вх. № 8302/24 від 01.08.2024) про відкладення судового засідання у даній справі на іншу дату.

01.08.2024 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 01.08.2024 (вх. № 8266/24 від 01.08.2024) про перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.08.2024 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 911/650/21 (911/927/24) за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.09.2024.

До Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява б/н від 05.09.2024 (вх. № 9588/24 від 05.09.2024) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.09.2024, враховуючи вищезазначену заяву відповідача, підготовче засідання у даній справі відкладено на 17.10.2024.

14.10.2024 до Господарського суду Київської області від третьої особи 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс» надійшов відзив б/н від 14.10.2024 (вх. № 11377/24 від 14.10.2024) на заяву відповідача про застосування позовної давності.

До Господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання б/н від 17.10.2024 (вх. № 11523/24 від 17.10.2024) про витребування матеріалів адміністративної справи № 440/7032/20 з Полтавського окружного адміністративного суду для огляду та визначення наявності (відсутності) у вказаній справі матеріалів виконавчого провадження № 61972252.

У судовому засіданні 17.10.2024 позивач подав клопотання б/н від 17.10.2024 (вх. № 10455/24 від 17.10.2024) про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача б/н від 17.10.2024 (вх. № 11523/24 від 17.10.2024) про витребування матеріалів адміністративної справи № 440/7032/20 з Полтавського окружного адміністративного суду, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 07.11.2024.

07.11.2024 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 07.11.2024 (вх. № 12505/24 від 07.11.2024) по справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.11.2024, за усним клопотанням представника третьої особи 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап», розгляд даної справи по суті відкладено на 05.12.2024.

До Господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення б/н від 04.12.2024 (вх. № 13888/24 від 04.12.2024) по справі.

05.12.2024 до Господарського суду Київської області від третьої особи 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» надійшла заява б/н від 04.12.2024 (вх. № 13926/24 від 05.12.2024) про залишення без розгляду додаткових пояснень відповідача.

До Господарського суду Київської області від відповідача та третьої особи 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс» надійшли клопотання б/н від 05.12.2024 (вх. № 13949/24 від 05.12.2024, вх. № 13915/24 від 05.12.2024) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.12.2024, враховуючи вищезазначене клопотання третьої особи 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс», розгляд даної справи по суті відкладено на 23.01.2025.

20.01.2025 до Господарського суду Київської області від третьої особи 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс» надійшли письмові пояснення б/н від 20.01.2025 (вх. № 780/25 від 20.01.2025) по справі.

У судовому засіданні 23.01.2025, за усним клопотанням представника відповідача, розгляд даної справи відкладено на 30.01.2025.

У судове засідання 30.01.2025 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап», які надали свої усні пояснення по справі.

Інші учасники даної справи у судове засідання 30.01.2025 не з`явилися та причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності представників третіх осіб 1, 3, 4.

Присутні у судовому засіданні 30.01.2025 представники позивача та третьої особи 2 підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.01.2025 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у його заяві та поясненнях по суті спору, просив суд відмовити у задоволенні даного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників судового провадження, зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою б/н від 09.04.2024 (вх. № 2570 від 10.04.2024), у якій просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця від 04.05.2020, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича у виконавчому провадженні № 61972252; визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2020 та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича від 28.12.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича винести постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вказаної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича посилається на те, що постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця від 04.05.2020 є незаконною та суперечить ч. 5 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання рішень», дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича при винесенні постанови від 28.12.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу не відповідають п. 22 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, а тому і вказана постанова є незаконною, при цьому, єдиним можливим варіантом поведінки приватного виконавця у незакінченому виконавчому провадженні у випадку визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович, заперечуючи проти задоволення даного позову, зазначає, що позивачем без належних на це правових підстав пропущено, встановлений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», строк на звернення до суду. Водночас відповідач вважає, що вказаний строк є позовною давністю у розумінні ст. 257 Цивільного кодексу України, а тому заявляє про її застосування у даній справі.

З матеріалів справи 911/650/21 судом встановлено, що 27.04.2020 між Бачек Тетяною Вадимівною (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» (позичальник) укладено договір позики, за умовами якого позичальник отримав у власність від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти в сумі 9 500 000, 00 грн (сума позики).

30.04.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 832, про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» на користь стягувача - ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 27.04.2020, строк виконання зобов`язань за яким настав 28.04.2020, а саме 9 500 000, 00 грн, а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 500, 00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню, складає 9 500 500, 00 грн.

04.05.2020 ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича із заявою про примусове виконання виконавчого напису № 832 від 30.04.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» на користь Бачек Тетяни Вадимівни грошових коштів в сумі 9 500 500, 00 грн.

04.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61972252 з виконання виконавчого напису № 832 від 30.04.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» на користь Бачек Тетяни Вадимівни 9 500 500, 00 грн.

04.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 61972252 та стягнення з боржника основної винагороди, якими визначено для боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 215, 00 грн, а також постановлено стягнути з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» основну винагороду приватного виконавця у сумі 950 050, 00 грн.

04.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61972252, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках в АБ «Південний», АТ КБ «Глобус», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Кредобанк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, 10 450 765, 00 грн.

15.05.2020 та 16.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем винесено постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61972252, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках в АТ «Банк «Український капітал» та АТ «Альфа Банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, 10 450 765, 00 грн.

17.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61972252, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках в АТ «Оксі Банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, 10 450 765, 00 грн.

17.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем виставлено АТ «Оксі Банк» платіжну вимогу № 61972252/1 про стягнення з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» 10 450 765, 00 грн.

Вказана платіжна вимога № 61972252/1 від 17.06.2020 була частково виконана АТ «Оксі Банк» на суму 50, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1121849 від 19.06.2020.

Відповідно до розпорядження № 61972252 від 05.08.2020 кошти у розмірі 50, 00 грн були спрямовані на покриття витрат виконавчого провадження на користь приватного виконавця Павлюка Н.В.

21.10.2020 приватним виконавцем Павлюком Н.В. виставлено АТ «Оксі Банк» платіжну вимогу № 61972252/7 про стягнення з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» залишку коштів у розмірі 10 450 715, 00 грн.

Вказана платіжна вимога № 61972252/7 від 21.10.2020 була частково виконана АТ «Оксі Банк» на суму 7 513 217, 64 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3814791 від 22.10.2020.

Згідно платіжних доручень № 2190 від 23.10.2020, № 2191 від 23.10.2020, № 2192 від 23.10.2020, а також розпорядження № 61972252 від 23.10.2020 грошові кошти у розмірі 7 513 217, 64 грн були розподілені таким чином: 751 264, 16 грн основна винагорода приватного виконавця на користь приватного виконавця Павлюка Н.В.; 576, 00 грн - витрати виконавчого провадження на користь приватного виконавця Павлюка Н.В.; 6 761 377, 48 грн на користь Бачек Тетяни Вадимівни згідно виконавчого напису № 832 від 30.04.2020.

30.10.2020 Бачек Тетяна Вадимівна звернулася до приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича із заявою про повернення виконавчого документа - виконавчого напису № 832 від 30.04.2020 стягувачу - Бачек Тетяні Вадимівні.

28.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем винесено постанову про повернення виконавчого документа - виконавчого напису № 832 від 30.04.2020 стягувачу, у зв`язку із заявою стягувача про повернення виконавчого документа.

Вищезазначені обставини були встановлені під час розгляду справи № 911/650/21 (911/1952/21), про що зазначено в ухвалі Господарського суду Київської області від 09.12.2021 у справі № 911/650/21 (911/1952/21).

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 09.12.2021 у справі № 911/650/21 (911/1952/21) визнано недійсним договір позики від 27.04.2020, укладений між Бачек Тетяною Вадимівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс», що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за номером 829; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем 30.04.2020 та зареєстрований в реєстрі за номером 832 про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» на користь стягувача - ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 27.04.2020, що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за номером 829, а саме 9 500 000, 00 грн, а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 500, 00 грн; застосовано наслідки недійсності договору позики від 27.04.2020 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» кошти у розмірі 6 761 377, 48 грн.

Отже, судом встановлено, що у відповідача - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем у межах виконавчого провадження № 61972252 перебував на виконанні виконавчий напис нотаріуса № 832 від 30.04.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» на користь Бачек Тетяни Вадимівни 9 500 500, 00 грн і саме у межах вказаного виконавчого провадження відповідачем були винесенні постанови та вчиненні дії, які оскаржуються в даній справі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі написи нотаріусів, постанови приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження та постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених процесуальним законом випадках на виконання судових рішень, але й виконавчі написи нотаріусів та певні постанови виконавця.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців.

Згідно з ст. 339-1 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Аналогічні приписи містяться у ст. 447-1 Цивільного процесуального кодексу України, за змістом якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за загальними правилами чинних процесуальних кодексів, скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб під час виконання судових рішень подаються за юрисдикцією того суду, який ухвалив судове рішення, що знаходиться на виконанні.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із ч. 1 ст. 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналізуючи зазначені норми права, судом встановлено, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах робила висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 759/15553/14-ц, від 26.10.2022у справі № 229/1026/21 та від 11.09.2024 у справі № 310/2210/21.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що спеціальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст. 74, розмежовано юрисдикцію спору за об`єктом оскарження. Якщо оскаржується рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання саме судового рішення, то спір підлягає розгляду у суді, який видав виконавчий документ (частина перша цієї статті). У разі оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо безпосередньо виконання рішень інших органів (посадових осіб), спір розглядається у порядку адміністративного судочинства (фрагмент частини другої цієї статті). Також, частина друга ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» установлює, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Крім того, спеціальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а саме ч. 5 ст. 74, встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Аналогічні положення містяться у ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець (ч. 3 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України).

Правові наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду визначені у ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вже зазначалося вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою 10.04.2024, при цьому у цій позовній заяві він оскаржує дії та рішення приватного виконавця, що були вчинені і винесені 04.05.2020 та 28.12.2020.

Відповідно до доводів позивача про оскаржувані дії та рішення приватного виконавця він дізнався лише після надання приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження № 61972252 з ідентифікатором доступу, оскільки тільки після цього у позивача з`явилася можливість доступу до матеріалів виконавчого провадження, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, огляду цих документів та виявлення допущених відповідачем порушень і подано у десятиденний строк даний позов. Водночас, конкретної дати коли позивач дізнався про порушення його прав, свобод чи інтересів оскаржуваними діями та рішеннями приватного виконавця, ним у даній справі не зазначено.

Суд звертає увагу, що позивач у позовній заяві б/н від 09.04.2024 (вх. № 2570 від 10.04.2024) та у заяві б/н від 29.07.2024 (вх. № 8138/24 від 29.07.2024) зазначає, що ним не пропущено строк на звернення до суду з даним позовом, оскільки він звернувся з ним у межах десятиденного строку після ознайомлення з постановою про відкриття виконавчого провадження № 61972252 з ідентифікатором доступу, без зазначення конкретної дати. Разом з тим, у своїй заяві б/н від 29.07.2024 (вх. № 8138/24 від 29.07.2024) позивач просить суд визнати наведені ним причини неможливості звернення до суду з позовом до моменту отримання ідентифікатора доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження поважними і поновити цей строк.

Як вже встановлено вище, спеціальними нормами Закону України «Про виконавче провадження» та нормами процесуальних кодексів визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до суду протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави виснувати про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Щоб переконатись, що особа могла і повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод, інтересів), суд повинен установити обставини, які б беззаперечно свідчили, що обізнаність особи була ймовірною, а ступінь ймовірності був високим і достатнім для висновку, що строк звернення до суду особа пропустила з поважних причин.

Такий правовий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 990/303/24.

Суд звертає увагу, що про виконавче провадження № 61972252 позивач був обізнаний ще у 2021 році, що підтверджується наявними відомостями про справу № 440/7032/20, яка розглядалася у Полтавському окружному адміністративному суді та справу № 320/15231/21, яка розглядалася у Київському окружному адміністративному суді, а також матеріалами справи № 911/650/21 (911/1952/21).

При цьому, слід зазначити, що матеріали справи № 911/650/21 (911/1952/21) містять копії матеріалів виконавчого провадження № 61972252, в тому числі і копії оскаржуваних у даній справі постанови від 04.05.2020 про стягнення основної винагороди приватного виконавця та постанови від 28.12.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу, що свідчить про те, що позивач був обізнаний з їх змістом.

Крім того, ті обставини, що позивач був стороною виконавчого провадження № 61972252, третьою особою у справі № 440/7032/20 та позивачем у справах № 320/15231/21, № 911/650/21 (911/1952/21), передбачають достатню високу ступінь ймовірності того, що особа, якої воно (виконавче провадження № 61972252) стосується, матиме можливість доступу до матеріалів виконавчого провадження та огляду документів, що містяться у матеріалах такого виконавчого провадження, за винятком випадків, коли особа наводить інші доводи. У разі якщо особа посилається на обставини, які виключають для неї можливість бути обізнаною про зміст виконавчого провадження № 61972252, вона повинна довести ці обставини, а суд, у свою чергу, на підставі оцінки доказів, які є у справі, прийняти рішення щодо достатності підстав для визнання причин пропуску строку звернення з позовом поважними.

Як вже було зазначено, позивач стверджує, що тільки після того як у нього з`явилася можливість доступу до матеріалів виконавчого провадження № 61972252, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, огляду цих документів та виявлення допущених відповідачем порушень він зміг дізналася про порушення його прав, свобод та інтересів і звернення до суду з даним позовом, тобто отримання ідентифікатора доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження є поважною причиною неможливості звернення до суду з даним позовом у встановлений законом строк.

Водночас позивач як у позовній заяві б/н від 09.04.2024 (вх. № 2570 від 10.04.2024) та у заяві б/н від 29.07.2024 (вх. № 8138/24 від 29.07.2024) не наводить доводу, що він не знав про виконавче провадження № 61972252 до вказаного ним часу.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк навіть за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено заявником, та чи підлягає він поновленню.

При цьому, норми процесуального закону не дають визначення поважних причин пропуску строку звернення до суду. Вочевидь такими є обставини, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення особою процесуальних дій щодо звернення з позовною заявою у визначений законом строк; є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом; або пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Обставини такого роду, якщо на них посилається особа, повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Суд звертає увагу, що інститут строків звернення до суду сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових та приватно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до реалізації права на звернення до суду. Встановлюючи такі строки, законодавець обмежив час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після того, як такі строки сплили, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання строків, про які йдеться, зумовлює визначені законом правові наслідки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав: «…Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою… У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata, особливо… коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків».

Правила регулювання строків для подання скарги мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані [див. рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (PerezdeRadaCavanilles v. Spain), заява № 28090/95, пункт 45; від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (PeretyakaandSheremetyev v. Ukraine), заяви № 17160/06 та № 35548/06, пункт 34].

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Положеннями статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України докази, які подаються сторонами повинні бути належними, допустимими, достовірними та вірогідними.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами того, що він не міг звернутися з даним позовом, в тому числі із клопотанням про витребування певних доказів (матеріалів виконавчого провадження з ідентифікатором), у встановлений законом строк.

При цьому, судом встановлено, що позивач брав участь у справах № 440/7032/20, № 320/15231/21, № 911/650/21 (911/1952/21), був обізнаний про виконавче провадження № 61972252 та змістом оскаржуваних у даній справі постанов, що свідчить про те, що він мав можливість користуватися процесуальними правами, виконувати процесуальні обов`язки та вчиняти, можливі і передбачені законом, дії для отримання доступу до матеріалів виконавчого провадження, в тому числі з ідентифікатором доступу, та огляду документів, що містяться у матеріалах такого виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що зазначені вище обставини в сукупності є вагомими і дають підстави вважати, що позивач не спростував презумпцію можливості знати про стан своїх прав після відкриття виконавчого провадження № 61972252 та розгляду справ № 440/7032/20, № 320/15231/21, № 911/650/21 (911/1952/21).

Суд наголошує, що підставою для поновлення пропущеного строку на звернення до суду можуть бути визнані лише обставини, які становили об`єктивну непереборну перешкоду для звернення до суду. Натомість, суд вважає, що позивач як позовній заяві б/н від 09.04.2024 (вх. № 2570 від 10.04.2024) та у заяві б/н від 29.07.2024 (вх. № 8138/24 від 29.07.2024) таких обставин не довів.

Крім того, суд не бере до уваги посилання сторін на статті 257, 267 Цивільного кодексу України та пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, оскільки вказані норми не застосовуються до спірних правовідносин у даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами наявності поважних причин, які позбавили його можливості звернутися із даною позовною заявою в межах встановленого законом строку.

Отже, враховуючи те, що у даній справі позивач оскаржує дії та рішення приватного виконавця, що були вчинені і винесені в межах виконавчого провадження № 61972252, про наявність якого йому дійсно було відомо ще у 2021 році, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду із даним позовом та відмову у задоволенні, викладеного у п. 2 прохальної частини заяви заяві б/н від 29.07.2024 (вх. № 8138/24 від 29.07.2024), клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, даний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича б/н від 09.04.2024 (вх. № 2570 від 10.04.2024) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» та Головного управління ДПС у Київській області і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій та скасування постанов виконавчого провадження, у відокремленому провадженні в межах справи № 911/650/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» про банкрутство, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 2, 118-119, 234, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кошарського Олександра Володимировича до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скайап» та Головного управління ДПС у Київській області і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправними дій та скасування постанов виконавчого провадження, у відокремленому провадженні в межах справи № 911/650/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс» до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЗК «Авіафінсервіс» про банкрутство, залишити без розгляду.

2. Копії ухвали направити учасникам даної справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 06.02.2025.

Суддя Т.В. Лутак