ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду

"06" лютого 2025 р. Справа№ 873/164/24

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Шапран В.В.

секретар судового засідання Місюк О.П.

за участю представників: не з`явилися.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 06.12.2024

у третейській справі №04/19-2024 (третейський суддя - Стадник П.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" про стягнення 213221,29 грн, з яких: 89415,38 грн - пеня та 123805,91 грн - 36% річних.

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" на користь позивача 87759,53 грн пені, 121513,20 грн 36% річних та третейський збір в сумі 3000,00 грн, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

16.12.2024 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Північного апеляційного господарського суду з заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024.

У поданій заяві позивач, крім іншого, просив здійснювати розгляд заяви без його участі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.01.2025 заяві ОСОБА_1 присвоєно №873/164/24 та передано на розгляд головуючому судді (судді-доповідачу) Шапрану В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 заяву ОСОБА_1 про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.02.2025, витребувано з Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" третейську справу №04/19-2024.

15.01.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява, згідно якої останній, на виконання ухвали суду від 06.02.2024, повідомив наступне: третейське застереження, що міститься у договорі поставки №Д-ВА-22-02017 від 31.01.2022 є чинним; рішення третейського суду від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024 не скасоване; у провадження судів не перебувають заяви про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024. Окрім того ОСОБА_1 просив здійснювати розгляд заяви без його участі.

17.01.2025 до суду від Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник", на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 06.01.2025, надійшли витребувані документи та належним чином засвідчені копії матеріалів третейської справи №04/19-2024.

В судове засідання 06.02.2025 боржник не з`явився, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Враховуючи, що чинним законодавством передбачено право суду розглянути дану справу без участі представників сторін, повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також беручи до увагу заяву ОСОБА_1 про розгляд заяви без його участі, суд дійшов висновку здійснювати розгляд поданої заяви за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, оскільки дана ухвала приймається за відсутності учасників справи та без її проголошення, датою її ухвалення є дата складення повного тексту.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та п. 1-1 ч. 1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду.

В силу ч. 1 ст. 354 ГПК України, заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом 15 днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Частиною 3 ст. 354 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться у ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

Суд зауважує, що у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Також суд звертає увагу на те, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до ст. 355 ГПК України, ст. 56 Закону України "Про третейські суди". Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №876/32/20, від 08.04.2021 у справі №876/79/20.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до ч. 1, 4-6 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Як вбачається з матеріалів третейської справи, 31.01.2022 між Приватним акціонерним товариством "Лебединський насіннєвий завод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" укладено договір поставки №Д-ВА-22-02017.

У п. 10.2 договору сторони узгодили, що на вимогу будь-якої зі сторін спір за цим договором може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник". Сторони погодили, що норми даного пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути за даним договором або у зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник", а розгляд справи буде здійснювати одноособово суддя Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" Стадник Павло Вікторович, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-який суддя Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник", призначений його головою.

Згідно з п. 10.3 договору якщо жодна зі сторін не заявить вимогу про передачу спору за цим договором на вирішення до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", умови третейської угоди не застосовуються і спір підлягає вирішенню у господарських судах України.

Приватне акціонерне товариство "Лебединський насіннєвий завод" звернулося до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" про стягнення боргу за договором поставки №Д-ВА-22-02017 від 31.01.2022.

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 23.06.2023 у справі №04/10-2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" на користь Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" грошових коштів у сумі 3473253,01 грн, з яких: 2330913,71 грн заборгованості за товар, 664150,76 грн пені та 478188,54 грн 3% річних.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 заяву Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 23.06.2023 у третейській справі №04/10-2023 задоволено.

09.02.2024 Північний апеляційний господарський суд видав накази на примусове виконання ухвали від 22.11.2023 у справі № 873/327/23, яка набрала законної сили 17.01.2024.

17.04.2024 Приватне акціонерне товариство "Лебединський насіннєвий завод" (первісний кредитор) та ОСОБА_1 н кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги, за умовами умов якого первісний кредитор відступив новому кредитору, а новий кредитор набував право вимоги, що належить первісному кредиторові, і став кредитором у зобов`язанні, що виникло на підставі договору поставки №Д-ВА-22-02017 від 31.01.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2024 у справі №873/327/23 задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому документі та замінено стягувача у справі №873/321/23 на стадії виконання судового рішення - наказів Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2024 у справі №873/321/23.

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" про стягнення 213221,29 грн, з яких: 89415,38 грн - пеня та 123805,91 грн - 36% річних.

Як вбачається зі змісту рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024, яке прийнято суддею Стадником П.В., предметом розгляду зазначеної справи є вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 23.06.2023 у справі №04/10-2023.

Дана справа підлягала розгляду Черкаським обласним постійно діючим третейським судом при корпорації "Радник", так як згідно п. 10.2 договору поставки №Д-ВА-22-02017 від 31.01.2022 та договору про відступлення права вимоги від 17.04.2024 сторони встановили, що на вимогу будь-якої із сторін, спір по даному договору може бути переданий на вирішення до Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник". Сторони погодили, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", а розгляд спорів буде здійснюватися одноособово суддею Стадником Павлом Вікторовичем, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-яким суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" призначеним його головою.

Таким чином рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" про стягнення 213221,29 грн (89415,38 грн - пеня та 123805,91 грн - 36% річних) та третейській збір в розмірі 3000,00 грн, прийняте у спорі, передбаченому п. 10.2 договору поставки №Д-ВА-22-02017 від 31.01.2022, згідно з обумовленим в ньому третейським застереженням.

Крім того, як вбачається з наявних у справі документів, рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024: не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону (з урахуванням визначеного у пункті 10.2 договору поставки №Д-ВА-22-02017 від 31.01.2022 третейського застереження); строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024 не встановлено строк його виконання. Доказів виконання рішення третейського суду боржником, станом на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу виконавчого документа (31.12.2024) та на момент розгляду цієї заяви господарським судом (06.02.2025), матеріали справи №873/164/24 - не містять.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду щодо стягнення з ОСОБА_1 87759,53 грн пені, 121513,20 грн 36% річних та третейського збору в сумі 3000,00 грн

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення, відповідно до норм ГПК України, покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс", оскільки станом на час розгляду даної заяви доказів виконання рішення третейського суду боржником до суду не надано, а отже боржник вважається винним у виникненні спору (у зверненні заявника до суду з даною заявою).

Керуючись статтями 129, 234, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації "Радник" від 06.12.2024 у третейській справі №04/19-2024 наступного змісту:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" (08722, Київська область, Обухівський район, село Трипілля, вул. Дружби, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) кошти у розмірі 209272 (двісті дев`ять тисяч двісті сімдесят дві) грн 73 коп. та 3000 (три тисяча) грн третейського збору».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипілля Агро Плюс" (08722, Київська область, Обухівський район, село Трипілля, вул. Дружби, буд. 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір за подання до господарського суду заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 00 коп.

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після перегляду справи в апеляційному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 351, ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Суддя В.В. Шапран