ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2025 р. Справа № 918/1182/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А.,

за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 474 195 грн 65 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Дрозд Р.Ю., ордер серія АЕ № 1170055 від 17.01.2023 р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача - не з`явився.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 10 лютого 2025 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 474 195 грн 65 коп., з яких: 471 360 грн 00 коп. - основний борг, 33 грн 99 коп. - відсотки річні та 2 801 грн 66 коп. - інфляційні втрати.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. В позовній заяві зазначено, що попередній розрахунок судових витрат позивача має вигляд у відповідності до розрахунку. До позовної заяви додано попередній розрахунок судових витрат, згідно якого витрати складають 30 080 грн 93 коп. (2 420,00 грн. підготовка позовної заяви; 242,00 грн. відправка документів/доказів учасникам справи до двох адресатів; 2 178,00 грн. подача документів до/з суду; 3 080,00 грн. підготовка клопотання/вимоги; 2 860,00 грн. підготовка відзиву/пояснення третьої особи/відповідь на відзив/заперечення на відповідь; 8 800,00 грн. судове засідання за участю адвоката не більше двох годин; 1 936,00 грн. ознайомлення з матеріалами справи виключно адвокатом; 1 452,00 грн. подача/отримання документів до/з суду/інших органів (виключно адвокатом); 7 112,93 грн. судовий збір). Також до позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" долучено платіжну інструкцію від 24.12.2024 року № 6724 про оплату судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Рівненської області в розмірі 7 112 грн 93 коп. Крім того Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" до позовної заяви долучено Угоду на надання юридичних послуг від 25.08.2022 року № 18/2022.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору поставки від 21.03.2024 року № 53-122-01-24-14556, а саме зобов`язань щодо здійснення в повному обсязі оплати за поставлену продукцію в сумі 471 360 грн 00 коп. в строки, встановлені умовами договору, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі. Крім того у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем з посиланням п. 9.3. вказаного договору та на ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заявлено вимогу про стягнення з відповідача відсотків річних в розмірі 33 грн 99 коп. та інфляційних втрат в розмірі 2 801 грн 66 коп.

Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" від 26.12.2024 року залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються з відповідача, а саме: зазначити суми, на які нараховуються відсотки річні та інфляційні втрати, а також періоди (з…. по…) за які стягуються відсотки річні та інфляційні втрати.

30 грудня 2024 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою суду від 6 січня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" від 26.12.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи призначено на 10 лютого 2025 року на 09:30 год.

20 січня 2025 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 15.01.2025 року № 22-895/001-юр. Зокрема у відзиві на позовну заяву міститься заява щодо визнання основної суми боргу, в якій відповідач визнає позов в частині стягнення основного боргу за договором поставки від 21.03.2024 року № 53-122-01-24-14556 в розмірі 471 360 грн 00 коп. У зв`язку з чим відповідач просить суд застосувати частину 1 статті 130 ГПК України та вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в частині визнаних позовних вимог. Заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" до стягнення відсотки річні відповідач не визнає. Також у відзиві на позовну заяву зазначено, що на час підготовки відзиву на позов відповідач не поніс та не очікує на понесення судових витрат. Крім того у відзиві на позовну заяву міститься клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Окрім цього у відзиві на позовну заяву міститься клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому просив надати Деркачу Валерію Вікторовичу можливість участі в судовому засіданні у даній справі, призначеному на 10.02.2025 року о 09:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 21 січня 2025 року клопотання Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 15.01.2025 року № 22-895/001-юр про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено судове засідання у справі № 918/1182/24, призначене на "10" лютого 2025 року на 09:30 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція".

27 січня 2025 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив з додатками. У відповіді на відзив представником позивача зазначено, що всього адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт по справі № 918/1182/24 за угодою на надання юридичних послуг № 18/2022 від 25.08.2022 року витрачено 5,60 годин. Зазначена обставина доказується розрахунком часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт по справі та Актами наданих послуг. На виконання умов угоди № 18/2022 від 25.08.2022 року позивач сплатив 4 079,85 грн. Зазначена обставина доказується рахунками № 49285, № 49444, № 49060 та платіжними інструкціями про сплату вказаних рахунків. Отже, з урахуванням складності справи, витрати представником позивача 5,60 годин на ведення справи, документально підтверджені належними та допустимими доказами, укладання угоди на надання юридичних послуг, взаємозв`язку рахунків виставлених за вказаним договором та оплат за них, наявні правові підстави для покладення на відповідача понесених позивачем правових витрат у сумі 4 079,85 грн. Таким чином, оскільки сума правових витрат понесених позивачем у цій справі є співмірною складності справи, виконаною адвокатом роботою та її обсягом (підготовка, відправка подача позову, підготовка, подачу до суду заяви, підготовка, подача відповіді на відзив, участь у судовому засіданні), а також часом витраченим адвокатом на цю справу, то відсутні правові підстави для зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу та стягнення з відповідача 4 079,85 грн. понесених позивачем правових витрат. До відповіді на відзив представником позивача додано Розрахунок часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт по справі № 918/1182/24; Рахунок № 49285 від 22.01.2025 року на суму 1 150 грн 00 коп.; платіжну інструкцію від 23.01.2025 року № 6744 на суму 1 150 грн 00 коп.; Рахунок № 49444 від 21.01.2025 року на суму 872 грн 85 коп.; платіжну інструкцію від 21.01.2025 року № 6743 на суму 872 грн 85 коп.; Рахунок № 49060 від 10.12.2024 року на суму 2 057 грн 00 коп.; платіжну інструкцію від 11.12.2024 року № 6714 на суму 2 057 грн 00 коп.

3 лютого 2025 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 03.02.2025 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій просив надати можливість приймати участь в судовому засіданні у даній справі, призначеному на 10.02.2025 року о 09:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 5 лютого 2025 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" від 03.02.2025 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено судове засідання у справі № 918/1182/24, призначене на "10" лютого 2025 року на 09:30 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь".

Представник позивача у судовому засіданні 10 лютого 2025 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 10 лютого 2025 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 06.01.2025 року, до електронного кабінету Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (а.с. 36). В той час про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 10.02.2025 року, а також не повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція".

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2024 року між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Замовник) від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (далі - Постачальник) укладено договір поставки № 53-122-01-24-14556 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника продукцію, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (Додаток № 1 до даного Договору).

Предметом поставки по даному Договору є продукція 42130000-9 (Електромагніти), яка передбачена специфікацією № 1 (додаток № 1 до даного Договору (пункт 1.2. Договору).

Ціна продукції, що поставляється за цим Договором складає 392 800,00 грн., крім того ПДВ - 78 560,00 грн. (пункт 2.1. Договору).

Загальна сума Договору (вартість продукції) становить 471 360,00 грн. (пункт 2.2. Договору).

Кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації № 1 (Додаток № 1 до даного Договору (пункт 2.3. Договору).

У пункті 3.1. Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється в період по 30.11.2024 р. Строк поставки продукції по даному договору вказаний у специфікації № 1 (додаток № 1 до даного договору) та визначається кількістю календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі". Продукція поставляється Постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс-2010". Місце поставки та Вантажоодержувач - м. Вараш, склад Рівненського відділення філії "ВП "Складське господарство" АТ "НАЕК "Енергоатом".

Кількість та асортимент продукції визначається специфікацією до даного договору (пункт 4.1. Договору).

У відповідності до п. 4.2. Договору, якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічній специфікації (додаток № 2 до даного Договору).

Згідно п. 6.1. Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 180 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" за умови реєстрації Постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Відповідно до п. 6.2. Договору про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє Постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Розділом 9 Договору сторони передбачили відповідальність, зокрема:

п. 9.1. У випадку порушення строків поставки Постачальник зобов`язаний сплатити Замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять днів. Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

У випадку порушення Постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості або комплектності, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції.

Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань по Договору.

У випадку письмової відмови Постачальника від виконання взятих на себе зобов`язань за договором, Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% від вартості невиконаних зобов`язань за договором.

В пункті 9.2. Договору сторонами погоджено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій, передбачених пунктом 9.1. даного договору становить 3 (три) роки.

В пункті 9.3. Договору сторонами погоджено, що розмір процентів річних, які Постачальник має право стягнути з Замовника на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у випадку порушення строків оплати за поставлену продукцію становить 0,1% від суми простроченого грошового зобов`язання.

Пунктом 9.4. Договору сторонами погоджено, що усі спори, що виникають з цього Договору або пов`язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Згідно п. 9.5. Договору, якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного законодавства України. Претензійний порядок досудового вирішення спорів є обов`язковим.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів, які застосовують печатку). Строк дії даного Договору - по 31.12.2024 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним Договором - до спливу гарантійних строків (п. 12.1. Договору).

Укладений сторонами договір оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу згідно Закону України "Про публічні закупівлі". Дата (момент) укладення договору зазначається у звіті про результати проведення процедури закупівлі, який автоматично формується електронною системою закупівель та оприлюднюється протягом одного дня після оприлюднення Замовником договору про закупівлю на веб-порталі Уповноваженого органу (пункт 12.2. Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

Як встановлено судом, між сторонами підписано специфікацію № 1 до договору.

Згідно специфікації № 1 сторони погодили поставку товару на загальну суму 471 360 грн 00 коп.

Специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками.

Крім того судом встановлено, що між сторонами підписано технічну специфікацію, яка є Додатком № 2 до Договору.

Технічна специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками юридичних осіб.

На виконання умов Договору 29 квітня 2024 року та 3 червня 2024 року позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 471 360 грн 00 коп., що підтверджується видатковими накладними від 26 квітня 2024 року № ДК-0000014 на суму 147 456 грн 00 коп. та від 30 травня 2024 року № ДК-0000016 на суму 323 904 грн 00 коп.

На вищезазначених видаткових накладних наявна печатка Постачальника, а також підписи Постачальника та отримувача товару.

Як вбачається з матеріалів справи ярлик на придатну продукцію по видатковій накладній від 26 квітня 2024 року № ДК-0000014 оформлено 01.05.2024 року (від 1 травня 2024 року № 1-7-216), по видатковій накладній від 30 травня 2024 року № ДК-0000016 оформлено 04.06.2024 року (від 4 червня 2024 року № 1-7-216).

Відтак, враховуючи умови п. 6.1. Договору, у відповідача виник обов`язок з оплати за поставлену продукцію:

- по видатковій накладній від 26 квітня 2024 року № ДК-0000014 з 02.05.2024 року по 28.10.2024 року включно;

- по видатковій накладній від 30 травня 2024 року № ДК-0000016 з 05.06.2024 року по 01.12.2024 року включно.

За твердженнями позивача, відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати отриманого за Договором товару в сумі 471 360 грн 00 коп. Спір виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання по оплаті поставленого товару, у зв`язку з чим позивач вказує на існування у відповідача заборгованості в розмірі 471 360 грн 00 коп. та за несвоєчасне виконання відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем нараховано відсотки річних в розмірі 33 грн 99 коп. та інфляційні втрати в розмірі 2 801 грн 66 коп.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Наявними в матеріалах справи видатковими накладними від 26 квітня 2024 року № ДК-0000014 та від 30 травня 2024 року № ДК-0000016, які підписані уповноваженими представниками, підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором з поставки товару Акціонерному товариству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" загальною вартістю 471 360 грн 00 коп.

Відтак, суд приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" належним чином виконано свої зобов`язання з поставки відповідачу товару за Договором.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У пункті 6.1. Договору визначено, що оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 180 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" за умови реєстрації Постачальником належним чином оформленої та незаблокованої податкової накладної в ЄРПН. Початок перебігу строку оплати починається з дня наступного за днем оформлення ярлика на придатну продукцію.

Ярлик на придатну продукцію по видатковій накладній від 26 квітня 2024 року № ДК-0000014 оформлено 01.05.2024 року, по видатковій накладній від 30 травня 2024 року № ДК-0000016 оформлено 04.06.2024 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, умовами договору поставки від 21.03.2024 року № 53-122-01-24-14556 визначено порядок та строк оплати товару.

Відтак, з врахуванням умов договору поставки від 21.03.2024 року № 53-122-01-24-14556, відповідач зобов`язаний оплатити поставлений позивачем товар:

- по видатковій накладній від 26 квітня 2024 року № ДК-0000014 до 28.10.2024 року включно;

- по видатковій накладній від 30 травня 2024 року № ДК-0000016 до 01.12.2024 року включно.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням п. 6.1. Договору та положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару за Договором:

- по видатковій накладній від 26 квітня 2024 року № ДК-0000014 до 28.10.2024 року включно. Відтак, з 29 жовтня 2024 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором;

- по видатковій накладній від 30 травня 2024 року № ДК-0000016 до 01.12.2024 року включно. Відтак, з 2 грудня 2024 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором.

Незважаючи на умови договору, відповідач не здійснив відповідних розрахунків за поставлений товар у встановлені договором строки.

Відтак, у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення по оплаті поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" товару на загальну суму 471 360 грн 00 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідач скористався наданим йому законом правом і визнав обґрунтованість позовних вимог в частині основного боргу, а саме в сумі 471 360 грн 00 коп.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 191 ГПК України).

Так, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, з огляду на викладене, суд приймає визнання відповідачем позову в частині та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 471 360 грн 00 коп.

Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача відсотків річних в розмірі 0,1 % в сумі 33 грн 99 коп. та інфляційних втрат в сумі 2 801 грн 66 коп.

Сторонами у п. 9.3. Договору поставки від 21.03.2024 року № 53-122-01-24-14556, погоджено, що розмір процентів річних, які Постачальник має право стягнути з Замовника на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України у випадку порушення строків оплати за поставлену продукцію становить 0,1% від суми простроченого грошового зобов`язання (тобто, було визначено інший розмір процентів, ніж визначений частиною 2 статті 625 ЦК України).

На підставі п. 9.3. Договору поставки від 21.03.2024 року № 53-122-01-24-14556 позивачем зроблений розрахунок відсотків річних за період з 29.10.2024 року по 30.11.2024 року на суму 147 456 грн 00 коп. та за період з 01.12.2024 року по 17.12.2024 року на суму 471 360 грн 00 коп., відповідно до нього відсотки річних (0,1%) становлять 33 грн 99 коп.

Крім того на підставі ст. 625 ЦК України позивачем зроблений розрахунок інфляційних втрат за період з 29.10.2024 року по 30.11.2024 року на суму 147 456 грн 00 коп. та за період з 01.12.2024 року по 17.12.2024 року на суму 471 360 грн 00 коп., відповідно до нього відсотки інфляційні втрати становлять 2 801 грн 66 коп.

Судом встановлено, що відповідач свого грошового зобов`язання у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії первісного відповідача (позивача за зустрічним позовом) є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з розрахунку позивача, останнім нарахування відсотків річних на суму 471 360 грн 00 коп. здійснено з 01.12.2024 року, а не з 02.12.2024 року. В той час як було встановлено судом вище, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару за видатковою накладною від 30 травня 2024 року № ДК-0000016 до 01.12.2024 року включно. Відтак, з 2 грудня 2024 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за вказаною накладною. Таким чином, нарахування відсотків річних за видатковою накладною від 30 травня 2024 року № ДК-0000016 необхідно здійснювати з 02.12.2024 року.

В свою чергу, суд, здійснивши власний розрахунок відсотків річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff) встановив, що розмір обґрунтованих відсотків річних становить 33 грн 91 коп., при заявленому 33 грн 99 коп.

Відтак, стягненню з відповідача підлягають відсотки річні, які за розрахунком суду складають 33 грн 91 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення відсотків річних в сумі 33 грн 99 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 33 грн 91 коп. В частині стягнення відсотків річних в сумі 08 коп. необхідно відмовити.

Крім того, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що при здійсненні даного розрахунку позивачем допущені ті ж самі помилки, що і при здійсненні розрахунку відсотків річних, в зв`язку з чим судом здійснено власний розрахунок даних компенсаційних виплат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff).

Судом встановлено, що обґрунтований розмір інфляційних втрат становить 9 400 грн 70 коп., при заявленому 2 801 грн 66 коп.

Разом з тим, частиною 2 ст. 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати у заявленому позивачем розмірі 2 801 грн 66 коп.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, а також перевіривши суми заявлених до стягнення відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в частині стягнення основного боргу в сумі 471 360 грн 00 коп., відсотків річних (0,1%) в сумі 33 грн 91 коп. та інфляційних втрат в сумі 2 801 грн 66 коп. В частині стягнення відсотків річних в сумі 08 коп. відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Абзацом 1 частини восьмої статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Зокрема в позовній заяві зазначено, що попередній розрахунок судових витрат позивача має вигляд у відповідності до розрахунку. До позовної заяви додано попередній розрахунок судових витрат, згідно якого витрати складають 30 080 грн 93 коп. (2 420,00 грн. підготовка позовної заяви; 242,00 грн. відправка документів/доказів учасникам справи до двох адресатів; 2 178,00 грн. подача документів до/з суду; 3 080,00 грн. підготовка клопотання/вимоги; 2 860,00 грн. підготовка відзиву/пояснення третьої особи/відповідь на відзив/заперечення на відповідь; 8 800,00 грн. судове засідання за участю адвоката не більше двох годин; 1 936,00 грн. ознайомлення з матеріалами справи виключно адвокатом; 1 452,00 грн. подача/отримання документів до/з суду/інших органів (виключно адвокатом); 7 112,93 грн. судовий збір). Також до позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" долучено платіжну інструкцію від 24.12.2024 року № 6724 про оплату судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Рівненської області в розмірі 7 112 грн 93 коп. У відповіді на відзив зазначено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи становить 4 079 грн 85 коп.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня складає 3 028 грн 00 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, за яку судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, та позовну заяву подано через систему "Електронний суд", відповідно останній зобов`язаний був сплатити при поданні позову до суду, судовий збір в розмірі 5 690 грн 35 коп., так як у даному випадку застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (474 195,65*1,5%*0,8).

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь", заявляючи вимогу про стягнення заборгованості, було сплачено 7 112 грн 93 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 24.12.2024 року № 6724.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь", внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом (наразі є переплата судового збору в розмірі 1 422 грн 58 коп.).

Відтак, судом береться до уваги судовий збір в сумі 5 690 грн 35 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення основного боргу до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (2 828 грн 16 коп.). Питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, суд вирішує в даному рішенні.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 2 862 грн 18 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" надано Угоду на надання юридичних послуг від 25.08.2022 року № 18/2022, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юристи безпроблем"; Розрахунок часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт по справі № 918/1182/24; Рахунок № 49285 від 22.01.2025 року на суму 1 150 грн 00 коп.; платіжну інструкцію від 23.01.2025 року № 6744 на суму 1 150 грн 00 коп.; Рахунок № 49444 від 21.01.2025 року на суму 872 грн 85 коп.; платіжну інструкцію від 21.01.2025 року № 6743 на суму 872 грн 85 коп.; Рахунок № 49060 від 10.12.2024 року на суму 2 057 грн 00 коп.; платіжну інструкцію від 11.12.2024 року № 6714 на суму 2 057 грн 00 коп.

В позовній заяві зазначено, що позивач через тривале порушення зобов`язання відповідачем був змушений звернутись за правовою допомогою. Так, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юристи безпроблем" 25.08.2022 року було укладено угоду про надання юридичних послуг № 18/2022. За п. 1.1. угоди на умовах, передбачених цією угодою, Виконавець приймає на себе зобов`язання за завданням Замовника надавати Замовнику юридичні послуги, а Замовник зобов`язується їх оплачувати.

Завдання Замовника та вартість юридичних послуг визначається Сторонами окремо за кожним завданням: шляхом направлення Замовнику рахунку в якому визначається завдання та вартість юридичних послуг за завданням Замовника. В такому випадку, направлення рахунку Виконавцем Замовнику підтверджує прийняття завдання Замовника, а оплата вартості послуг - узгодження Замовником повного розміру вартості юридичних послуг за Завданням. Узгодження Замовником вартості юридичних послуг може проводитись і іншими шляхами, в тому числі, і проставленням власного підпису на рахунку (п. 1.2.2. угоди про надання юридичних послуг № 18/2022 від 25.08.2022 року).

Відповідно до п. 3.4. угоди про надання юридичних послуг № 18/2022 від 25.08.2022 року, про надання послуг складається двосторонній Акт приймання-передачі наданих послуг.

В той час Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" не надано Акт приймання-передачі наданих послуг у відповідності до п. 3.4. угоди про надання юридичних послуг № 18/2022від 25.08.2022 року.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" не надано докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 079 грн 85 коп., а відтак судом не вирішується питання щодо понесених позивачем вказаних судових витрат при прийнятті рішення.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 130, 191, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (49005, м. Дніпро, вул. Севастопольська, буд. 26-А, кв. 18, ) 471 360 (чотириста сімдесят одну тисячу триста шістдесят) грн 00 коп. - основного боргу, 33 (тридцять три) грн 91 коп. - відсотків річних, 2 801 (дві тисячі вісімсот одну) грн 66 коп. - інфляційних втрат та 2 862 (дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн 18 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Філія "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" відсотків річних в сумі 08 коп. - відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (49005, м. Дніпро, вул. Севастопольська, буд. 26-А, кв. 18, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 828 (дві тисячі вісімсот двадцять вісім) грн 16 коп., сплачений згідно платіжної інструкції від 24.12.2024 року № 6724.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 10 лютого 2025 року.

Суддя Політика Н.А.