РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2025Справа № 910/6709/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ" до Державної установи "Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної Академії медичних наук України" про стягнення 114086,22 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Державної установи "Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної Академії медичних наук України" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором про постачання електричної енергії споживачу №3101/36 від 31.01.2023, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити поставлену йому електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2024 відкрито провадження у справі №910/6709/24 за вказаними позовними вимогами, вирішено здійснювати розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Через систему "Електронний суд" 24.06.2024 від позивача надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди та текст мирової угоди.

Ухвалою суду від 01.07.2024 заяву про затвердження мирової угоди у справі №910/6709/24 та мирову угоду повернуто без розгляду, оскільки не було надано доказів на підтвердження повноважень Демченко Віолетти на підписання мирової угоди від імені відповідача.

Відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву, хоча ухвалу суду про відкриття провадження у справі ним було отримано.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ" є юридичною особою, яке створено у відповідності до чинного законодавства України з метою отримання прибутку, одним із видів діяльності є торгівля електроенергією (КВЕД 35.14).

ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ" здійснює господарську діяльність у відповідності до Статуту та на підставі Ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої 13.10.2021 Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1753.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (надалі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

31.01.2023 між позивачем як постачальником та відповідачем як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 3101/36 (далі - Договір), відповідно до якого постачальник продає електричну енергію, в кількості 243000 кВт*год споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії, в т. ч. вартість послуг оператора системи передачі електричної енергії, а також здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору постачання електричної енергії споживачу здійснюється: з моменту підписання та по 31.12.2023.

Відповідно до п. 5.1 Договору ціна електричної енергії, що постачається постачальником за цим Договором, становить 5,02923844 грн за 1 кВт*год з ПДВ, складові частини ціни зазначаються в додатку 2 «Комерційна пропозиція» до цього Договору.

Вартість фактично спожитої споживачем у розрахунковому періоді електричної енергії розраховується в порядку, встановленому Додатком 2 «Комерційна пропозиція» до цього Договору.

В силу п. 5.4 Договору сторони дійшли згоди, що ціна електричної енергії зазначається постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором.

Приписами пункту 5.6 Договору сторони визначили, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок постачальника із спеціальним режимом використання. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок постачальника із спеціальним режимом використання надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору (п. 5.7 Договору).

Згідно з п. 5.8 Договору приймання наданих послуг оформляється сторонами шляхом складання Акта приймання-передачі наданих послуг, що підписується уповноваженими представниками обох сторін.

Складання Акта приймання-передачі наданих послуг покладається на постачальника, а його підписання споживачем є доказом належного виконання умов Договору та відсутності претензій з його боку до постачальника.

Відповідно до п. 5.9 Договору оплата електричної енергії здійснюється споживачем у строки та в порядку, що визначені в Додатку №2 «Комерційна пропозиція» до цього Договору.

Згідно з п. 5.10 Договору сторони дійшли згоди, у разі неповернення замовником підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії і ненадання мотивованої відмови від його підписання після закінчення 5 (п`яти) робочих днів з дня його отримання, обсяг поставленої споживачу електричної енергії вважається узгодженим споживачем у повному обсязі без зауважень.

Окрім того, п.п.1 п. 6.2 Договору визначено, що обов`язком відповідача є забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії за умовами укладеного Договору.

За умовами п.п.1 п. 7.1 Договору позивач має право своєчасно та в повному обсязі отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.

У пункті 13.1 Договору сторони дійшли згоди, що цей Договір набирає чинність з моменту підписання та діє до 31.12.2023 (включно), а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.

В подальшому, 08.03.2023 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 якою була зменшена, зокрема, ціна електричної енергії за 1 кВт*год та вартість Договору.

23.03.2023 між сторонами укладена Додаткова угода №2 у зв`язку із зміною регульованих цін на ринку електричної енергію.

05.07.2023 укладена Додаткова угода № 3 з подібних підстав.

08.08.2023 укладена Додаткова угода № 4 якою була змінена ціна електричної енергії за 1 кВт*год = 6,21 грн за Договором.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання за укладеним Договором, позивачем було поставлено відповідачу електричну енергію:

- у січні 2023 року на загальну суму 105018,40 грн. з ПДВ;

- у лютому 2023 року на загальну суму 94275,60 грн. з ПДВ;

- у березні 2023 року на загальну суму 92654,14 грн. з ПДВ;

- у квітні 2023 року на загальну суму 102271,25 грн. з ПДВ;

- у травні 2023 року на загальну суму 84921,48 грн. з ПДВ;

- у червні 2023 року на загальну суму 62526,17 грн. з ПДВ;

- у липні 2023 року на загальну суму 80065,52 грн. з ПДВ;

- у серпні 2023 року на загальну суму 92286,82 грн. з ПДВ;

- у вересні 2023 року на загальну суму 71911,80 грн. з ПДВ;

- у жовтні 2023 року на загальну суму 121126,06 грн. з ПДВ;

- у листопаді 2023 року на загальну суму 124373,88 грн. з ПДВ;

- у грудні 2023 року на загальну суму 169793,82 грн. з ПДВ;

А всього було поставлено електричної енергії на загальну суму 1201224,94 грн з ПДВ, що підтверджується підписаними без зауважень актами приймання-передачі електричної енергії, копії яких долучені до справи.

Позивач зазначає, що відповідачем було частково здійснено оплату за надану електричну енергію загалом на суму 1094835,22 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (копії надані з позовом), у зв`язку із чим заборгованість відповідача складає 106389,72 грн.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано пеню у сумі 5326,77 грн, 3% річних у сумі 1093,05 грн, інфляційні втрати у сумі 1276,68 грн.

Відповідачем не надано жодних заперечень щодо викладених у позові тверджень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 1.2.7 ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України, передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії", оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (пункти 2.3.11, 2.3.14 ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Відповідно до пункту 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно із п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Матеріалами справи підтверджується, що за період з січня 2023 року по грудень 2023 року позивач поставив відповідачу електричну енергію у сумі 1201224,94 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 3 Додатку №2 до Договору оплата рахунків/актів за спожиту електроенергію здійснюється споживачем у 100% розмірі протягом 10 банківських днів після підписання сторонами акту.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями підтверджено часткову оплату відповідачем за спожиту електричну енергію у сумі 1094835,22 грн.

Отже, з врахуванням часткової оплати заборгованості, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за Договором становить 106389,72 грн.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів сплати заборгованості за Договором у сумі 106389,72 грн відповідачем не надано.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене вище, оскільки невиконане зобов`язання з оплати вартості спожитої електричної енергії у сумі 106389,72 грн підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 106389,72 грн.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із простроченням оплати позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 11.01.2024 по 12.05.2024 нараховано пеню у сумі 5326,77 грн, 3% річних у сумі 1093,05 грн, (за період з січня по березень 2024 року) інфляційні втрати у сумі 1276,68 грн.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

У пункті 5.11 Договору сторони визначили, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, споживач сплачує постачальнику за кожен день прострочення оплати пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Розрахунок пені, втрат від інфляції та 3% річних судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, а саме, оскільки розраховані позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом за заявлений у позові період нарахування, а їх розмір є доведеним залученими позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку відповідача.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної установи "Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної Академії медичних наук України" (вул. Саксаганського, 75, м. Київ, 01033; ідентифікаційний код 22946309) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ СТРУМ" (вул. Генерала Алмазова, 18/7, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 44378553) 106389 (сто шість тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн 72 коп. боргу, 5326 (п`ять тисяч триста двадцять шість) грн 77 коп пені, 1093 (одну тисячу дев`яносто три) грн 05 коп. 3% річних, 1276 (одну тисячу двісті сімдесят шість) грн 68 коп. інфляційних втрат, а також 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.