ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року

м. Київ

Cправа № 922/2640/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Картере В. І., Огородніка К. М.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І.,

учасники справи:

представник ТОВ "Модера Оіл" - Тополь А. О.,

арбітражний керуючий Борових І. А. - особисто в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Модера Оіл" (вх. № 8683/2024)

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2024

у складі колегії суддів: Пуль О. А. - головуючого, Білоусової Я. О., Здоровко Л. М.,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2024

та на ухвалу попереднього засідання Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 (в частині відмови у задоволенні грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Модера Оіл")

у складі судді Міньковського С.В.

у справі № 922/2640/23

за заявою Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рефілл"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Перед Верховним Судом у цій справі постало питання обґрунтованості грошових вимог кредитора до боржника, що виникли на підставі договору відступлення прав вимоги за договором про надання поворотної фінансової допомоги

Обставини справи

1. 01.08.2023 Господарський суд Харківської області відкрив провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Рефілл" (далі - ТОВ "Рефілл"); ввів процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Борових І. А.

2. 01.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Модера Оіл" (далі - ТОВ "Модера Оіл") звернулося до господарського суду із заявою, в якій просило суд визнати грошові вимоги до боржника у розмірі 33 647 860,00 грн.

3. На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що боржник не повернув надану йому Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі - ТОВ "Лівайн Торг") поворотну фінансову допомогу за договором від 30.06.2021 № ЛТ21-102. Зі свого боку, ТОВ "Модера Оіл" набуло вказане право вимоги до боржника за ланцюгом договорів про відступлення права вимоги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

4. 30.06.2021 ТОВ "Лівайн Торг" та ТОВ "Рефілл" уклали договір про надання поворотної фінансової допомоги № ЛТ21-102 з такими умовами:

- ТОВ "Лівайн Торг" надає ТОВ "Рефілл" фінансову допомогу в сумі, що не перевищує 100 000 000,00 грн, а останнє зобов`язується повернути фінансову допомогу у визначений договором термін;

- фінансова допомога надається в безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом перерахування відповідних коштів на поточний рахунок користувача (ТОВ "Рефілл");

- термін користування фінансовою допомогою - до 29.06.2022, який може бути продовжений за згодою сторін;

- після закінчення терміну користування фінансовою допомогою, ТОВ "Рефілл" зобов`язується повернути фінансову допомогу протягом 14 календарних днів.

5. 01.07.2021 згідно з платіжним дорученням № 64818 ТОВ "Лівайн Торг" перерахувало ТОВ "Рефілл" 41 500 000,00 грн із призначенням платежу: "Оплата за ГСМ согл.дог.ПО21-79/ЛТ от 18.06.21 в т.ч. ПДВ 20% - 6 916 666,67 грн".

6. 01.07.2021 листом (доказів надсилання та отримання ТОВ "Рефілл" цього листа матеріали справи не містять) ТОВ "Лівайн Торг" просило ТОВ "Рефілл" вважати правильним призначення платежу в платіжному дорученні № 64818 від 01.07.2021 на суму 41 500 000,00 грн "надання фін допомоги згідно дог.№ЛТ21-102 від 30.06.21р., без ПДВ".

7. 12.07.2021 згідно з платіжним дорученням № 65421 ТОВ "Лівайн Торг" перерахувало ТОВ "Рефілл" 40 700 000,00 грн із призначенням платежу: "Оплата за ГСМ согл.дог.ПО21-79/ЛТ от 18.06.21 в т.ч.ПДВ 20%-6 783 333,33 грн".

8. 12.07.2021 листом (доказів надсилання та отримання ТОВ "Рефілл" цього листа матеріали справи не містять) ТОВ "Лівайн Торг" просило ТОВ "Рефілл" вважати правильним призначення платежу в платіжному дорученні № 65421 від 12.07.2021 на суму 40 700 000,00 грн "надання фін допомоги згідно дог.№ЛТ21-102 від 30.06.21р., без ПДВ".

9. 10.11.2021 згідно з платіжним дорученням № 71627 ТОВ "Лівайн Торг" перерахувало ТОВ "Рефілл" 5 300 000,00 грн із призначенням платежу: "Оплата за ГСМ согл.дог.ПО21-79/ЛТ от 18.06.21 в т.ч.ПДВ 20%-883333,33 грн".

10. 10.11.2021 листом (доказів надсилання та отримання ТОВ "Рефілл" цього листа матеріали справи не містять) ТОВ "Лівайн Торг" просило ТОВ "Рефілл" вважати правильним призначення платежу в платіжному дорученні № 71627 від 10.11.2021 на суму 5 300 000,00 грн "надання фін допомоги згідно дог.№ ЛТ21-102 від 30.06.21р., без ПДВ".

11. Усього за вказаними вище платіжними дорученнями з призначенням платежу: "Оплата за ГСМ согл.дог.ПО21-79/ЛТ от 18.06.21" ТОВ "Лівайн Торг" перерахувало боржнику 87 500 000,00 грн.

12. Надалі ТОВ "Лівайн Торг" відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" право вимоги за договором про надання фінансової допомоги від 30.06.2021 № ЛТ21-102 на суму 74 169 700,00 грн, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі", у свою чергу, відступило це право вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтафінанс" (далі - ТОВ "Альтафінанс").

13. 01.09.2022 ТОВ "Альтафінанс" та ТОВ "Модера Оіл" уклали договір про відступлення права вимоги № У-01/09-22/1, згідно з умовами якого ТОВ "Альтафінанс" передало ТОВ "Модера Оіл" право грошової вимоги на отримання від ТОВ "Рефілл" заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 30.06.2021 № ЛТ21-102 у сумі 38 412 960,00 грн.

14. Окрім того, у ТОВ "Модера Оіл" існувало грошове зобов`язання перед ТОВ "Рефілл" у розмірі 4 765 100,00 грн як оплати за передане право вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги від 02.08.2022 № РЛ-02-08/МОД.

15. Надалі за заявою ТОВ "Рефілл" від 30.09.2022 № 30043 сторони провели зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 4 765 100,00 грн, згідно з яким припинялись зобов`язання ТОВ "Рефілл" перед ТОВ "Модера Оіл" за договором про відступлення права вимоги від 01.09.2022 № У-01/09-22/1 на суму 4 7651 00,00 грн та припинялись зобов`язання ТОВ "Модера Оіл" перед ТОВ "Рефілл" за договором про відступлення права вимоги №РЛ-02-08/МОД віл 02.08.2022 у такому ж самому розмірі.

16. Як зазначало ТОВ "Модера Оіл", після припинення зобов`язань сторін за вказаною вище заявою, зобов`язання ТОВ "Рефілл" перед ТОВ "Модера Оіл" за договором про надання фінансової допомоги від 30.06.2021 № ЛТ21-102 становило 33 647 860,00 грн.

17. 30.09.2022 ТОВ "Модера Оіл" та ТОВ "Рефілл" уклали угоду про пролонгацію заборгованості, згідно з якою сторони підтвердили розмір заборгованості ТОВ "Рефілл" перед ТОВ "Модера Оіл" у сумі 33 647 860,00 грн за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 30.06.2021 № ЛТ21-102 та дійшли згоди про пролонгацію строку повернення заборгованості до 31.12.2023.

Розгляд справи в суді першої інстанції

18. 07.09.2023 Господарський суд Харківської області ухвалою прийняв заяву ТОВ "Модера Оіл" з грошовими вимогами до боржника до розгляду у попередньому засіданні.

19. Боржник повністю визнав грошові вимоги ТОВ "Модера Оіл", а розпорядник майна - не визнав у повному обсязі, наполягаючи на тому, що грошові вимоги цього товариства документально не підтверджені поданими до суду матеріалами заяви кредитора.

20. Протягом листопада 2023 року - серпня 2024 року ТОВ "Модера Оіл" та розпорядник майна неодноразово подавали до суду письмові пояснення, в яких викладали свої правові щодо заявлених грошових вимог.

21. 28.08.2024 ТОВ "Модера Оіл" подало додаткові пояснення, де вказало про наявність угоди від 10.11.2021 про розірвання договору поставки нафтопродуктів №ПО21-79/ЛТ, укладеної між ТОВ "Лівайн Торг" та ТОВ "Рефілл", в якій узгоджено (погоджено) сторонами призначення платежу за договором поворотної фінансової допомоги від 02.09.2021 № ЛТ21-105/01.

22. 29.08.2024 Господарський суд Харківської області постановив ухвалу, якою грошові вимоги ТОВ "Модера Оіл" відхилив у повному обсязі.

23. 29.08.2024 ухвалою попереднього засідання Господарського суду Харківської області у справі № 922/2640/23 визнано вимоги кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Рефілл":

- Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на суму 34 506 012,39 грн та 92 508,00 грн судових витрат;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Елекон Трейд" на суму 5 766 760,32 грн та 5 368,00 грн судових витрат;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" на суму 23 478 408,36 грн та 5 368,00 грн судових витрат;

- Головного управління ДПС у Харківській області на суму 212 524,77 грн;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБК Плюс" на суму 38 479 015,59 грн та 5 368,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Зобов`язано розпорядника майна за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

24. Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ "Модера Оіл" з грошовими вимогами до боржника, суд дійшов висновку про те, що заявник не надав належних доказів на підтвердження господарської операції з надання поворотної фінансової допомоги за договором № ЛТ21-102 від 30.06.2021.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

25. 24.10.2024 постановою Східного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2024, винесену за результатом розгляду заяви з грошовими вимогами, залишено без змін; ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2024, винесену за результатом попереднього засідання у справі № 922/2640/23, залишено без змін.

26. Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання грошових вимог ТОВ "Модера Оіл" у зв`язку з їх недоведеністю. Звідси, суд апеляційної інстанції дійшов висновку і про відсутність підстав для внесення змін в ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 у справі № 922/2640/23, постановлену за результатами попереднього засідання щодо грошових вимог ТОВ "Модера Оіл".

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

27. У касаційній скарзі ТОВ "Модера Оіл" просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2024, ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 та ухвалу попереднього засідання Господарським судом Харківської обставі від 29.08.2024 (в частині відмови у задоволенні грошових вимог ТОВ "Модера Оіл") і передати справу на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

28. Касаційна скарга подана на підставі, визначеній у пункті 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

29. ТОВ "Модера Оіл" посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, принципів змагальності та диспозитивності (статті 13 та 14 ГПК України), всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів (стаття 86 ГПК України), у урахуванням особливості їх застосування у справах про банкрутство.

30. Скаржник стверджує про необґрунтованість відхилення судами доказу, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 310 ГПК України є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд, а саме - угоди від 10.11.2021 про розірвання договору поставки нафтопродуктів № ПО21-79/ЛТ від 18.06.2021, що була укладена між ТОВ "Лівайн Торг" та ТОВ "Рефілл" як доказу узгодження ними зміни (уточнення) призначення платежів за договором про надання поворотної фінансової допомоги № ЛТ21-105/01 від 02.09.2021.

Б. Доводи, викладені у відзивах на касаційну скаргу

31. Відзиви на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

32. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

33. Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права під час розгляду грошових вимог кредитора до боржника, які виникли на підставі договору відступлення прав вимоги за договором про надання фінансової поворотної допомоги.

34. Відповідно до положень частин першої, третьої, шостої статті 45 КУзПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

35. У питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії судова колегія враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому:

- заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);

- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);

- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18, від 01.03.2023 у справі № 902/221/22);

- розглядаючи кредиторські вимоги, суд в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ, має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18).

- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18).

36. Обґрунтовуючи заяву з грошовими вимогами до боржника, ТОВ "Модера Оіл" доводило, що внаслідок неодноразового відступлення права вимоги, останнє отримало право вимоги до боржника за укладеним між ТОВ "Рефілл" та ТОВ "Лівайн-Торг" договором про надання поворотної фінансової допомоги та, внаслідок невиконання своїх зобов`язань з повернення фінансової допомоги, враховуючи часткове зарахування зустрічних однорідних вимог, заборгованість ТОВ "Рефілл" наразі становить 33 647 860,00 грн.

37. Суди, зокрема, встановили, що за платіжними дорученнями від 01.07.2021, 12.07.2021, 10.11.2021 з призначенням платежу: "Оплата за ГСМ согл.дог.ПО21-79/ЛТ от 18.06.21" ТОВ "Лівайн Торг" перерахувало боржнику 87 500 000,00 грн.

38. Листами від 01.07.2021, 12.07.2021, 10.11.2021 ТОВ "Лівайн Торг" просило ТОВ "Рефілл" вважати правильним призначення платежу у вказаних платіжних дорученнях "надання фін допомоги згідно дог.№ЛТ21-105/01 від 02.09.21р., без ПДВ", проте, доказів надсилання стороні або факт отримання ТОВ "Рефілл" цих листів судами не встановлено.

39. З посиланням на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/15023/21, де зокрема вказано, що "визначальним у змісті законодавчих норм, якими регулюються правильність заповнення платіжного доручення, є те, що вони регулюють правовідносини між банком та платником, у той час, як зміна волевиявлення у розпорядженні коштами є господарськими правовідносинами та визначається цивільно-правовими угодами, укладеними між сторонами", суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ТОВ "Лівайн Торг" та боржник - ТОВ "Рефілл" зобов`язані були оформити правовідносини щодо помилкового перерахування вищевказаних грошових коштів за іншим призначенням платежу шляхом укладення відповідної цивільно-правової угоди між сторонами до договору № ЛТ21-105/01 від 02.09.2021 про надання поворотної фінансової допомоги.

40. При цьому суди не визнали належним доказом та не надали жодної оцінки поданій ТОВ "Модера Оіл" угоді від 10.11.2021 про розірвання договору поставки нафтопродуктів № ПО21-79/ЛТ щодо узгодження (погодження) сторонами призначення платежу по договору поворотної фінансової допомоги №ЛТ21-105/01 від 02.09.2021, вказавши, що вказана угода не подавалась заявником разом з заявою про визнання грошових вимог, тому наявні підстави для сумніву щодо її існування на момент звернення ТОВ "Модера Оіл" до суду з заявою про визнання грошових вимог і за період розгляду цих вимог.

41. Проте колегія суддів вважає висновки судів попередніх інстанцій за результатом розгляду грошових вимог ТОВ "Модера Оіл" передчасними, з огляду на таке.

42. Судами попередніх інстанцій не враховано, що в разі надання заявником разом з заявою в строк визначений статтею 45 КУзПБ доказів, які в своїй сукупності свідчать про виникнення у боржника перед ним грошового зобов`язання, останній під час розгляду таких вимог не позбавлений можливості подання до суду пояснень, уточнень, документів, які за своїм наслідком та змістом не змінюють суті заявлених вимог, не впливають на результати їх розгляду, а фактично конкретизують (усувають неточності розуміння та сприйняття) заявлені вимоги, спростовують аргументи учасників справи щодо цих вимог. Подібна за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29.03.2021 у справі №913/479/18, від 25.11.2021 у справі № 910/18319/20.

43. Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73 ГПК України).

44. Згідно із статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

45. Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 зі справи № 925/2301/14, від 19.06.2019 зі справи № 910/4055/18).

46. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

47. Відповідно до положень статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

48. За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

49. Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

50. Відхиляючи подану заявником угоду від 10.11.2021, суди попередніх інстанцій не навели мотивування в чому полягає невідповідність такого доказу наведеним вище критеріям та відсутності необхідності надання їй оцінки, вказавши лише про сумніви в її наявності на момент звернення з заявою про визнання грошових вимог та їх розгляду.

51. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, (далі - ЦК України) зокрема є, договори та інші правочини.

52. Частина перша статті 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

53. Згідно з частиною першою статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

54. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

55. Слід також звернути увагу, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Отже, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (такий висновок сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 916/5073/15, від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010).

56. Верховний Суд зауважує, що в контексті наведених норм та правових висновків сама по собі наявність сумнівів у суду не може бути достатнім обґрунтуванням неприйняття і ненадання відповідної оцінки правочину як доказу.

57. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

58. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

59. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

60. Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

61. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі "Краска проти Швейцарії" вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

62. У рішеннях ЄСПЛ у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження.

63. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

64. Отже колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанції було порушено статтю 86 ГПК України щодо надання належної оцінки доказам у справі, як кожному окремо, так і їх сукупності, що призвело до передчасності висновків судів про відхилення грошових вимог заявника, оскільки судами допущено неповне з`ясування фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а доводи касаційної скарги про необґрунтоване відхилення дослідження судами попередніх інстанцій доказу - угоди від 10.11.2021 у цій справі знайшли своє підтвердження.

65. Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості, в силу положень статті 300 ГПК України, з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

66. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

67. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог заявника, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, і встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для визнання ТОВ "Модера Оіл" кредитором у цій справі.

68. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310 ГПК України, касаційна скарга ТОВ "Модера Оіл" підлягає задоволенню, а прийняті у справі постанова Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2024, ухвала Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 про відмову у задоволенні грошових вимог ТОВ "Модера Оіл" та ухвала попереднього засідання Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 в частині відмови у задоволенні грошових вимог ТОВ "Модера Оіл" - скасуванню із направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В. Розподіл судових витрат

69. Частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки в цьому випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Модера Оіл" - задовольнити.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2024, ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 та ухвалу попереднього засідання Господарського суду Харківської області від 29.08.2024 (в частині відмови у задоволенні грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Модера Оіл") у справі № 922/2640/23 скасувати.

3. Справу № 922/2640/23 у частині відмови у визнанні грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Модера Оіл" передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Картере

К. Огороднік