РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 м. КиївСправа № 910/15297/24

За позовом: приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ";

до: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КЛАВДІЇВСЬКА 40 Б";

про: стягнення 32.893,29 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КЛАВДІЇВСЬКА 40 Б" про стягнення 32.893,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) від 14.01.2021 № 01480/7-08, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 32.893,29 грн., з яких: 28.058,13 грн. - основна заборгованість, 271,87 грн. - пеня, 1.138,12 грн. - 3 % річних та 3.425,17 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15297/24 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач подав до суду відзив на позов.

Положеннями частини 10 статті 165 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд має право вирішити справу за наявними матеріалами також у разі, якщо відзив подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку.

Відповідно до відомостей підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" про юридичну особу відповідача (ідентифікаційний код: 41225679), останній не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС, що є обов`язковим в силу положень частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги те, що відзив поданий особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його та не навела поважних причин невиконання такого обов`язку, суд дійшов висновку про вирішення справи за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як споживачем, укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) від 14.01.2021 № 01480/7-08 (далі - Договір), позивач зобов`язується своєчасно надавати відповідачу послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а відповідач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки і на умовах, що передбачені цим договором (п. 1. Договору).

Пунктом 18 Договору передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором.

Рахунки на оплату послуг формуються позивачем (якщо не визначено споживачами особу, що здійснює розподіл обсягів послуг), на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються відповідачу (його представникові) у строк не пізніше за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги.

Рахунки надаються у паперовому вигляді. За згодою відповідача рахунки можуть надаватися йому в електронному вигляді, зокрема, шляхом доступу до електронних систем обліку розрахунків. Рахунки надаються відповідачу на безоплатній основі.

У разі неотримання відповідачем від позивача поточного щомісячного рахунку до 10 числа наступного місяця не з вини позивача відповідач здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше 20-го числа наступного місяця, виходячи із встановлених цим договором внесків, діючого тарифу та обсягу спожитих послуг.

Положеннями пункту 27 Договору, зокрема, передбачено, що у разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від відповідача, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, може зараховуватися виконавцем в погашення боргу.

У разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги відповідач сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотків, але не більш ніж як 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивачем, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, надані відповідачу послуги в період з 01.04.2021 по 31.07.2024 на загальну суму 28.022,57 грн., що підтверджується фотофіксацією показників вузла обліку відповідача та актами обстеження та зняття показань з вузла обліку, які наявні в матеріалах справи.

Проте, відповідачем не здійснено погашення вказаної заборгованості, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором (з урахуванням перерахунку в сумі 35,56 грн.) в сумі 28.058,13 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлена вимога про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 271,87 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.138,12 грн. та інфляційних втрат в сумі 3.425,17 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами статті 2 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" (далі - Закон) встановлено, що дія цього Закону поширюється на всі суб`єкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об`єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

Положеннями частини 2 статті 22 Закону визначено, що споживачі питної води, зокрема, зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в період з 01.04.2021 по 31.07.2024 в сумі 28.058,13 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 28.058,13 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 271,87 грн., 3 % річних в сумі 1.138,12 грн. та інфляційних втрат в сумі 3.425,17 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "КЛАВДІЇВСЬКА 40 Б" (03164, м. Київ, вул. Клавдіївська, 40 Б, ідентифікаційний код: 41225679) на користь приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (01015, м.Київ, ВУЛ.ЛЕЙПЦИЗЬКА, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) основну заборгованість в сумі 28.058 (двадцять вісім тисяч п`ятдесят вісім) грн. 13 коп., пеню в сумі 271 (двісті сімдесят одна) грн. 87 коп., 3 % річних в сумі 1.138 (одна тисяча сто тридцять вісім) грн. 12 коп., інфляційні втрати в сумі 3.425 (три тисячі чотириста двадцять п`ять) грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац