ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" січня 2025 р. Справа № 906/1423/20.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка" про розстрочення виконання рішення (вх.№01-19/121/24 від 08.11.2024) у

справі за позовом Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка"

про стягнення 909 020,00грн

за участю представників сторін:

від заявника: Вотава І. Л. - дов. від 27.08.2024 (в режимі відеоконференції);

від стягувача: Грабчук О.В., ордер АМ №1110176 від 14.12.2024;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 20.11.2023, залишеним без змін постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.09.2024, у справі №906/1423/20 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка" на користь Фізичної особи-підприємця Ковальського Віталія Деонізовича 540 672,74грн та 8 110,09грн судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Ковальського Віталія Деонізовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка" 8 039,43грн витрат на професійну правничу допомогу.

11.11.2024 на виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 20.11.2023 та постанови Верховного Суду від 17.09.2024 у справі №906/1423/20 видано накази.

08.11.2024 за вх.№01-19/121/24 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Волинянка" надійшла заява про розстрочення виконання рішення згідно графіку, зазначеного в прохальній частині даної заяви.

Ухвалою суду від 11.11.2024 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Волинянка" про розстрочення виконання рішення суду (вх.№01-19/121/24 від 08.11.2024) у справі №906/1423/20 та призначено судове засідання.

16.12.2024 до суду через систему "Електронний суд" від представника ФОП Ковальського В.Д. надійшли письмові пояснення на клопотання про розстрочення виконання рішення.

У судовому засіданні 22.01.2025 оголошувалася перерва до 29.01.2025 о 16:30.

29.01.2025 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Волинянка" надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи інформації щодо відкритого у ФОП Ковальського В.Д. рахунку.

Представник заявника в судовому засіданні 29.01.2025 (у режимі відеоконференції) заяву про розстрочення виконання рішення суду підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник стягувача в судовому засіданні 29.01.2025 проти заяви щодо розстрочення виконання судового рішення заперечував.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши доводи представників сторін, суд враховує наступне.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Правове регулювання підстав відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення здійснюється ст.331 ГПК України, згідно з якою за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - надання можливості виконання рішення по визначених частинах у встановлені строки. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Суд враховує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Існування заборгованості, підтверджене судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Недостатність чи відсутність коштів не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких має бути надано розстрочення виконання судового рішення, а тому посилання заявника на скрутне фінансове становище та подання ним лише банківської виписки з його рахунку за вересень-жовтень 2024 рік не є достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Суд також зазначає, що заявником не надано документальних підтверджень того, що його фінансове становище поліпшиться найближчим часом, що дасть змогу боржнику виконати рішення суду у даній справі.

Крім того, посилання ТОВ "Волинянка" в обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду на введення в Україні воєнного стану також не може бути безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Обставини впливу воєнного стану на спроможність виконання договірних зобов`язань мають доводитися заявником щодо конкретних правовідносин. Натомість, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вплив будь-яких форс-мажорних обставин на можливість виконання ТОВ "Волинянка" своїх зобов`язань. Отже, посилання на військову агресію без надання належних та допустимих доказів безпосереднього впливу зазначених обставин на неможливість виконання судового рішення також не є підставою для розстрочення виконання рішення.

З огляду на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів винятковості обставин, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а також інтереси стягувача, суд зазначає, що розстрочення виконання рішення буде суперечити завданням господарського судочинства, якими, зокрема, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів держави, фізичних та юридичних осіб.

Отже, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка" про розстрочення виконання рішення у справі №906/1423/20 (вх.№01-19/121/24 від 08.11.2024), тому відмовляє в її задоволенні.

Керуючись статтями 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинянка" про розстрочення виконання рішення (вх.№01-19/121/24 від 08.11.2024) у справі №906/1423/20 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 03.02.2025.

Суддя Шніт А.В.

Направити:

1 - позивачу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

2 - відповідачу через електронний кабінет та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2