ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. Справа№ 910/4605/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув,

від відповідача 1 - Дещенко О.М.,

від відповідача 2 - Рикова Н.В,

від відповідача 3 - не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Міркевича Юрія Матвійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 у справі №910/4605/24 (суддя Чинчин О.В., повний текст складено - 06.09.2024) за позовом Фізичної особи - підприємця Міркевича Юрія Матвійовича до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва", Фізичної особи - підприємця Сушкевич Анни Миколаївни, про визнання недійсними результатів аукціону та визнання недійсним договору.

встановив наступне.

Фізична особа - підприємець Міркевич Юрій Матвійович (надалі також - Позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі також - Відповідач - 1) та Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" (надалі також - Відповідач - 2) про визнання недійсними результатів аукціону "Надання нежитлового приміщення площею 342,9 кв. м" від 19.12.2023 ID: LLE001-UA-669, оприлюдненого в мережі Інтернет за посиланням: https://prozorro.sale/auction/LLE001-UA-20231214- 75669 щодо надання в оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Інженера Бородіна, буд. 5А площею 342,9 кв. м. та визнання недійсним договору оренди комунального майна, укладеного за результатами проведеного аукціону "Надання нежитлового приміщення площею 342,9 кв. м" від 19.12.2023 ID: LLE001-UA-669, оприлюдненого в мережі Інтернет за посиланням: https://prozorro.sale/auction/LLE001-UA-669 щодо надання в оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Інженера Бородіна, буд. 5А площею 342,9 кв. м.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що строк дії договору № 1486 неодноразово продовжувався за взаємної згоди сторін та станом на момент проведення аукціону та укладення оскаржуваного договору не сплив, тому, за висновком позивача, проведення аукціону та укладення за його результатами договору було незаконним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 у справі №910/4605/24 у задоволенні позову відмовлено.

Так, відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з відсутності порушення прав позивача проведенням оскаржуваного аукціону та укладеним за його результатом договору, оскільки строк дії Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року закінчився 30.04.2017 року, а тому договір припинив свою дію у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, тобто станом на дати як аукціону, так і укладення оскаржуваного договору позивач не був орендарем спірного майна.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована невірністю зазначених висновків місцевого господарського суду.

Представники відповідачів 1 та 2 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач (апелянт) та відповідач 3 правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Так, щодо повідомлення відповідача 3 слід зазначити, що судом на адресу місця проживання вказаної особи було здійснено направлення ухвали про відкладення розгляду справи на 13.01.2025.

Кореспонденція суду, направлена відповідачу 3, повернулася з відміткою органу поштового зв`язку про закінчення терміну зберігання.

Відповідно до частин 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Апелянтом подано клопотання про відкладення розгляду справи мотивоване укладенням договору про надання правничої допомоги з адвокатом лише 10.01.2025 та неможливістю вказаного представника прибути у дане судове засідання через участь іншому судовому процесі.

Дослідивши обставини, заявленого клопотання, колегією суддів відмовляється у його задоволенні, оскільки вказані причини не є поважними та мають суб`єктивний характер, враховуючи достатність часу у скаржника для уповноваження представника для представлення його інтересів в суді заздалегідь до дати даного судового засідання.

Стосовно неможливості прибуття представника апелянта в дане судове засідання через участь в іншому судовому процесі, то наведені причини не належать до об`єктивних причин неможливості представника бути присутнім в судовому засіданні у цій справі з огляду на суб`єктивне обрання поведінки, коли він на власний розсуд надає пріоритет участі в судових засіданнях в інших справах перед участю в судовому засіданні у цій справі.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що неявка представників позивача та відповідача 3 в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

01.03.2010 року між Комунальним підприємством "Фінансово-розрахунковий центр "Дніпровський" Дніпровської районної у м. Києві ради (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Міркевичем Юрієм Матвійовичем (Орендар) укладено Договір №1486 оренди нерухомого майна, відповідно до умов якого орендодавець передає в оренду нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) та окреме індивідуально визначене майно, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (далі - об`єкт оренди), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. С. Лазо, буд. 5-а.

Цільове призначення об`єкту оренди: для розміщення майстерні з ремонту взуття (п. 1.2 Договору).

Згідно з пунктом 2.1 Договору об`єктом оренди є нерухоме майно (будівля, споруда) загальною площею 642,40 кв. м, у тому числі перший поверх 581,90 кв. м та підвальне приміщення 60,50 кв. м. Устаткування, інвентар, інше майно (за наявності) передається в оренду згідно з переліком, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1).

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва і знаходиться на балансі Дніпровської районної у м. Києві ради та Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на утриманні, експлуатаційному обслуговуванні житлового та нежитлового фонду прибудинкових територій Дніпровського району м. Києва (балансоутримувач).

У пункті 3.1 Договору сторони передбачили, що орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди у строк, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі нерухомого майна з урахуванням особливостей, визначених у п. 5.16 цього договору. Опис технічного стану об`єкту оренди на дату передачі його орендареві зазначається в акті приймання-передачі нерухомого майна, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1).

Орендна плата за користування об`єктом оренди визначається на підставі Методики розрахунку і використання орендної плати, затвердженої рішенням Дніпровської районної в м. Києві ради №221 від 27.03.2008 та №412 від 22.12.2009 (пункт 4.1 Договору).

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3, 4.4 Договору орендна плата сплачується згідно з розрахунком, викладеним у додатку №2, що є невід`ємною частиною цього договору, і перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця. Податок на додану вартість орендар сплачує в розмірі та порядку, встановленому чинним законодавством України. Орендна плата з урахуванням індексу інфляції та інші платежі щомісячно сплачуються орендарем незалежно від наслідків його діяльності, не пізніше 25 числа поточного місяця на поточний рахунок орендодавця. Орендар сплачує орендну плату та інші платежі самостійно на підставі виставлених орендодавцем рахунків. Відповідні рахунки зі сторони орендодавця можуть бути надіслані орендарю за допомогою засобів зв`язку (факс, телефонограма, електронна пошта, тощо).

Згідно з пунктами 4.7, 4.10, 4.11 Договору орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі передбачені договором. Розмір орендної плати та інші платежі за користування об`єктом оренди змінюється з моменту набуття чинності рішенням Дніпровської районної у м. Києві ради про зміни орендної ставки, зміну Методики її розрахунку, в інших випадках передбачених законодавством України та рішеннями Дніпровської районної в м. Києві ради. В цьому разі додаток №2 та додаток №4 підлягають корегуванню в обов`язковому порядку. Орендар зобов`язаний надати кожного кварталу акт звірки розрахунків по орендним та іншим платежам в бухгалтерію орендодавця.

Пунктом 5.16 Договору передбачено, що орендодавець зобов`язаний передати орендарю об`єкт оренди згідно з цим договором по акту приймання-передачі, який підписується одночасно з цим договором.

Орендар зобов`язаний сплатити орендну плату та інші платежі передбачені договором, заборгованість з орендної плати та іншим платежам, за весь період оренди по день фактичної передачі майна орендодавцю та балансоутримувачу на підставі акта приймання-передачі (пункт 6.2 Договору).

У пункті 6.5 Договору сторони вказали, що об`єкт оренди вважається фактично переданим орендодавцю з моменту підписання акта приймання-передачі, після чого припиняються нарахування орендної плати та інших платежів, зазначених у цьому договорі.

Договір діє з 01.03.2010 до 06.10.2012 включно. Усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами. Після закінчення строку дії цього договору, у разі відсутності заперечень з боку орендодавця щодо продовження цього договору на новий строк, орендар зобов`язаний звернутися до власника об`єкта оренди в порядку визначеному Положенням про порядок надання об`єктів нерухомого майна, затвердженого рішенням Дніпровської районної у м. Києві ради, що діє на день звернення (пункти 8.1, 8.2, 8.3 Договору).

У п.8.4 Договору визначено, що цей Договір автоматично припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Сторони в додатку №2 до Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 визначили розрахунок орендної плати, а в додатку №4 - розрахунок розміру місячної компенсації (відшкодування) податку плати за землю.

На виконання умов Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. С. Лазо, буд. 5-а, що підтверджується Актом приймання - передачі в оренду нерухомого майна від 01.03.2020 року.

Додатковою угодою №1486/1-1 від 01.08.2013 року про внесення змін до Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року Сторони дійшли згоди викласти договір оренди від 01 березня 2010 року №1486 у такій редакції: ОРЕНДОДАВЕЦЬ на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 09.04.2013 № 146 та розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.04.2013 №212 «Про продовження строку дії договорів оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації» передає, а ОРЕНДАР приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення, будівлі, споруди), яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, передано до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, закріплено на праві господарського відання за ПІДПРИЄМСТВОМ (балансоутримувачем), та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лазо Сергія, буд. 5-А, для розміщення суб`єкта господарювання, який здійснює виробничу діяльність невиробничих товарів (виробництво взуття).

Цей Договір є укладеним з моменту підписання його Сторонами строком на 2 роки 364 дні і діє з моменту підписання їх Сторонами. (п.9.1 Додаткової угоди №1486/1-1 від 01.08.2013 року)

Листом від 06.02.2017 року Фізична особа-підприємець Міркевич Юрій Матвійович просив Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію внести зміни до договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року стосовно строку його дії до 30.04.2017 р.

07.02.2017 року між Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією (Орендодавець), Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (Підприємство) та Фізичною особою-підприємцем Міркевичем Юрієм Матвійовичем укладено Договір №1486/1-2 про внесення змін до Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року, яким виклали договір в наступній редакції:

1. Пункт 1.1 договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2010 №1486 « 1.1. ОРЕНДОДАВЕЦЬ на підставі протоколів засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 09.04.2013 Nє 146, від 19.04.2016 Nє 13 та розпоряджень голови Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.04.2013 Nє 212 «Про продовження строку дії договорів оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації», від 01.06.2016 Nє 296 «Про подовження строку дії договору оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації» передає, а ОРЕНДАР приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - ОБ`ЄКТ, яке знаходиться за адресою: вулиця Інженера Бородіна, 5-А для розміщення суб`єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (ремонт взуття)».

Згідно з п.5 Договору №1486/1-2 від 07.02.2017 року Орендар зобов`язується до 01.05.2017 р. сплатити заборгованість з орендної плати в сумі 408406 (чотириста вісім тисяч чотириста шість) грн. 93 коп. та пеню у сумі 67096 грн. 33 коп. встановленої рішенням Господарського суду Київської області від 13.08.2015 №910/12937/15 на розрахунковий рахунок комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». В разі припинення комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» вказані кошти Орендар сплачує на розрахунковий рахунок комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва.

Відповідно до п.8 Договору №1486/1-2 від 07.02.2017 року пункт 9.1. договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2010 №1486 викласти в наступній редакції: «Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України цей Договір є укладеним з моменту підписання його Сторонами та діє з 06 жовтня 2015 року по 30 квітня 2017 року».

Листом №4641/26/1/103 від 26.05.2017 року Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація висловила Фізичній особі-підприємцю Міркевичу Юрію Матвійовичу заперечення щодо користування майном після закінчення дії Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року та зазначила, що орендарем не виконані умови п.5 Договору №1486/1-2 від 07.02.2017 року (не сплачено заборгованість з орендної плати) ( докази направлення в т.1 а.с.238-239).

14.12.2023 року на вебсайті Prozorro за посиланням://prozorro.sale/auction/LLE001-UA-669 Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією було оприлюднено оголошення про проведення аукціону про надання нежитлового приміщення площею 342,9 кв. м. за адресою: 02092 Україна, Київ, вулиця Інженера Бородіна, 5-А. (т.1 а.с.39-40)

За результатами проведення аукціону складено протокол про результати електронного аукціону LLE001-UA-669 від 19.12.2023 року, затверджений розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №37 від 22.01.2024 р.

25.01.2024 року між Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією (Орендодавець), Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Сушкевич Анною Миколаївною укладено Договір оренди №727/1 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, об`єктом оренди за яким є нежитлове приміщення загальною площею 342,9 кв.м. на вул. Інженера Бородіна, 5-А.

На виконання умов Договору оренди №727/1 нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва від 25.01.2024 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в користування нежитлове приміщення, загальною площею 342,9 кв.м. на вул. Інженера Бородіна, 5-А, що підтверджується Актом приймання - передачі від 25.01.2024 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що строк дії договору № 1486 неодноразово продовжувався за взаємної згоди сторін та станом на момент проведення аукціону та укладення оскаржуваного договору не сплив, тому, за висновком позивача, проведення аукціону та укладення за його результатами договору було незаконним.

Колегія суддів вважає обґрунтованими, викладені в рішенні суду першої інстанції висновки, враховуючи наступне.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4 цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 906/521/20 ).

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За загальними положеннями про недійсність правочину, визначеними ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частини 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Згідно із ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання.

Отже, матеріально-правовий аспект захисту прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені.

Оскільки, правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на пред`явлення позову у особи виникає після порушення її права.

Тобто, захисту в судовому порядку підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому, і щодо якого невідомо, буде воно порушено, чи ні.

При вирішенні спору про визнання договору недійсним підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст. 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору має бути встановлено не лише наявність підстав визнання недійсним правочину, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Отже, з огляду на положення вказаних статтей підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Позивач вбачає порушення своїх прав, як орендаря, у передачі іншій особі у користування приміщення, яким він, за його висновками, користується на підставі діючого договору.

Згідно ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п.8 Договору №1486/1-2 від 07.02.2017 року пункт 9.1. договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2010 №1486 викладено в наступній редакції: «Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України цей Договір є укладеним з моменту підписання його Сторонами та діє з 06 жовтня 2015 року по 30 квітня 2017 року».

Усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами. Після закінчення строку дії цього договору, у разі відсутності заперечень з боку орендодавця щодо продовження цього договору на новий строк, орендар зобов`язаний звернутися до власника об`єкта оренди в порядку визначеному Положенням про порядок надання об`єктів нерухомого майна, затвердженого рішенням Дніпровської районної у м. Києві ради, що діє на день звернення (пункти 8.2, 8.3 Договору).

Згідно з п.9.7 Додаткової угоди №1486/1-1 від 01.08.2013 року про внесення змін до Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з приписами частини другої статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Частиною четвертою статті 284 Господарського кодексу України передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вже вказувалося, листом №4641/26/1/103 від 26.05.2017 року Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація висловила Фізичній особі-підприємцю Міркевичу Юрію Матвійовичу заперечення щодо користування майном після закінчення дії Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року.

Вказаний лист №4641/26/1/103 від 26.05.2017 року був надісланий на адресу Фізичної особи-підприємця Міркевича Юрія Матвійовича, зазначену у розділі 9 Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року та на веб-сайті Міністерства юстиції України, проте був повернутий на адресу відправника.

В матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження повідомлення позивачем Орендодавця про зміну адреси місцезнаходження Орендаря, а тому вказаний лист був надісланий рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Фізичної особи-підприємця Міркевича Юрія Матвійовича, зазначену у договорі.

При цьому, направлення цього листа було здійснено у місячний термін після закінчення строку дії договору.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини третьої статті 202 ЦК України.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, негативні наслідки неодержання орендарем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на орендаря, а факт наявності відповідної заяви орендодавця та доказів її належного надсилання орендарю свідчить про добросовісне звернення орендодавця до орендаря, а відтак і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства.

Таким чином, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація відповідно до п.9.7 Додаткової угоди №1486/1-1 від 01.08.2013 року про внесення змін до Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року належним чином виконала свій обов`язок щодо повідомлення Орендаря про припинення цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, а негативні наслідки неотримання вказаного листа покладаються на Орендаря.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що строк дії Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року закінчився 30.04.2017 року, а тому договір припинив свою дію у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Викладені в апеляційній скарзі заперечення апелянта щодо наведених вище обставин їх не спростовують.

Крім того, згідно з п.5 Договору №1486/1-2 від 07.02.2017 року Орендар зобов`язується до 01.05.2017 р. сплатити заборгованість з орендної плати в сумі 408406 (чотириста вісім тисяч чотириста шість) грн. 93 коп. та пеню у сумі 67096 грн. 33 коп. встановленої рішенням Господарського суду Київської області від 13.08.2015 №910/12937/15 на розрахунковий рахунок комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». В разі припинення комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» вказані кошти Орендар сплачує на розрахунковий рахунок комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває наказ №910/12937/5 від 25.09.2015 виданий господарським судом Київської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця Міркевича Юрія Матвійовича на користь Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованості. (т.1 а.с.174) Таким чином, Суд зазначає, що Позивачем всупереч п. 5 Договору №1486/1-2 від 07.02.2017 року про внесення змін до Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року не було сплачено на користь Орендодавця заборгованість за рішенням Господарського суду Київської області від 13.08.2015 №910/12937/15, що свідчить про неналежне виконання Орендарем його зобов`язань за вказаним договором.

Згідно зі ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Сутністю переважного права є укладення договору найму на новий строк зі встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення. Наймач повинен повідомити наймодавця про своє переважне право у строк, визначений у договорі, або в розумний строк до закінчення строку договору найму. У разі, якщо наймач не надсилає повідомлення наймодавцю, він відмовляється від здійснення переважного права (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.05.2017 у справі № 3-122гс17).

Заявою від 28.01.2020 року Фізична особа-підприємець Міркевич Юрій Матвійович просив Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію продовжити дію Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року, що підтверджується копією опису вкладення у цінні листи від 01.02.2020 р. (т.1 а.с.38)

Пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" роз`яснено, що зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/15387/17).

Наявними у матеріалах справи листами підтверджується, що про своє небажання продовжувати орендні правовідносини з Позивачем, Відповідач - 1, як орендодавець, повідомив відповідно до умов Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року протягом місяця після закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, зважаючи на те, що строк дії Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року закінчився 30.04.2017 і в строк, погоджений сторонами, орендодавець своєчасно висловив власні заперечення стосовно подальшого продовження орендних правовідносин з Фізичною особою - підприємцем Міркевичем Юрієм Матвійовичем, місцевий господарський суд вірно вказав, що Позивач використовує вказане приміщення після закінчення строку дії договору оренди без належної правової підстави.

Відповідно до частини першої статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути Орендодавцю майно, разом з отриманими приналежностями, обладнанням, інвентарем, а також з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від Орендованого майна. в належному стані, з урахуванням нормального зносу, не пізніше останнього дня строку дії Договору (у тому числі при достроковому припиненні Договору) (п.2.4 Договору)

Статтею 795 Цивільного кодексу України визначено, що повернення наймачем предмета договору найму, якщо ним є будівля або інша капітальна споруда (їх окрема частина), оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Таким чином, у разі припинення цього Договору, у Позивача виникає обов`язок повернути Відповідачу не пізніше останнього дня строку дії Договору майно з оренди, оскільки Договір припинив свою дію, внаслідок чого Орендар втратив право на користування об`єктом оренди.

Однак, до матеріалів справи не було додано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження повернення Позивачем за актом прийому - передачі нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Лазо Сергія, буд. 5-А, переданого на підставі Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року.

За таких підстав, здійснення Позивачем орендної плати за фактичне користування нерухомим майном після закінчення строку дії Договору не свідчить про продовження строку дії спірного Договору.

Отже, Позивач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення об`єкту оренди, переданого на підставі Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином.

При зверненні до суду з вказаним позовом Позивач просив суд визнати, зокрема, недійсними результати аукціону "Надання нежитлового приміщення площею 342,9 кв. м" від 19.12.2023 ID: LLE001-UA-669, оприлюдненого в мережі Інтернет за посиланням: https://prozorro.sale/auction/LLE001-UA-20231214- 75669 щодо надання в оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Інженера Бородіна, буд. 5А площею 342,9 кв. м.

Що стосується порушеного права Фізичної особи - підприємця Міркевича Юрія Матвійовича внаслідок проведення аукціону Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією про надання нежитлового приміщення площею 342,9 кв. м. за адресою: 02092 Україна, Київ, вулиця Інженера Бородіна, 5-А, слід зазначити, що Фізична особа - підприємець Міркевич Юрій Матвійович не є учасником даного аукціону та не скористався своїм правом на участь у ньому.

Позивач не надав доказів, які б свідчили про порушення його прав та законних інтересів в результаті проведення аукціону та укладеного за його результаттами договору, оскільки при розгляді даної справи Судом встановлено, що строк дії Договору №1486 оренди нерухомого майна від 01.03.2010 року закінчився 30.04.2017 і в строк, погоджений сторонами, орендодавець своєчасно висловив власні заперечення стосовно подальшого продовження орендних правовідносин з Фізичною особою - підприємцем Міркевичем Юрієм Матвійовичем, а Позивач не є учасником оскаржуваного аукціону.

Крім того, визнання недійсними результатів аукціону "Надання нежитлового приміщення площею 342,9 кв. м" від 19.12.2023 ID: LLE001-UA-669, оприлюдненого в мережі Інтернет за посиланням: https://prozorro.sale/auction/LLE001-UA-20231214- 75669 щодо надання в оренду нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Інженера Бородіна, буд. 5А площею 342,9 кв. м. не матиме наслідком визнання Позивача переможцем оспорюваного аукціону, а також у разі задоволення позову у Відповідача -1 не виникне зобов`язання укласти з Позивачем договір за результатами проведення аукціону.

Відсутність порушення прав та законних інтересів Фізичної особи - підприємця Міркевича Юрія Матвійовича є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Міркевича Юрія Матвійовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2024 у справі №910/4605/24 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 27.01.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко