ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" січня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3898/24

Господарський суд Одеської області у складі

судді Малярчук І.А.,

секретаря судового засідання: Бурмехи В.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Явних О.М. - самопредставництво,

від відповідача: не з`явився,

дослідивши матеріали справи №916/3898/24 за позовом Акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (39610, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, б.3, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор Ойл» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 72, офіс 1209, ) про стягнення 32000000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що з метою провадження своєї статутної діяльності, у лютому 2022 року АТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (далі АТ «Укртатнафта») запропонувало ТОВ «Мотор Ойл» укласти договір комісії з продажу нафтопродуктів, що виробляються АТ «Укртатнафта». За проектом договору, АТ «Укртатнафта» (Комітент) мало передати, а ТОВ «Мотор Ойл» (Комісіонер) мало продати нафтопродукти за асортиментом та кількістю, визначеними сторонами в специфікаціях. Отримані від продажу нафтопродуктів кошти мали бути перераховані АТ «Укртатнафта», також, проектом договору передбачалась оплата послуг ТОВ «Мотор Ойл». 01.02.2022 АТ «Укртатнафта» було підписано і скріплено печаткою проект договору комісії за №386/11/2118 та направлено контрагенту ТОВ «Мотор Ойл» для підписання. Подалі, АТ «Укртатнафта» очікувало схвалення договору ТОВ «Мотор Ойл» та згідно проекту договору №386/11/2118 на користь ТОВ «Мотор Ойл» було перераховано 32 000 000,00 грн в якості передоплати за майбутні послуги. Наприкінці 2022 року у АТ «Укртатнафта» змінилась структура власності, підприємство націоналізовано і з листопада 2022 року працює на потреби держави (у складі Міністерства оборони України). В процесі звірки стану взаємовідносин АТ «Укртатнафта» з іншими юридичними особами було виявлено, що договір з ТОВ «Мотор Ойл» не був укладений, істотні і неістотні умови не погоджені сторонами та кошти, отримані в якості попередньої оплати майбутніх послуг, ТОВ «Мотор Ойл» не повернуло позивачу.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що ухвали суду від 10.09.2024, від 02.10.2024, від 06.11.2024, від 19.11.2024 та від 03.10.2024 були доставлені до електронного кабінету відповідача ТОВ «Мотор Ойл» в підсистемі ЄСІТС, що підтверджується довідками суду № 916/3898/24/55928/24 від 12.09.2024, № 916/3898/24/60622/24 від 03.10.2024, № 916/3898/24/67506/24 від 08.11.2024, № 916/3898/24/69753/24 від 20.11.2024 та № 916/3898/24/72876/24 від 04.12.2024.

20.12.2024 за вх.№ 45541/24 до суду від АТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначає про те, що одночасно із поданням даної позовної заяви до суду, АТ «Укртатнафта» звертався також і до правоохоронних органів з питань діяльності колишньої адміністрації. Відповідно до ухвали Львівського апеляційного суду від 08.05.2023 у справі №463/658/23 Територіальним управлінням Бюро економічної безпеки у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України. Згідно вказаного кримінального провадження, посадовими особами ПАТ «Укртатнафта» у змові з окремими акціонерами товариства впродовж 2022 року системно виводились кошти підприємства та нарощувалась безнадійна дебіторська заборгованість шляхом укладання непрозорих договорів на поставку продукції та надання послуг з комерційними структурами, серед переліку яких є відповідач: ТОВ «Мотор Ойл».

Ухвалою суду від 10.09.2024 відкрито провадження у справі №916/3898/24, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання суду на 02.10.2024 о 10:20.

У підготовчому засіданні 02.10.2024 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 06.11.2024 о 11:30.

У підготовчому засіданні 06.11.2024 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 18.11.2024 о 11:30.

Ухвалою суду від 18.11.2024 було відкладено підготовче засідання по справі №916/3898/24 на 02.12.2024 об 11:40 у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та області.

Ухвалою суду від 02.12.2024 було закрито підготовче провадження у справі №916/3898/24 та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "18" грудня 2024 р. о 09:30.

У судовому засіданні 18.12.2024 судом було відкладено розгляд справи до 20.01.2025 о 12:10.

Ухвалою суду від 20.01.2025 відкладено судове засідання по справі №916/3898/24 на 29.01.2025 о 11:00 у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та області.

Протокольною ухвалою суду від 29.01.2025 повернуто до розгляду справи спочатку у зв`язку із заявленням позивачем такого клопотання та надходженням до суду пояснень позивача від 20.12.2024 за вх.№ 45541/24 разом з доданими до них доказами, які в порядку ст. 207 ГПК України залучені судом до розгляду.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

В матеріалах справи міститься договір комісії №386/11/2118 від 01.02.2022, підписаний та скріплений печаткою тільки з боку ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (правонаступником якого є АТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта»), в якому сторонами є ТОВ «Мотор Ойл» та ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта». Згідно договору Комісіонер зобов?язується за дорученням Комітента за комісійну плату укласти від свого імені, але за рахунок Комітента договори (договір) про продаж нафтопродуктів (надалі по тексту «нафтопродукти») асортимент, кількість, ціна, строк та умови передачі яких узгоджені Сторонами у Специфікаціях до Договору, які є його невід?ємною частиною (п.1.1. договору).

Позивач стверджує, що по проекту договору №386/11/2118 АТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» на користь ТОВ «Мотор Ойл» було перераховано 32 000 000,00 грн в якості передоплати за майбутні послуги, що підтверджується платіжними інструкціями №520 від 28.09.2022 на суму 20000000,00грн та №521 від 28.09.2022 на 12000000,00грн.

06.11.2022 Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1320 було змінено структуру власності АТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», підприємство націоналізовано і з листопада 2022 працює у складі Міністерства оборони України.

30.08.2024 за вих.№14/05-777 АТ «Укртатнафта» направлено ТОВ «Мотор Ойл» вимогу про термінове повернення перерахованих коштів у розмірі 32000000,00грн за неукладеним договором №386/11/2118 від 01.02.2022, яку залишено без відповіді.

Позивачем додано до матеріалів справи довідку АТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» від 07.06.2024 за вих.№ 13-1902 про існуючу заборгованість в бухгалтерському обліку акціонерного товариства за ТОВ «Мотор Ойл» на загальну суму 32 000 000,00 грн.

За ухвалою Львівського апеляційного суду від 08.05.2023 у справі №463/658/23, Територіальним управлінням Бюро економічної безпеки у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення позову, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Між юридичними особами правочини належить вчиняти у письмовій формі (ч.ч.1, 4 ст.202, ст.ст. 203, 208 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 2 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття пропозиції.

Згідно з вимогами ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як встановлено судом вище, ПАТ Укртатнафта» було перераховано на рахунок ТОВ «Мотор Ойл» попередній платіж у розмірі 32 000 000,00грн за договором комісії №386/11/2118 від 01.02.2022, що підтверджується платіжними інструкціями №№520, 521 від 28.09.2022. Між тим, як свідчать наявні матеріали справи, ТОВ «Мотор Ойл» договір №386/11/2118 від 01.02.2022 не був підписаний та не скріплювався печаткою останнього. На підставі ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі, коли сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним, тобто, таким, що не відбувся, а за умови відсутності такого є підставним ствердження позивача про відсутність правової підстави набуття 32000000,00грн відповідачем та їх утримання останнім.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, незалежно від того, чи було це результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Аналіз ст. 1212 Цивільного кодексу України і змісту цього інституту цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.06.2018 у справі № 212/3593/16-ц, провадження 61-60св17; від 20.03.2019 у справі № 634/727/16-й, провадження № 61-21749св18.

Так, відповідач будучи обізнаним про поданий до нього позивачем позов, який розглядається в даному судовому провадженні №916/3898/24 про що свідчать довідки суду № 916/3898/24/55928/24 від 12.09.2024, № 916/3898/24/60622/24 від 03.10.2024, № 916/3898/24/67506/24 від 08.11.2024, № 916/3898/24/69753/24 від 20.11.2024 та № 916/3898/24/72876/24 від 04.12.2024, якими підтверджується доставка до електронного кабінету відповідно до ч. 7 ст. 6 ГПК України відповідачу судових ухвал, будь-яких доказів у спростування позовних вимог позивача суду не надав, зокрема, й доказів того, що грошові кошти в сумі 32000000, 00 гривень були отримані ним від позивача на відповідній правовій підставі, в даному випадку на виконання умов договору №386/11/2118 від 01.02.2022.

Враховуючи вище викладене, та беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази існування між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок по перерахуванню відповідачу грошових коштів у розмірі 32000000, 00 грн, суд дійшов висновку, що відповідач набув означені грошові кошти без достатньої правової підстави, у розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України, а відтак останній зобов`язаний повернути позивачу безпідставно отримані кошти у сумі 32 000 000, 00 грн.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 384000,00грн, які підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача у розмірі 384000,00грн, внаслідок повного задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (39610, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, б.3, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор Ойл» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 72, офіс 1209, ) про стягнення 32000000,00 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотор Ойл» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 72, офіс 1209, ) на користь Акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (39610, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, б.3, код ЄДРПОУ 001520 (тридцять два мільйони) грн заборгованості, 384000 (триста вісімдесят чотири тисячі) грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31 січня 2025 р.

Суддя І.А. Малярчук