ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року Справа № 915/533/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фермерського господарства «АЛЄАНД» (74836, Херсонська обл., Новокаховський р-н, с. Новокам`янка, вул. Гагаріна, буд. 7; ідентифікаційний код 34393219)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» (54025, Миколаївська обл., м. Миколаїв, просп. Героїв України, буд. 113/1; ідентифікаційний код 31764816)

про: стягнення 86 500,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Щербина О. Л., адвокат за довіреністю,

від відповідача: Кушніренко І.С., адвокат за ордером,

Суть спору:

10.05.2024 Фермерське господарство «АЛЄАНД» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 06/05/24 від 06.05.2024 (з додатками), в якій просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі розглянувши таку справу у порядку спрощеного позовного провадження;

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» на користь Фермерського господарства «Алєанд» 86 500,00 грн, набутих без достатньої правової підстави;

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» на користь Фермерського господарства «Алєанд» 8 628,00 грн понесених судових витрат, з яких 5 600,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3 028,00 грн судового збору.

Позовні вимоги заявлені на підставі: платіжного доручення № 905 від 25.01.2022 та виписки з банківського рахунку позивача за 25.01.2022; електронного листа відповідача з копією Договору купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022, з додатком до нього та рахунком на оплату по замовленню № 30089 від 24.01.2022, які підписані Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН»; заяв свідків та доповідної записки бухгалтера фермерського господарства; листів Фермерського господарства «АЛЄАНД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН»: № 09/01/2023 від 09.01.2023 та № 03/10/2023 від 03.10.2023; адвокатських запитів та відповідей на них; застосування норм 202, 203, 205, 208, 215, 639, 641, 642, 1212 Цивільного кодексу України, постанов Кабінету Міністрів України № 1200 від 11.11.2009, № 694 від 08.07.2009, № 644 від 22.11.2011, ст. 40 Закону України «Про Національний банк України»; та мотивовані, зокрема, таким:

Договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022, посилання на який міститься у платіжному дорученні № 905 від 25.01.2022, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» та Фермерським господарством «АЛЄАНД» у встановленому законодавством України порядку не укладався; договір купівлі-продажу, з доданою до нього специфікацією фермерським господарством не підписувався; таке непідписання, тобто відсутність зовнішнього прояву волевиявлення позивача на вчинення правочину свідчить про його неукладення, як з огляду на норми Цивільного кодексу України, так і інших актів цивільного законодавства, а саме - Постанови Кабінету Міністрів України № 1200 від 11.11.2009, № 694 від 08.07.2009, № 644 від 22.11.2011, якими, зокрема, встановлено порядок вчинення правочинів купівлі-продажу трактора у письмовій формі; укладення ж договору виключно шляхом вчинення конклюдентних дій можливе, якщо для певного договору не передбачено обов`язкової письмової форми.

Крім того, позивач наполягає на тому, що оформлення платіжного доручення № 905 від 25.01.2022 було здійснено бухгалтером ФГ «Алєанд» ОСОБА_2 помилково, через хибне переконання про належне укладення договору купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 року та сплив 25.01.2022 року встановленого рахунком на оплату по замовленню від 24.01.2022 року № 30089 строку його дійсності, що також підтверджується її показаннями в якості свідка та її доповідною запискою.

Ухвалою від 15.05.2024 позовну заяву було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/533/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

24.05.2024 до суду від адвоката Кушніренка І.С. надійшла заява про вступ у справу як представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН».

31.05.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» надійшов відзив б/н від 30.05.2024 (вх. № 6458/24), в якому заявник просить суд:

1. Прийняти даний відзив та врахувати позицію відповідача при розгляді даної справи.

2. Відмовити ФГ «АЛЄАНД» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

3. Зобов`язати ФГ «АЛЄАНД» надати відповіді на поставлені ТОВ «ТЕХНОТОРГДОН» запитання (із наведенням 3 запитань).

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, мотивовані, зокрема, тим, що на початку 2022 року між Сторонами велися перемовини про придбання позивачем трактора Беларус-2022.3, що не заперечується позивачем у заяві від 01.05.2024, та відповідно повноважною особою відповідача ОСОБА_1 був направлений на електронну адресу позивача проект договору купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 з специфікацією до нього та рахунком на оплату № 30089 от 24.01.2022. Вищевказаний договір, в запропонованій відповідачем редакції не був підписаний головою ФГ «АЛЄАНД» та на підставі чого позивач робить висновок, що договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 є неукладеним. Відповідач погоджується з висновками, що договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 в письмовій формі між сторонами не укладався. Разом з тим, відповідач вважає, що між ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» та ФГ «АЛЄАНД» письмовий договір в формі єдиного документу не укладався, а з урахуванням положень ст.ст. 181, 184 Господарського кодексу України та ст.ст. 640-642 Цивільного кодексу України був укладений договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 та трактору Беларус-2022.3 у спрощений спосіб, тобто договір у вигляді єдиного письмового документу між сторонами не підписувався, що не суперечить чинному законодавству України. З урахуванням вимог ст. 641 ЦК України, відповідачем був виставлений на оплату рахунок № 3089 від 24.01.2022 на суму 1 730 000,00 грн. за Товар - трактор Беларус-2022.3, кількістю - 1 шт., вартістю 1 730 000,00 грн. з ПДВ, а ФГ «АЛЄАНД», згідно вимог ст. 642 ЦК України, 25.01.2022 було здійснено часткову оплату рахунку в розмірі 86 500,00 грн. (пдв 14 416,67 грн.) за вказаний Товар. Вказана оплата позивача була відображена у бухгалтерському обліку відповідача, що підтверджується зокрема податковою накладною № 27755 від 25.01.2022 та квитанцією про реєстрацію податкової накладної № від 08.02.2022.

Відповідач наполягає на тому, що дії позивача по перерахуванню коштів були не випадковими, а відповідали волевиявленню юридичної особи по частковій оплаті рахунку № 30089 от 24.01.2022 з метою придбання у відповідача товару, та є підтвердженням того, що ФГ «АЛЄАНД» уклало з ТОВ «ТЕХНОТОРГДОН» договір купівлі-продажу у спрощений спосіб трактору Беларус-2022.3 за ціною 1 730 000,00 грн. з ПДВ

05.06.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» надійшло клопотання б/н від 05.06.2024 (вх. № 6644/24) про встановлення додаткового строку для надання доказів, у якому відповідач просить суд: встановити ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» додатковий строк для подання доказів, а саме, строк для подання до суду відповіді від Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на адвокатський запит вих. № 1/04/06/24 від 04.06.2024.

10.06.2024 до суду від Фермерського господарства «АЛЄАНД» надійшла відповідь на відзив № 04/06/24 від 04.06.2024.

Ухвалою від 10.06.2024 суд здійснив перехід до розгляду справи № 915/533/24 за правилами загального позовного провадження; розпочав розгляд справи № 915/533/24 зі стадії відкриття провадження у справі (підготовчого провадження); призначив підготовче засідання у справі на 09 липня 2024 року о 12:00.

19.06.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» надійшли заперечення б/н від 18.06.2024 (вх. № 7260/24) на відповідь на відзив.

24.06.2024 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» надійшла така кореспонденція:

- клопотання б/н від 24.06.2024 (вх. № 7470/24) про витребування доказів, у якому відповідач просить суд витребувати у Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області інформацію, чи було відображено ФГ «АЛЄАНД» (Код ) у своєму податковому обліку податковий кредит з ПДВ згідно податкової накладної № 27755 від 25.01.2022, виданої ТОВ «ТЕХНОТОРГ-ДОН» (Код ) та зареєстрованої 08.02.2022;

- клопотання б/н від 24.06.2024 (вх. № 7471/24) про витребування доказів, у якому відповідач просить суд витребувати у Фермерського господарства «АЛЄАНД» (Код ) декларації з Податку на додану вартість за чотири квартали 2022 року.

01.07.2024 до суду від Фермерського господарства «АЛЄАНД» надійшла заява № 19/06/24 від 19.06.2024 про відмову від надання відповіді на поставлені запитання.

01.07.2024 до суду від представника Фермерського господарства «АЛЄАНД» надійшла заява б/н від 25.06.2024 (вх. № 7835/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку суд задовольнив ухвалою від 03.07.2024.

02.07.2024 до суду від Фермерського господарства «АЛЄАНД» надійшло клопотання б/н від 25.06.2024 (вх. № 7912/24) про залишення без розгляду заперечення представника ТОВ «Техноторг-Дон», адвоката Кушніренка І.С. від 18.06.2024 у справі № 915/533/24 та доданих до них документів.

04.07.2024 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» надійшла заява б/н від 03.07.2024 (вх. № 7995/24), в якій заявник просить суд відмовити в задоволенні заяви адвоката Щербини Олександра Леонідовича про його участь у судових засіданнях по справі № 915/533/24 в режимі відеоконференції, посилаючись, зокрема, на те, що оскільки місцезнаходження ФГ «Алєанд» є тимчасово окупована територія, та позивачем не надано до позову доказів здійснення ним зміни податкової адреси на іншу територію України, як того вимагає ч. 2 ст. 13 Закону № 1207, то згідно з положеннями ч. 2 ст. 13 Закону № 1207, відповідач вважає, що правочин - договір про надання правової допомоги № 12/10/23 від 12.10.2023 укладений між адвокатом Щербиною Олександром Леонідовичем та ФГ «Алєанд» а також довіреність від 19.06.2024 є нікчемними, та не можуть вважатись належними документами, що посвідчують повноваження адвоката Щербини О.Л. щодо представництва інтересів господарства ФГ «Алєанд».

08.07.2024 до суду від представника Фермерського господарства «АЛЄАНД» надійшла така кореспонденція:

- заперечення б/н від 08.07.2024 (вх. № 8153/24) проти клопотання про витребування доказів, у якому заявник просить суд клопотання представника ТОВ «Техноторг-Дон», адвоката Кушніренка І.С., про витребування від ФГ «Алєанд» доказів, а саме декларацій з податку на додану вартість за чотири квартали 2022 року, від 24.06.2024 року, залишити без задоволення;

- клопотання б/н від 08.07.2024 (вх. № 8160/24) про витребування доказів, у якому заявник просить суд витребувати від Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків інформацію про подання власником Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» () або уповноваженим ним органом (особою) до цього податкового органу передбаченого статтею 24 КЗпП України повідомлення про прийняття працівника на роботу щодо ОСОБА_1 в порядку, встановленому Постановою № 413, в тому числі інформацію про тип такого повідомлення з переліку, встановленого Постановою № 413; Зазначену інформацію витребувати за весь час перебування ТОВ «Техноторг-Дон» на обліку як у Південному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, так і у всіх податкових органах, правонаступником яких є Південне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків та до 25.01.2022 року.

09.07.2024 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» надійшла така кореспонденція:

- заява б/н від 08.07.2024 (вх. № 8207/24), у якій відповідач просить суд відмовити в розгляді та задоволенні клопотання адвоката Щербини Олександра Леонідовича про витребування доказів судом;

- заява б/н від 08.07.2024 (вх. № 8208/24), у якій відповідач просить суд відмовити в розгляді та задоволенні заперечення адвоката Щербини Олександра Леонідовича проти клопотання про витребування доказів.

Вказані заяви мотивовані посиланням відповідача на приписи ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ухвалою суду від 09.07.2024 провадження у справі № 915/533/24 було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 було ухвалено апеляційну скаргу Фермерського господарства «АЛЄАНД» - задовольнити; ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.07.2024 про зупинення провадження у справі № 915/533/24 - скасувати; матеріали справи № 915/533/24 направити для продовження розгляду до Господарського суду Миколаївської області.

Після повернення матеріалів справи до Господарського суду Миколаївської області, ухвалою від 18.10.2024 підготовче засідання у справі № 915/533/24 було призначено на 13 листопада 2024 року о 12:10.

13.11.2024 до суду від позивача надійшли заперечення б/н від 12.11.2024 (вх. № 14062/24) проти клопотання про витребування доказів, у якому заявник просить суд клопотання представника ТОВ «Техноторг-Дон», адвоката Кушніренка І.С., про витребування від Головного управління ДПС у Полтавській області доказів, а саме інформації про відображення ФГ «Алєанд» у своєму податковому обліку податкового кредиту з податку на додану вартість згідно податкової накладної № 27755 від 25.01.2022 року, виданої ТОВ «Техноторг-Дон» та зареєстрованої 08.02.2022 року, від 24.06.2024 року, залишити без задоволення.

Ухвалою суду від 13.11.2024 заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» б/н від 18.06.2024 (вх. № 7260/24) у відповідь на відзив у справі № 915/533/24 були прийняті до розгляду; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» б/н від 24.06.2024 (вх. № 7470/24) про витребування доказів та б/н від 24.06.2024 (вх. № 7471/24) про витребування доказів у справі № 915/533/24 залишено без задоволення; клопотання Фермерського господарства «АЛЄАНД» б/н від 08.07.2024 (вх. № 8160/24) про витребування доказів у справі № 915/533/24 залишено без задоволення; закрито підготовче провадження у справі № 915/533/24 та призначено її до судового розгляду по суті на 08 січня 2025 року об 11:00.

В засіданні 08.01.2025, проведеному за участю представників позивача та відповідача, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступні слова сторін та здійснив дослідження в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, доказів, якими обґрунтовуються обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, після чого в судовому засіданні було оголошено перерву до 22 січня 2025 року об 11:05.

22.01.2025 в судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача, яких суд заслухав.

Відповідно до змісту статей 195, 240 Господарського процесуального кодексу України, 22.01.2025 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судових засіданнях представника позивача та відповідача, суд -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2022 року Фермерське господарство «АЛЄАНД» перерахувало 86 500,00 грн Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» за платіжним дорученням № 905 від 25.01.2022, з призначенням платежу: «часткова попередня оплата за трактор Беларус-2022.3 зг. дог. 43/319 614 від 24.01.22 р. та рах. 30089 від 24.01.22 р., в т. ч. ПДВ 20 % 14 416,67 грн.».

Вказаний платіж був проведений банком 25.01.2022.

Банківська виписка від 25.01.2022 по особовому рахунку позивача підтверджує проведений платіж.

Договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022, на який наявне посилання в наведеному платіжному дорученні, зокрема містить вказівку як на те, що відповідно до предмету договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН», як продавець, зобов`язався передати у власність покупцю, а Фермерське господарство «АЛЄАНД», у порядку й на умовах, передбачених цим договором зобов`язалося прийняти і оплатити техніку, асортимент, кількість та комплектність якої визначається сторонами у специфікації (додаток до цього договору); так і умову, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (та скріплення його тексту печатками).

Як вказаний Договір купівлі-продажу, так і Специфікація до нього, підписані лише Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» (продавцем) та містять печатку товариства. Підпис та печатка Фермерського господарства «АЛЄАНД» відсутні на цих документах.

Рахунок на оплату № 30089 от 24.01.2022 має посилання на Договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022, вказівку на те, що товаром виступає Трактор Беларус-2022.3, кількість 1 шт., ціна з ПДВ 1 730 000,00 грн. Рахунок також містить печатку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» та підпис особи - ОСОБА_1 , який, за даними позивача, є працівником товариства, та примітку, що рахунок є дійсним на протязі 2-х банківських днів.

З пояснень та доказів, наданих суду позивачем, а саме: наказу № 1-29к від 29.04.2020, протоколу огляду вмісту поштової скриньки від 31.10.2023, заяви свідка ОСОБА_2 (бухгалтер Фермерського господарства «АЛЄАНД»), доповідної записки ОСОБА_2 від 15.02.2022 - вбачається, що оформлення платіжного доручення № 905 від 25.01.2022 було здійснено бухгалтером Фермерського господарства «АЛЄАНД» ОСОБА_2 помилково, через хибне переконання про укладення Договору купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 та сплив 25.01.2022 встановленого рахунком на оплату по замовленню № 30089 от 24.01.2022 строку його дійсності.

В заяві від 01.05.2024 свідок ОСОБА_3 (голова Фермерського господарства «АЛЄАНД»), керуючись ст.ст. 87, 88 ГПК України повідомляє суд про таке:

«З 26.07.2006 року по сьогоднішній день я є головою ФГ «Алєанд» ().

На початку 2022 року між ФГ «Алєанд» та ТОВ «Техноторг-Дон» велися перемовини про придбання трактора виробництва ВАТ «Мінський тракторний завод».

Предметом даних перемовин була поставка ТОВ «Техноторг-Дон» на адресу ФГ «Алєанд» трактора БЕЛАРУС-2022.3.

Істотними умовами договору купівлі-продажу трактора, які мали бути узгоджені його сторонами за заявою ФГ «Алєанд», були зокрема умови про поставку трактора до кінця першого кварталу 2022 року, а також умови про його комплектність, яка б відповідала потребам ФГ «Алєанд», а саме про комплектацію трактора здвоєними задніми колесами на базових шинах 580/70R42.

24.01.2022 року бухгалтер ФГ «Алєанд» ОСОБА_2 повідомила мене про отримання нею електронного листа від особи на ім`я ОСОБА_1. Також, ОСОБА_2 проінформувала мене про те, що у вкладенні до даного електронного листа містяться документи у форматі PDF які складені, як зазначено в них, ТОВ «Техноторг-Дон».

Також, ОСОБА_2 передала мені паперові копії цих документів.

Даними документами були:

- договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 року між ТОВ «Техноторг-Дон» та ФГ «Алєанд»;

- додаток до договору купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 року (специфікація);

- рахунок ТОВ «Техноторг-Дон» на оплату по замовленню № 30089 від 24.01.2022 року.

Вказаний договір та додаток до нього були підписані з боку ТОВ «Техноторг-Дон», як було зазначено в них, його генеральним директором, містили відбиток печатки цього підприємства.

Зазначений рахунок на оплату по замовленню був підписаний з боку ЮВ «Техноторг-Дон» особою з невизначеним посадовим становищем, містив відбиток печатки цього підприємства.

Оригіналів вказаних документів ФГ «Алєанд» ніколи не отримувало.

Дані документи були вивчені мною 25.01.2022 року.

Зміст даного договору з додатком не містив всіх істотних умов, щодо яких мала бути досягнута згода між ТОВ «Техноторг-Дон» та ФГ «Алєанд».

Так, запропонована ТОВ «Техноторг-Дон» редакція договору з додатком не містила зобов`язання останнього здійснити поставку трактора до кінця першого кварталу 2022 року.

Також, вказаною редакцією договору з додатком не було встановлене зобов`язання ТОВ «Техноторг-Дон» здійснити поставку трактора в комплектності, яка б відповідала потребам ФГ «Алєанд», а саме у варіанті комплектації трактора здвоєними задніми колесами на базових шинах 580/70R42.

У зв`язку з цим, договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 року підписаний мною не був.

З цієї самої причини я не підписала і додаток до договору купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 року (специфікацію).

З огляду на наведене, наміру на укладення вказаного договору з додатком в запропонованій ТОВ «Техноторг-Дон» редакції, а також наміру оплати рахунку ТОВ «Техноторг-Дон» на оплату по замовленню № 30089 від 24.01.2022 року, ФГ «Алєанд» не мало.

Розпорядження про здійснення оплати даного рахунку, я бухгалтеру ФГ «Алєанд» ОСОБА_2 також не давала.

Джерелом моєї обізнаності з наведеними обставинами є процес виконання мною обов`язків голови ФГ «Алєанд».

Із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань (стаття 384 Кримінального кодексу України) ознайомлена».

Матеріали справи також містять лист голови Фермерського господарства «АЛЄАНД» № 09/01/23 від 09.01.2023, скерований 10.01.2023 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН», щодо повернення грошових коштів, в якому позивач просив відповідача повернути на банківський рахунок фермерського господарства сплачені господарством 25.01.2022 грошові кошти в сумі 86 500,00 грн на підставі рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» № 30089 от 24.01.2022.

Докази відповіді товариства на це звернення фермерського господарства в матеріалах справи відсутні. За твердженнями відповідача, позивачу була надана усна відповідь.

Також, позивач вдруге 03.10.2023 звертався до відповідача з листом № 03/10/23, в якому, посилаючись на невиконання товариством відповідних домовленостей, просив останнього здійснити повернення грошових коштів.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів, як таких, що набуті без достатньої правової підстави.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмета доказування у даній справі належить встановлення обставин щодо наявності чи відсутності підстав для перерахування позивачем відповідачу грошових коштів у розмірі 86 500,00 грн (платіжне доручення № 905 від 25.01.2022).

Позивач на підтвердження власної правової позиції по суті спірних правовідносин надав суду такі докази:

- платіжне доручення № 905 від 25.01.2022 та виписка з банківського рахунку позивача за 25.01.2022;

- Договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022, з додатком до нього (Специфікація);

- рахунок на оплату по замовленню від 24.01.2022 № 30089;

- наказ (розпорядження) Фермерського господарства «АЛЄАНД» № 1-29К від 29.04.2020 про прийняття на роботу ОСОБА_2 ;

- протокол огляду вмісту електронної поштової скриньки від 31.10.2023

- нотаріально посвідчені заяви свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ;

- доповідна записка бухгалтера ОСОБА_2 від 15.02.2022;

- посадова інструкція бухгалтера ФГ «Алєанд» ОСОБА_2.;

- листи Фермерського господарства «АЛЄАНД» № 09/01/23 від 09.01.2023, № 03/10/23 від 03.10.2023

- адвокатський запит адвоката Щербини О.Л. в інтересах Фермерського господарства «АЛЄАНД» від 09.02.2024, з відповідд. На нього № 1-1-70 від 16.02.2024;

- фінансова звітність малого підприємства, з квитанцією Центру обробки електронних звітів Держстату України;

- розшифровка окремих статей балансу фінансової звітності ФГ «АЛЄАНД» за 2022 рік.

Відповідач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- податкова накладна № 27755 від 25.01.2022, з квитанцію про її реєстрацію в ЄРПН.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з такого.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин, в силу приписів ч.1 ст.205 ЦК України, може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Приписи ст. 207 ЦК України встановлюють загальні вимоги до письмової форми правочину. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Це може бути єдиний документ або декілька документів, що складаються окремо, але разом свідчать про досягнення згоди з усіх істотних умов договору (листи, телеграми, якими обмінялися сторони). Також допускається відтворення змісту правочину за допомогою сучасних технічних засобів передання інформації, без обмеження їх переліку (телетайпного, електронного тощо). Відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, наявність підписів має підтверджувати наміри учасників правочину, забезпечувати їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин.

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

З наданих суду доказів та вищенаведених обставин вбачається, що Договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 фактично не був укладений між сторонами, оскільки не містить підпису покупця.

За приписам ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Правовідносини з роздрібної торгівлі тракторами та правовідносини з їх відомчої реєстрації унормовані зокрема: Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1200 від 11.11.2009 (далі - Порядок № 1200), Порядком відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08.07.2009 (далі - Порядок № 694) та Порядком роботи, пов`язаної з реєстрацією та зняттям з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 644 від 22.11.2011 (далі - Порядок № 644), які є актами цивільного законодавства, як це встановлено статтею 4 ЦК України.

Пунктом 33 Порядку № 1200 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, яким встановлені особливості здійснення роздрібної торгівлі новими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери передбачено, що на продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, суб`єктами господарювання, поставленими на облік у Дсржпродспоживслужбі, споживачеві видається примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності).

Відповідач є суб`єктом господарювання, поставленим на облік у Держпродспоживслужбі, що підтверджується змістом преамбули договору купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 року.

Пунктом 19 Порядку № 1200 додатково встановлено, що на один транспортний засіб та його складові частини, що мають ідентифікаційні номери, у випадках, передбачених цим Порядком, видається по одному примірнику акта приймання-передачі, біржової угоди або договору купівлі-продажу.

Згідно з підпунктом 5 пункту 8 Порядку № 694 суб`єкт господарювання, який здійснює оптову та роздрібну торгівлю машинами, що включений до електронного реєстру суб`єктів господарювання, які здійснюють оптову та роздрібну торгівлю тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами вітчизняного та іноземного виробництва та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, держателем якого є Держпродспоживслужба, може їх не реєструвати за умови оформлення в установленому порядку актів прийняття-передачі (додаток І) (якщо це стосується підприємства-виробника) або договорів купівлі-продажу (якщо це стосується іншого суб`єкта господарювання). Такі суб`єкти під час продажу машин видають власникові номерний знак «Транзит» (додаток 3), строк дії якого становить 10 діб.

Власник машини, що придбана у зазначених суб`єктів, подає для реєстрації оригінал акта прийняття-передачі машини та/або договору купівлі-продажу і номерний знак «Транзит».

Пунктом 3.1 розділу НІ Порядку № 644 встановлено, що документами, які підтверджують право власності або правомірність використання машини зокрема може бути оригінал договору її купівлі-продажу.

Аналіз наведених нормативних актів свідчить про такий встановлений ними порядок вчинення правочину купівлі трактора у письмовій формі, який фактично передбачає наявність у покупця оригіналу договору його купівлі-продажу, підписаного та скріпленого печаткою продавця.

Вказані вимоги відповідачем не виконані. Оригінал договору купівлі-продажу №43/3 19 614 від 24.01.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» Фермерському господарству «АЛЄАНД» не надавався, що підтверджується наведеною вище заявою свідка ОСОБА_4 , та не спростовується відповідачем.

Отже, з урахуванням наведених норм реалізація транспортних засобів, що мають ідентифікаційні номери повинна відбуватися в письмовій формі, а не у спрощеній, шляхом вчинення конклюдентних дій.

За твердженням позивача, Договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022, додаток (специфікація) до нього та рахунок на оплату по замовленню № 30089 від 24.01.2022 був надісланий на електронну поштову скриньку бухгалтера Фермерського господарства «АЛЄАНД» від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» особою з невизначеним посадовим становищем. Цією самою особою, без вказівки на займану нею в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» посаду, був підписаний і сам рахунок на оплату по замовленню № 30089 від 24.01.2022.

Дані обставини підтверджуються протоколом огляду вмісту електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.10.2023, змістом зазначеного рахунку на оплату, копії яких додані господарством до позовної заяви, заявою свідка ОСОБА_5 від 01.05.2024, яка також міститься в матеріалах справи.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Отже, документи, сукупність яких відповідач вважає зробленою Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» Фермерському господарству «АЛЄАНД» офертою про укладення договору купівлі-продажу Трактора Беларус-2022.3, були направлені 24.01.2022 позивачу від імені відповідача не уповноваженою на те особою.

Доказів наявності в особи, яка направила вказані документи Фермерському господарству «АЛЄАНД» будь-яких повноважень діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» станом на 24.01.2022, відповідачем у відзиві не наведено та до нього не додано.

Посилання відповідача на відображення в його бухгалтерському обліку отриманої від Фермерського господарства «АЛЄАНД» оплати в сумі 86 500,00 грн, що підтверджується складенням та реєстрацією ним зазначеної у відзиві податкової накладної, як на підставу наявності у такої особи повноважень діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон», вказаних висновків не спростовують.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Разом із тим, як виснував Верховний Суд у постанові від 18.01.2023 по справі № 752/22077/19 вказана норма презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень. За таких обставин ця норма ЦК України не може бути застосована до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноважена на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а, отже, не могла їх перевищити.

Враховуючи, що матеріали справи не містять ніяких доказів наявності в особи, яка направила Фермерському господарству «АЛЄАНД» від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» вказану оферту хоч яких-небудь повноважень діяти від імені відповідача станом на 24.01.2022, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані приписи ст. 241 ЦК України.

Таким чином, оскільки оферта Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» про укладення договору купівлі-продажу Трактора Беларус-2022.3 була направлена позивачу від імені відповідача не уповноваженою на те особою, це виключає підставність набуття відповідачем прав та обов`язків за договором купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022, навіть за умови наступного схвалення ним дій особи, яка направила таку оферту.

Враховуючи викладене, ані сам факт відображення відповідачем суми отриманої від Фермерського господарства «АЛЄАНД» оплати в розмірі 86 500,00 грн в бухгалтерському обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон», ані докази такого відображення, ані його наслідки для відповідача, не підтверджують направлення вказаної оферти саме уповноваженою відповідачем станом на 24.01.2022 особою.

Крім того, судом взято до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04.09.2024 у справі № 909/794/23 про те, що відомості, які містяться у фінансовій, бухгалтерській, податковій звітності не можна ототожнювати з правовою підставою для перерахунку коштів, якою є укладений договір. Фінансова, бухгалтерська, податкова звітність підтверджує лише операцію з перерахування спірних грошових коштів (рух коштів) та її відображення суб`єктами господарювання у своєму бухгалтерському обліку, проте не підтверджує наявність між цими суб`єктами як договірних правовідносин та їх зміст, так і факт укладання договору за відсутності належних доказів його підписання сторонами.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

(Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15).

Крім того, у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 №3-11гс15 та від 24.09.2014 №6-122цс14, також висловлено позицію про те, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 ЦК України.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що Договір купівлі-продажу № 43/319 614 від 24.01.2022 між сторонами не був укладений, а, отже не міг слугувати підставою для перерахування позивачем відповідачу грошових коштів.

Крім того, суд зазначає, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 N3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 (заява № 4241/03) зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010)

За такого, суд констатує, що під час розгляду даної справи були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Щодо розподілу витрат на професійну правову допомогу, заявлених позивачем до стягнення з відповідача, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даній справі позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 600,00 грн.

Як встановлено судом у даній справі позивачем подано до суду такі докази витрат на професійну правничу допомогу:

- Договір про надання правової (правничої) допомоги № 12/10/23 від 12.10.2023, укладений між адвокатом Щербиною Олександром Леонідовичем, та Фермерським господарством «АЛЄАНД», відповідно до предмету якого адвокат приймає доручення на складення позовної заяви Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» () про стягнення 86500,00 грн для її подання Клієнтом до Господарського суду Миколаївської області. Вказана позовна заява підписується та подається Клієнтом до суду самостійно. Відповідно до п. 5 Договору сторони погодили, що розмір гонорару, який Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату за цим договором, визначається за домовленістю сторін, виходячи з досвіду Адвоката, його кваліфікації, персонального попиту на допомогу Адвоката, складності доручення, важливості питання, що вирішується для Клієнта, фінансових можливостей Клієнта і наводиться в додатку № 1 до цього договору;

- Додаток № 1 від 12.10.2023 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 12/10/23 від 12.10.2023, зі змісту якого вбачається, що сторони узгодили, що розмір гонорару Адвоката за надання правничої (правової) допомоги за договором, невід`ємною частиною якого є даний додаток, складає 5600,00 грн, які підлягають сплаті Клієнтом Адвокату протягом 120 днів з моменту підписання сторонами акта виконаних робіт (наданих послуг) до зазначеного договору;

- Акт № 1 від 06.05.2024 виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги від 12.10.2023 № 12/10/23, з якого вбачається, що на виконання умов договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.10,2023 року № 12/10/23 між Клієнтом та Адвокатом, Адвокатом виконані наступні роботи (надані наступні послуги): проведений огляд вмісту електронної поштової скриньки бухгалтера ФГ «Алєанд» ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за 24.01.2022 та складений протокол про це; складений та направлений на адресу Державної наукової установи «Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені Леоніда Погорілого» адвокатський запит від 09.02.2024; складена позовна заява ФГ «Алєанд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» про стягнення 86500,00 грн. грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави для її подання до Господарського суду Миколаївської області;

- Детальний опис № 1 від 06.05.2024 робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних дня надання правничої допомоги за договором про надання правничої (правової) допомоги від 12.10.2023 року № 12/10/23, в якому наведений такий опис робіт та строки їх виконання: Аналіз отриманих від Клієнта копій документів, даних та інформації, формування правової позиції по справі - 31.10.2023; Огляд вмісту електронної поштової скриньки працівника Клієнта ІНФОРМАЦІЯ_1 та складення протоколу про це з метою збору доказів у справі - 31.10.2023; Складення та направлення адвокатського запиту на адресу УкрНДІПВТ ім. Л. Погорілого з метою збору доказів у справі - 09.02.2024; Складення позовної заяви Клієнта у справі - 03.05.2024 - 06.05.2024.

Таким чином, суд вважає, що в межах даної справи позивачем доведено належними доказами понесення Фермерським господарством «АЛЄАНД» витрат на професійну правничу допомогу по даній справі в розмірі 5600,00 грн.

Суд також зауважує, що згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У даній справі відповідач заперечував проти стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зауважити, що у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.126 ГПК України).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 910/9784/18.

Крім того, у додатковій постанові Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 904/64/18 зроблено висновок про те, що виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Подібний за змістом висновок зроблено Верховним Судом у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, в якій зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Вказаної позиції також дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 26.06.2019 у справі № 910/9241/18, в якій зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом із тим, будь-яких доказів або конкретних обґрунтувань, у тому числі контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку позивачем відповідних витрат на правничу допомогу відповідачем суду не надано.

Також відповідач у своїх запереченнях не зазначив обґрунтованих підстав та доводів, як і не надав доказів стосовно неспівмірності / нерозумності визначених та понесених позивачем витрат на правничу допомогу. Посилання на вказані обставини у відзиві є лише декларативними.

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що заявлені Фермерським господарством «АЛЄАНД» витрати на професійну правничу допомогу по даній справі в розмірі 5600,00 грн відповідають встановленим критеріям.

За такого, у зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача належить стягнути на користь позивача 5600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» (54025, Миколаївська обл., м. Миколаїв, просп. Героїв України, буд. 113/1; ідентифікаційний код 31764816) на користь Фермерського господарства «АЛЄАНД» (74836, Херсонська обл., Новокаховський р-н, с. Новокам`янка, вул. Гагаріна, буд. 7; ідентифікаційний код 34393219) 86 500,00 грн, набутих без достатньої правової підстави, а також 3 028,00 грн судового збору та 5 600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Фермерське господарство «АЛЄАНД» (74836, Херсонська обл., Новокаховський р-н, с. Новокам`янка, вул. Гагаріна, буд. 7; ідентифікаційний код 34393219)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОТОРГ-ДОН» (54025, Миколаївська обл., м. Миколаїв, просп. Героїв України, буд. 113/1; ідентифікаційний код 31764816).

Повне рішення складено та підписано судом 03.02.2025.

Суддя О.Г. Смородінова