ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27 січня 2025 рокуСправа № 912/1841/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В. заяву Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" від 09.01.2025 про відстрочення виконання рішення у справі № 912/1841/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго"

про стягнення 84 056 887,99 грн,

за участю представників:

від стягувача - Твердохліб М.В. (самопредставництво на підставі даних ЄДР),

від боржника - Григоренко В.В., (адвокат за довіреністю),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 30.09.2024 у справі № 912/1841/24 (далі - Рішення суду від 30.09.2024) позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі стягувач, ПрАТ "НЕК "Укренерго") задоволено частково: стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (далі боржник, ПрАТ "Кіровоградобленерго") на користь ПрАТ "НЕК "Укренерго" 82 029 941,69 грн основного боргу, 1 260 811,35 грн інфляційних втрат, 565 918,55 грн 3 % річних, а також 845 820,45 грн судового збору; відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 16,4 грн 3 % річних та 200 грн інфляційних втрат.

Рішення суду від 30.09.2024 набрало законної сили 07.01.2025.

21.01.2025 суд видав наказ про примусове виконання рішення.

09.01.2025 боржник подав до суду заяву, в якій просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.09.2024 у справі № 912/1841/24 на один рік, до 30.09.2025.

На обґрунтування заяви боржник посилається на статтю 331 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що його фінансова спроможність як суб`єкта природної монополії повністю залежить від затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), розміру відповідного тарифу на послуги з розподілу електричної енергії (вартості послуг).

Посилаючись на постанови НКРЕКП від 09.12.2023 № 2333 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПРАТ «КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО», від 12.03.2024 № 487 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП», від 26.06.2024 № 1188 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП», боржник зазначає, що встановлені для нього тарифи є меншими порівняно з тарифами для операторів системи розподілу в сусідніх областях; тарифи фактично залишалися незмінними протягом всього 2024 року; тарифи є дефіцитними та не покривають витрати, передбачені структурою тарифів на 2024 рік. Боржник повідомляє, що внаслідок широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України відбулося критичне падіння рівня оплати послуг ПрАТ «Кіровоградобленерго» з розподілу електроенергії з боку постачальників та споживачів.

Посилаючись на дані Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2022 та Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2023, боржник зазначає, що його дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги збільшилася в понад 5 разів, з 21 739 тис грн до 115 684 тис грн.

Боржник підсумовує, що основною причиною виникнення заборгованості є невідповідність встановлених тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які діяли протягом 2022-2024 років, обґрунтованому рівню витрат у складі структури тарифів, а також збільшення обсягів транзитних перетікань електричної енергії ПрАТ "НЕК "Укренерго" мережами 150 кВ ПрАТ «Кіровоградобленерго», які призвели до помітного зростання технологічних витрат електричної енергії. ПрАТ «Кіровоградобленерго» зазначає про неможливість залучення додаткових фінансових ресурсів за рахунок кредитів у зв`язку з відмовами банківських установ у їх наданні.

Посилаючись на пункт 4 постанови НКРЕКП від 19.09.2023 № 1704, боржник вказує, що Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики НКРЕКП було доручено, зокрема, підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що буде проводитися у формі відкритого слухання, проєкт рішення щодо встановлення (перегляду) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПРАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" із застосуванням стимулюючого регулювання на 2024 та 2025 роки шляхом їх зміни в бік збільшення на загальну суму 164 726,59 тис. грн (без ПДВ), врахувавши на 2024-2025 роки додаткові суми (суму недоотриманого доходу від здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії у 2021-2022 роках, суму профіциту коштів щодо надходжень та витрат, пов`язаних з наданням послуг з приєднання ПРАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" за 2021 - 2022 роки, суму необ`єктивного перевищення вартості заходів інвестиційної програми за результатами діяльності 2021 року, обґрунтовані витрати (видатки) внаслідок військової агресієї російської федерації проти України, зокрема, витрати, пов`язані з наданням допомоги Збройним Силам України, забезпеченням обороноздатності країни, здійсненням заходів із забезпечення підтримки мобілізованих працівників, відновленням об`єктів критичної інфраструктури, інших заходів, пов`язаних з ліквідацією наслідків військової агресії тощо).

Покликаючись на вказане, боржник зазначає, що в 2025 році повинен був отримати додаткові кошти в сумі, достатній для повного виконання рішення суду, проте постановою НКРЕКП від 19.12.2024 № 2157 до постанови НКРЕКП № 1704 було внесено зміни, згідно з якими 98 342,53 тис грн (без ПДВ) недоотриманого доходу від здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії у 2022 році буде відшкодовано ПрАТ «Кіровоградобленерго» не в 2025 році, а протягом 2026-2027 років.

Боржник вказує, що за період з 30.09.2024 (дня ухвалення рішення у справі) і до 27.12.2024 ним вже було сплачено 10 000 000,00 грн в рахунок погашення заборгованості за надану ПрАТ "НЕК "Укренерго" в січні 2024 року послугу.

Ухвалою від 10.01.2025 господарський суд призначив заяву ПрАТ "Кіровоградобленерго" до розгляду у судовому засіданні на 27.01.2025.

24.01.2025 стягувач подав до суду клопотання, в якому виклав заперечення проти заяви боржника про відстрочення виконання Рішення суду від 30.09.2024.

Стягувач вважає, що боржник не довів факт неможливості виконання рішення чи його істотне ускладнення.

Стягувач вказує, що оприлюднює на власному вебсайті фінансові результати розрахунків на балансуючому ринку. ПрАТ «НЕК «Укренерго» зазначає, що станом на 24.01.2025 загальний розмір заборгованості учасників тільки балансуючого ринку складає понад 34,7 мільярда гривень і повідомляє вебпосилання, за яким розміщена відповідна інформація в мережі Інтернет (https://ua.energy/uchasnikam_rinku/rezultaty-balansuyuchogo-rynku-2/#465-2f07a299-7771).

Стягувач стверджує, що відстрочення виконання судового рішення суттєво перешкоджатиме належному виконанню функцій позивача, що є критично важливими для функціонування об`єднаної енергетичної системи України.

На переконання стягувача, слід взяти до уваги статус, мету і предмет діяльності позивача як оператора системи передачі, покладені на нього завдання згідно із законом.

Стягувач зазначає, що забезпечує баланс виробництва і споживання електроенергії і потужності в енергосистемі в режимі реального часу; експлуатацію та розвиток магістральних і міждержавних електромереж; паралельну роботу енергосистеми України з енергосистемами сусідніх країни; технічну можливість експорту/імпорту електроенергії до 4-х країн Євросоюзу та сусідніх країн.

Стягувач повідомляє, що його організаційна структура побудована за регіональним принципом та включає 4 територіальні управління обслуговування мережі: Північне, Південне, Східне та Західне, до складу яких входять 15 регіональних центрів обслуговування мереж (РЦОМ). Функції диспетчерського контролю в компанії виконують 6 регіональних диспетчерських центрів. Крім цього, зазначає ПрАТ «НЕК «Укренерго», у складі компанії функціонують спеціалізовані відокремлені підрозділи «Будівництво і ремонт» та «Укренергосервіс». Персонал НЕК «Укренерго» чисельністю понад 7 тисяч працівників обслуговує унікальне високотехнологічне обладнання 103 підстанцій 220-750 кВ та понад 19 тис км магістральних та міждержавних ліній електропередачі, якими щороку передається сотні мільярдів кіловат-годин електроенергії від генерації у розподільчі мережі. НЕК «Укренерго» будує нові підстанції та лінії електропередачі, реконструює діючі для підвищення ефективності та надійності мережі електропередачі, забезпечення видачі додаткових потужностей АЕС, можливості інтеграції об`єктів генерації в енергосистему та забезпечення технічної відповідності роботи мережі стандартам та вимогам ENTSO-E.

Стягувач вказує, що численні пошкодження об`єктів Об`єднаної енергетичної системи України внаслідок військової агресії російської федерації вимагають додаткових витрат ПрАТ "НЕК "Укренерго" для аварійних ремонтних робіт і відновлення енергопостачання, що є критично важливим, особливо в умовах опалювального періоду.

Стягувач вважає, що відстрочення виконання судового рішення не відповідатиме балансу інтересів сторін, ставитиме під загрозу виконання функцій стягувача як оператора системи передачі, поглибить кризу неплатежів на ринку електричної енергії, приведе до зростання заборгованості і стягнення з стягувача його кредиторами боргів та інших нарахувань.

Стягувач зазначає, що через несплату відповідачем отриманих послуг з передачі електричної енергії у стягувача виникає заборгованість за договором про забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що, своєю чергою, призводить до постійних стягнень з ОСП (ПрАТ „НЕК „Укренерго) компенсаційних нарахувань на користь інших учасників ринку, що є негативним наслідком для стягувача.

Стягувач вказує, що боржник просить відстрочити виконання рішення строком на 12 місяців з дня його ухвалення, проте жодним чином не обґрунтовує запропонований строк і не надає доказів на підтвердження того, що після спливу однорічного строку рішення суду буде ним виконано. Стягувач зазначає, що боржник не надав суду доказів наявності обставин, які роблять його виконання неможливим у визначений строк, та наявності виняткового випадку, а саме: доказів загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тому заява про відстрочення виконання рішення є доказово необґрунтованою.

У судовому засіданні 27.01.2025 представник боржника заяву підтримав з наведених у ній підстав.

Представник стягувача проти заяви боржника заперечувала з підстав, наведених у запереченнях.

Розглядаючи заяву боржника від 09.01.2025 про відстрочення виконання рішення, господарський суд виходить з такого.

Частина перша статті 331 Господарського процесуального кодексу України визначає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина п`ята статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Суд при вирішенні питання про відстрочку виконання рішення повинен враховувати можливі негативні наслідки як для боржника при виконання рішення у встановлений строк, так і враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення суду та не допускати їх настання.

Відстрочення виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочення судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. Розглядаючи заяви щодо відстрочення виконання рішення, необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання відтермінування виконання рішення; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування прямо залежать від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд враховує, що в силу закріплених у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 в справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003, тривалість виконання вісім місяців).

Отже, для з`ясування обставини, чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Суд ураховує, що відповідно до Структур тарифів на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання ПрАТ "Кіровоградобленерго" на 2024 та 2025 роки, які є додатками до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 09.12.2023 № 2333 „Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПРАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" із застосуванням стимулюючого регулювання та від 19.12.2024 № 2211 „Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПРАТ «КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання, у структуру тарифу прибуток не закладений (передбачений в розмірі „0 (нуль) грн).

Тариф, установлений для боржника на 2024 рік, протягом року не підвищувався.

Суд також бере до уваги той факт, що під час розгляду справи № 912/1841/24 боржник позовні вимоги в частині наявної заборгованості за надану послугу не заперечував, здійснив часткову оплату в ході розгляду справи, що слугувало закриттю провадження в частині позовних вимог.

Крім того, боржником у період з 30.09.2024 (ухвалення рішення у справі) до 27.12.2024 було сплачено стягувачу 10 000 000,00 грн в рахунок погашення заборгованості за надану послугу в січні 2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією від 27.12.2024 № 229402.

Як вбачається з доданих до заяви боржника Балансу (Звіт про фінансовий стан) ПрАТ "Кіровоградобленерго" на 31.12.2022 та Балансу (Звіт про фінансовий стан) ПрАТ "Кіровоградобленерго" на 31.12.2023, дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги збільшилася в понад 5 разів, а саме: з 21 739 000 грн до 115 684 000 грн.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що у цьому випадку боржник, посилаючись на скрутне фінансове становище та воєнний стан на території України, не ухиляється від виконання судового рішення, а лише вказує про неможливість погашення наявної заборгованості за судовим рішенням перед стягувачем натепер у повному обсязі. Більш того, інтерес боржника полягає у погашенні наявної суми боргу за умови збереження сталої роботи підприємства, яке здійснює розподіл електричної енергії на території Кіровоградської області.

Відсутність у боржника можливості обслуговувати соціальні об`єкти та об`єкти життєдіяльності Кіровоградської області призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу, зокрема, мешканців Кіровоградської області (населення якої становить приблизно 903 712 осіб), та може спричинити виникнення надзвичайних та техногенних ситуацій.

За наявного фінансового стану боржника початок примусового виконання Рішення суду від 30.09.2024, яке набрало законної сили 07.01.2025, та накладення арешту на майно боржника і стягнення всієї суми боргу може призвести до значних негативних наслідків, які можуть вплинути на стабільність електропостачання всієї Кіровоградської області в опалювальний період, ураховуючи цілеспрямовані ракетні атаки рф по об`єктах електричної інфраструктури України.

За результатами аналізу обставин, на які посилаються сторони, з урахуванням положень частини четвертої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що одномоментне виконання рішення господарського суду натепер унеможливлюється відсутністю у боржника необхідних коштів, а відстрочення виконання рішення суду надасть можливість боржнику повноцінно здійснювати господарську діяльність, зберегти людський ресурс (кадри), матеріально-технічну базу, сплатити залишок суми заборгованості; забезпечить стабільне функціонування підприємства в опалювальний період.

Одночасно господарський суд бере до уваги статус, мету і предмет діяльності позивача як оператора системи передачі, покладені на нього завдання згідно із законом.

Зокрема, стягувач виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Стягувач як оператор системи передачі виконує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії.

Оператор системи передачі відповідно до цього Закону виконує функції, пов`язані з покладенням на нього спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, енергії, інших спеціальних обов`язків.

Отже, господарський суд враховує, що ПрАТ "НЕК "Укренерго" має стратегічне значення. Суд також ураховує, що військова агресія російської федерації проти України та правовий режим воєнного стану в країні негативно впливають на обидві сторони.

Разом з тим, господарський суд констатує, що стягувач не довів, що розстрочення виконання рішення суду у цій справі призведе до істотного понесення ним додаткових фінансових витрат та негативно вплине на його платоспроможність.

Зокрема, стягувач не подав суду доказів на підтвердження його фінансового стану.

Посилаючись на понесення значних збитків, спричинених несплатою операторами системи розподілу грошових коштів за отримані послуги, стягувач не подав доказів наявності таких збитків, не конкретизував їхнього розміру, не повідомив розміру збитків, які понесені ним саме у зв`язку з заборгованістю боржника.

Стягувач зазначає про розмір заборгованості учасників балансуючого ринку перед стягувачем станом на 24.01.2025 в сумі понад 34,7 мільярда гривень, але не додає доказів на підтвердження цієї обставини.

Стягувач повідомляє у запереченнях, що інформація про відповідну заборгованість розміщена в мережі Інтернет за зазначеним ним вебпосиланням, але публічна доступність доказів не звільняє учасника справи від їх надання до суду, оскільки збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (частина перша статті 14 Господарського процесуального кодексу України).

Стягувач зазначає в запереченнях, що через несплату боржником отриманих послуг з передачі електричної енергії у стягувача виникає заборгованість за договором про забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що, своєю чергою, призводить до постійних стягнень з стягувача компенсаційних нарахувань на користь інших учасників ринку.

Посилаючись на такі обставини, стягувач не подав доказів наявності у нього зазначеної заборгованості, не вказав її розміру, не подав доказів на підтвердження того, що зазначені стягнення мали (або мають) місце.

За умови неподання стягувачем до суду доказів його фінансового стану, суд не може погодитися з аргументами стягувача про перебування стягувача і боржника в однаковому становищі.

Також, на переконання суду, слід звернути увагу на правову позицію, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, що розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною. Розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання боржника, а тому не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, зокрема шляхом сплати сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України. Після прийняття судом рішення про розстрочення або відстрочення виконання рішення грошове зобов`язання боржника не припиняється і передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати та три проценти річних підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Норми Господарського процесуального кодексу України не передбачають повного переліку обставин, які мають бути з`ясовані під час вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення.

Узявши до уваги заперечення стягувача, оцінивши всі наведені обставини та надані боржником докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду у справі та натепер унеможливлюють сплату боржником заборгованості на користь стягувача, що є підставою для відстрочення виконання судового рішення у цій справі.

Зважаючи на те, що відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, враховуючи інтереси стягувача, необхідність дотримання розумних строків та забезпечення реального виконання рішення суду, суд дійшов переконання про необхідність відстрочення виконання рішення суду до 30.05.2025.

За таких обставин, суд заяву боржника від 09.01.2025 про відстрочення виконання рішення задовольняє частково.

При цьому, на переконання суду, відстрочення виконання судового рішення зможе забезпечити реальне виконання судового рішення із дотриманням балансу інтересів сторін, не порушить справедливої рівноваги та справедливого балансу у розумінні статті 6 Конвенції, оскільки надасть можливість виконати судове рішення за дотримання співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом стягувача реально отримати грошові кошти.

Відповідно до частини сьомої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись статтями 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" від 09.01.2025 про відстрочення виконання рішення задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 30.09.2024 у справі № 912/1841/24 до 30 травня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк.

Копії ухвали надіслати до електронних кабінетів сторін.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.01.2025.

Суддя Б.М. Кузьміна