ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність

"29" січня 2025 р.м. ХарківСправа № 912/2750/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

при секретарі судового засідання Зубко Ю.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
за участю:

представника боржника - Сонько В.В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшла за підсудністю з Господарського суду Кіровоградської області справа № 912/2750/24 за заявою фізичної особи ОСОБА_1 про його неплатоспроможність.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 для розгляду справи № 912/2750/24 був визначений суддя Міньковський С.В.

При цьому, судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 , звертався до Господарського суду Кіровоградської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки він має прострочені зобов`язання на загальну суму 367 293,98 грн, в якій просив суд прийняти цю заяву, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією Белінську Наталію Олександрівну, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою від 03.07.2024 по справі №912/1436/24 господарський суд у складі судді Міньковського С.В. прийняв заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду, призначив проведення підготовчого засідання суду.

В подальшому, ухвалою від 12.09.2024 по справі №912/1436/24 господарський суд у складі судді Міньковського С.В. відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про його неплатоспроможність з підстав надання суду не точної та суперечливої інформації щодо наявної заборгованості у заявника.

У зв`язку з чим ухвалою від 28.11.2024 був задоволений самовідвід судді Міньковського С.В. та відведено суддю Міньковського С.В. від розгляду справи №912/2750/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2024 для розгляду справи № 912/2750/24 була визначена суддя Кононова О.В.

Дослідивши надану заяву ОСОБА_1 , судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 , звертається до суду із відповідною заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки він має прострочені зобов`язання перед 26 мікрофінансовими організаціями на загальну суму 367 293,98 грн, тому просить суд прийняти цю заяву, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією Белінську Наталію Олександрівну, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

Розглянувши матеріали заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, суд, ухвалою від 04.12.2024 залишив заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність від 25.11.2024 - без руху.

Надав заявнику строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви, шляхом подання до суду:

- повного та вичерпного переліку фінансових зобов`язань перед кредиторами із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- належні та допустимі докази (засвідчені; підписані ЕЦП), які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань;

- докази, які підтверджують припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, з доданням належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення.

24.12.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, в якій заявниця на виконання вимог ухвали від 04.12.2024 надає документи та пояснення.

Ухвалою від 30.12.2024 суд прийняв заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду, призначив проведення підготовчого засідання по справі на "20" січня 2025 р. о(б) 12:00 год.

Проте судове засідання, призначене на 20.01.2025 на 12:00 годину не відбулось у зв`язку з оголошенням у м. Харкові повітряної тривоги, у зв`язку з ймовірністю масових обстрілів та ракетної атаки та необхідністю учасників справи та працівників суду перебувати в укритті з метою убезпечення від ризику життя та здоров`я. Відповідною ухвалою суд повідомив, що підготовче засідання у справі відбуватиметься 22 січня 2025 року о(б) 14:40 год.

В судовому засіданні 22.01.2025 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні на 29.01.2025 на 11:30 год., ухвалу про що було занесено до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні представник боржника наполягав на задоволенні заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та просив призначити керуючим реструктуризацією Белінську Н.О.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, заслухавши пояснення представника боржника, проаналізувавши матеріали справи, у тому числі, долучені до заяви документи, суд зазначає наступне.

Із введенням в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, фізичної особи-підприємця та не тотожний за метою і механізмом реалізації до інституту банкрутства юридичних осіб.

Як убачається з пояснювальної записки до проекту Кодексу України з процедур банкрутства метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.

Тому, призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

У преамбулі КУзПБ закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої КУзПБ - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, слід враховувати, що на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб КУзПБ не встановлена.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

Таким чином КУзПБ запроваджено "добровільне банкрутство" боржника фізичної особи, що не є обов`язком, а правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення його платоспроможності.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Частиною другою статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд серед іншого зазначає про введення процедури реструктуризації боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- подати суду конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; снують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Згідно з ч. 3 ст. ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 926/2987-б/20.

Тобто для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх трьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20.

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Частиною 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачений перелік документів, які мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме: 1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; 2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; 3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; 4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; 5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; 6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сум

Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України). Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що склад і розмір грошових зобов`язань, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналогічний порядок проведення та мета підготовчого засідання визначені положеннями ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, яка регулює питання відкриття провадження у справі про банкрутство юридичних осіб.

Зокрема, частиною 1 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питання наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог за станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів.

Поряд із цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами (позиками) тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами.

Необхідність аналізу таких договорів пов`язана з визначеною Кодексом України з процедур банкрутства метою проведення підготовчого засідання.

В обґрунтування наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник посилається на те, що у нього наявні невиконані прострочені грошові зобов`язання перед: ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП", ТОВ "МАКС КРЕДИТ", ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", ТОВ "КЛАЙ ІНВЕСТ", ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", ТОВ "СОС КРЕДИТ", ТОВ "ФК "КРЕДІПЛЮС", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", ТОВ "ФК "КРЕДИТОНЛАЙН", ТОВ "АВАНС КРЕДИТ", ТОВ "ФК "ПРОСТО КРЕДИТ", ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", ТОВ "МІЛОАН", ТОВ "ФК "ТОП1", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" на загальну суму 279 549,21 грн.

Наведені зобов`язання перед кредиторами, на погляд ОСОБА_1 , підтверджуються кредитною історією, що складена Українським бюро кредитних історій, кредитними договорами та банківськими довідками, надаючи оцінку яким, суд зазначає наступне.

Роздруківка з сайту ТОВ Українське бюро кредитних історій не може бути доказом наявності заборгованості за кредитними договорами.

Відповідна правова позиція щодо роздруківки з сайту ТОВ Українське бюро кредитних історій щодо кредитної історії боржника як доказу у справі про неплатоспроможність фізичної особи викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.11.2022 у справі № 909/937/21.

У наданому до заяви про неплатоспроможність боржника - фізичної особи конкретизованому списку кредиторів ОСОБА_1 зазначає про те, що станом на 10.10.2024 має наступні зобов`язання:

1) перед ТОВ "Селфі Кредит" за договором позики № 1313264 розмір поточної заборгованості складає 2050,84 грн. Проте згідно листа - відповіді №1262 від 03.05.2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить 1491,61,00 грн, з яких тіло кредиту - 625,00 грн., проценти по кредиту - 734,61 00 грн., штраф - 132,00грн. Отже, боржником в конкретизованому списку не було зазначено розмір штрафних санкцій. Суд звертає увагу на те, що боржник не наділений повноваженнями надавати оцінку правомірності/неправомірності нарахування штрафних санкцій, що входить до компетенції суду. На даному етапі боржник має надати достовірну інформацію щодо розміру заборгованості по кредитним зобов`язанням, яка у тому числі підтверджується довідкою самого кредитора.

2) перед ТОВ "Слон Кредит" за договором позики № 1436891 від 13.02.2024 розмір поточної заборгованості складає 8 050,00 грн. Штраф/пеня 0 грн. - не нараховувалися відповідно до п. 6, 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Проте згідно листа - відповіді №24-723 від 14.05.2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить 7550,00 грн, з яких тіло кредиту - 2000,00 грн., проценти по кредиту - 4550,00 грн., штраф - 1000,00грн. Отже, боржником в конкретизованому списку також не було зазначено розмір штрафних санкцій.

3) перед ТОВ "Клай Інвест" за договором позики № 251285 від 15.02.2024 розмір поточної заборгованості складає 11 778,00 Штраф/пеня 0 грн. - не нараховувалися відповідно до п. 6, 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Проте згідно листа - відповіді №30/04-2 від 30.04.2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить 20 424,96 грн, з яких тіло кредиту - 6000,00 грн., проценти по кредиту - 6 217,20 грн., пеня - 8 207,76 грн. Отже, боржником в конкретизованому списку також не було зазначено розмір штрафних санкцій.

4) перед ТОВ "ЛІНЕРУА УКРАЇНА" за договором позики № 4098951 від 30.10.2023 розмір поточної заборгованості складає 12 695,07 грн. Штраф/пеня 0 грн. - не нараховувалися відповідно до п. 6, 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Проте згідно листа - відповіді №2075 від 09.05.2024 розмір заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним договором станом на 08.05.2024 становить 11223,23грн, з яких: сума основного зобов`язання (тіло кредиту) 4599,95грн; сума нарахованих процентів 6623,28грн.

5) перед ТОВ "Алекс Кредит" згідно договору про надання кредиту № 6878448 від 25.01.2024 у розмірі 15130,97 грн., проте до матеріалів справи доданий лист-відповідь ТОВ "Алекс Кредит" від 16.05.2024 вих. № 24/05-107 та розрахунок, в якому зазначено, що розмір заборгованості перед кредитором за вищевказаним договором становить 16455,97 грн.

6) перед ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" згідно Кредитного договору на інше споживчі цілі №7267418 від 13.11.2023 у розмірі 8 645,89 грн., проте до матеріалів справи доданий лист-відповідь ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" від 07.05.2024 вих. № 3640/24-Е, в якому зазначено, що розмір заборгованості перед кредитором за вищевказаним договором становить 7 423,62 грн., 3612,99 грн. - тіло кредиту та 3810,63 - проценти.

7) перед ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" за договором № 7652823 від 27.09.2023 року розмір поточної заборгованості складає 10850,00 грн., проте до матеріалів справи доданий лист-відповідь ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" від 30.04.2024 вих. № 30/04/20-27, в якому зазначено, що розмір заборгованості перед кредитором за вищевказаним договором становить 8550,00 грн., 4000,00 грн. - тіло кредиту та 4550,00 - проценти.

8) перед ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" за договором № 1337-5320 від 25.01.2024 розмір поточної заборгованості складає 26 628,48 грн. Штраф/пеня 0 грн. - не нараховувалися відповідно до п. 6, 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Проте до матеріалів справи доданий лист-відповідь ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" від 13.05.2024 вих. № 3312, до якої додана довідка та графік про стан заборгованості, відповідно яких розмір заборгованості перед кредитором за вищевказаним договором становить 24 076,59 грн., 15 466,32 грн. - тіло кредиту та 8610,27 грн. - проценти.

9) перед ТОВ "Таліон Плюс" за кредитним номером № c879cfae-3798-46da-8ee0-befe15039620 від 12.01.2024 року у розмірі 27520,00 грн. Проте згідно відповіді ТОВ "Таліон Плюс" від 03.04.2024 року, до кредитора перейшло право грошової вимоги до боржника саме за кредитним договором № 876003844 від 12.01.2024, укладеним між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та боржником. Отже, кредитний договір за яким перейшло право вимоги ТОВ "Таліон Плюс" має інший номер ніж зазначено ОСОБА_1 в конкретизованому списку. Окрім цього, відповідно до доданої до відповіді довідки станом на 03.05.2024 заборгованість складає 23 320,00 грн.

При цьому боржником до матеріалів заяви доданий лист ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" № 008422171/ФК/3188 від 28.10.2024, з якого вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" відповідно до укладених договорів факторингу набуло право вимоги до ОСОБА_1 від кредиторів ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", ТОВ "АВАНС КРЕДИТ" та ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів". Проте конкретизований список кредиторів ОСОБА_1 не містить відповідних відомостей про вказаного кредитора.

Таким чином, деякі суми боргу, зазначені ОСОБА_1 в конкретизованому списку кредиторів, не співпадають з розміром боргу, зазначеним у наданих заявником довідках банків. Також зазначені в конкретизованому списку номера кредитних договорів не співпадають із кредитними договорами, які додані до заяви або зазначені в банківських довідках.

Тобто додані до матеріалів справи докази в підтвердження наявної суми заборгованості містять суперечливі дані, що позбавляє суд можливості встановити дійсний розмір грошових зобов`язань ОСОБА_1 з урахуванням ч. 3 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно з якою до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Крім того, згідно до ч.5. ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що Декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Суд зазначає, що для відновлення платоспроможності Кодекс України з процедур банкрутства покладає на боржника обов`язки, зокрема на етапі ініціювання справи про його неплатоспроможність: надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4-11 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства), тому, у разі необхідності, і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог.

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно та зобов`язання, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Крім того, інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання його неплатоспроможним обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Подання декларації про майновий стан боржником надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміку розміру активів за відповідний період.

Боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 916/2372/20.

Відповідно п. 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів). При цьому вимоги до такого проекту плану реструктуризації визначені статтею 126 КУзПБ.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 126 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

Системне тлумачення приписів книги четвертої КУзПБ "Відновлення платоспроможності фізичної особи" свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Боржник має реалізувати право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою.

Такими чином, погашення вимог кредиторів (виконання взятих на себе грошових зобов`язань) у межах об`єктивних можливостей є проявом добросовісного використання боржником своїх прав у судових процедурах неплатоспроможності та істинного бажання виконати взяті на себе грошові зобов`язання.

Так, дослідивши наданий ОСОБА_1 проект плану реструктуризації, господарським судом встановлено, що боржник взагалі не вказує в ньому обставин, які спричинили неплатоспроможність боржника.

Так, в проекті плані реструктуризації боржник вказує, що отримує неофіційний доход у розмірі 8059,50 грн., щомісячно сплачує терапію з психологом у розмірі 1500,00 грн. та послуги спортзалу в сумі 1300,00 грн. В підтвердження зазначених витрат надає власні розписки та скріншоти з мобільного додатку платіжної системи щодо перерахування сум у визначених розмірах.

Суд зауважує на тому, що власні розписки боржника не є належними доказами витрат.

Доказів, які б підтверджували, наявність хвороби чи стану який потребує витрат на оплату терапії з психологом, доказів призначення відповідного лікування або доказів звернення до відповідних медичних установ із будь-якими скаргами на стан здоров`я. Надані боржником скріншоти з мобільного застосунку "Mindly" також не належним доказом на підтвердження здійснених ним витрат на плату психолога.

Крім того, суд зазначає, що згідно до п. 1-4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства стосовно боржника справу про банкрутство (неплатоспроможність) може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність) додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом. Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до цього пункту, призначає розпорядником майна або керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого, з яким заявником укладено угоду.

Боржником було надано суду копія договору про оплату праці, винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 02.05.2024, який був укладений між арбітражним керуючим Белінською Н.О. і ОСОБА_1 , відповідно до п. 3.3. розділу 3 цього договору було визначено, що боржник щомісячно буде перераховувати протягом 10 місяців суму винагороди арбітражному керуючому у розмірі 4542,00 грн. на депозит суду. Проте до матеріалів справи не додано відомостей та відповідних документів в підтвердження джерел за рахунок яких грошових коштів ОСОБА_1 буде сплачувати грошову винагороду арбітражному керуючому, якщо різниця між доходом та витратами боржника (в місяць) становить 2 231,50 грн (які відповідно плану боржник планує направити на погашення вимог кредиторів), при цьому витрати на оплату праці арбітражного керуючого не були включені до загальних витрат боржника в проекті плану реструктуризації.

Суд звертає увагу, що до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Виходячи зі встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що боржником належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, в розумінні положень ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, не доведено наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо відсутні відповідні підстави.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі суд дійшов висновку, що заявнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Керуючись статтями 113, 115, 116, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 76, 77, 78, 79, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Ухвала підписана 31.01.2025.

Суддя Кононова О.В.