ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" січня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/1001/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В,, розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ"

до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості 666 756,00 грн.

об`єднано зі справою №918/994/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості 1 072 524,00 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

від позивача Кобеляцький Д.М.

від відповідача Костючик К.О.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості 666 756,00 грн. основного боргу.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 1 072 524,00 грн. за договором поставки від 20.02.2024 №53-122-01-24-14399.

21.11.2024 року на адресу Господарського суду Рівненської області від представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії ВП "Рівненська атомна електрична станція" надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження. Клопотання мотивує тим, що у провадженні Господарського суду Рівненської області перебувають справи №918/994/24 (суддя Селівон А.О.) та №918/1001/24 (суддя Бережнюк В.В.) за позовами Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії ВП "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості за Договором поставки №53-122-01-24-14399 від 20.02.2024. Дані справи стосуються стягнення боргу за одним договором, відрізняються лише основним боргом по різних видаткових накладних. Відповідач доводить, що заявлені позовні вимоги у справі №918/994/24 та №918/1001/24 пов`язані.

Ухвалою від 25.11.2024 клопотання Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії ВП "Рівненська атомна електрична станція" про об`єднання справ в одне провадження задоволено. Об`єднано справу №918/994/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення коштів у сумі 1 072 524,00 грн. зі справою №918/1001/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" до відповідача Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення коштів у сумі 666 756,00,00 грн. в одне провадження під спільним номером №918/1001/24.

Рішенням від 11 грудня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська,3, м. Київ, 01032, ) в особі філії Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (м. Вараш, Рівненська область, 34400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" (вул. Львівське Шосе, буд. 14/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29016, ) - 1 739 280 (один мільйон сімсот тридцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп. основного боргу та 10 435 (десять тисяч чотириста тридцять п`ять) грн. 68 коп. судового збору.

Також вирішено повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" (вул. Львівське Шосе, буд. 14/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29016, ) з державного бюджету України 10 435 (десять тисяч чотириста тридцять п`ять) грн. 68 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції № 930 від 05 листопада 2024 р., оригінал якої знаходиться у матеріалах справи №918/1001/24.

Додатковим рішенням від 08.01.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" про ухвалення рішення про судові витрати у справі №918/1001/24 задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" - 10 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Відмовлено у задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ".

На адресу суду надійшла заява Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про розстрочення виконання рішення суду на шість місяців. У заяві, серед іншого вказує, що у структурі електроенергії, виробленої відокремленими підрозділами АТ "НАЕК "Енергоатом", до моменту окупації військовими рф найбільшу частку складала електроенергія, вироблена саме ВП ЗАЕС, оскільки з 15 діючих атомних енергоблоків енергосистеми України - 6 енергоблоків належать ВП ЗАЕС. Таким чином, на теперішній час Відповідачем втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії. Поряд з цим, АТ "НАЕК "Енергоатом" продовжує нести витрати з утримання об`єктів і персоналу ВП ЗАЕС (заробітна плата персоналу, матеріальне забезпечення невідкладних потреб безпечної експлуатації об`єктів тощо), не одержуючи від діяльності цього відокремленого підрозділу жодного доходу. Втрата AT "НАЕК "Енергоатом" значної частини своїх виробничих потужностей об`єктивно унеможливила здійснення Відповідачем своєчасних та у повному обсязі розрахунків перед Позивачем.

Через масові ракетні удари з боку російської федерації по об`єктам інфраструктури України, їх пошкодженням, існує проблема з енергопостачанням. У зв`язку із дефіцитом потужності енергоносіїв запроваджені аварійні, планові та непланові відключення електроенергії у багатьох містах і селах України. Тоді як, метою діяльності AT "НАЕК "Енергоатом" є безпечне та надійне виробництво електроенергії задля енергетичної безпеки, енергонезалежності, безпеки життєдіяльності персоналу та населення, сталого розвитку економіки та безвуглецевого енергетичного майбутнього України. Це означає, що основним постачальником електричної енергії у цей критично важливий для України період є АЕС. Таким чином, збереження нормального режиму роботи системи атомних електростанцій є гарантією забезпечення економіки та забезпечення населення держави електроенергією в умовах втрат, завданих країною-агресором. Водночас, негайне виконання рішення несе загрозу фінансування заходів із забезпечення сталої та безпечної роботи об`єктів атомної енергетики чим загрожує безпеці держави та населенню України в цілому.

Заявник звертає увагу, що розстрочення виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі № 918/1001/24 дозволить забезпечити безперебійне виконання паливної та виробничої програми АТ "НАЕК "Енергоатом" по додержанню рівня технологічного процесу генерації електроенергії, запобіганню технологічних порушень електромеханічного обладнання та продовжити стале виконання АТ "НАЕК "Енергоатом" спеціальних обов`язків із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, тобто прямо вплине на стале функціонування АТ "НАЕК "Енергоатом", яке в теперішній час в умовах знищення ворогом інфраструктури та об`єктів генерації електричної енергії відіграє ключову роль у забезпеченні стабільності на ринку електроенергії і як наслідок сприяє розвитку економіки держави та опору ворогу.

Тому просить суд задоволити подану заяву про розстрочення виконання судового рішення.

Ухвалою від 21.01.2025 призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 28 січня 2025 р. на 08:45 год.

У судовому засіданні 28.01.2025 представник заявника підтримав вимоги заяви та просив її задоволити.

Представник позивача заперечив щодо розстрочення виконання судового рішення.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про розстрочення виконання рішення у справі № 918/1001/24, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду. При цьому суд керувався наступним.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Положення ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Відомим є той факт, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, тривалість якого неодноразово продовжена.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України роз`яснено, що підставою для розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК (яка кореспондується із статтею 331 ГПК України, в редакції що діє з 15.12.2017 р.), ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 №5-пр/2013 у справі №1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. До таких обставин належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

У згаданому рішенні Конституційного Суду України також зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Таким чином, для надання розстрочки виконання судового рішення, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

За практикою Європейського Суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. "Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003; тривалість виконання - вісім місяців). І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечить вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (див. ухвалу від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00). Отже, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Суд зазначає, що ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК.

Таким чином, ухвала про розстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення суд повинен враховувати, що:

1.виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012);

2.невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012);

3.відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишилося невиконаним на шкоду будь-якій із сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-ІІ);

4.за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італіїї, №22774/93, п.74, ECHR 1999-V).

Суд звертає увагу, що при розгляді відповідних заяв необхідно дотримати балансу інтересів як боржника, так і кредитора при одночасному урахуванні вимоги закону про обов`язковість виконання судового рішення.

Так, введення з 24 лютого 2022 року воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, неодмінно впливає на спроможність своєчасного виконання судових рішень, проте не лише для бюджетних установ, підприємств та організацій, а також і в значній мірі для фізичних осіб-підприємців та підприємств, товариств тощо, які в певній мірі втратили можливості повноцінно проводити свою господарську діяльність.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку та графіку розстрочки.

Вирішуючи питання щодо строку розстрочення, суд враховує нормативні приписи частини п`ятої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Саме на заявника в контексті приписів статей 74, 76-79 ГПК України покладається обов`язок доведення існування відповідних підстав, тоді як стягувач, у разі наявності заперечень, має навести докази, що спростовують обставини, на які посилається заявник.

В обґрунтування розстрочки виконання рішення суду Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія енергоатом" посилається на те, що відповідно до статуту останнього (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2021 року № 302), підприємство утворено з метою виробництва електричної енергії, забезпечення безпечної експлуатації та підвищення Ефективності роботи атомних електростанцій, безпеки під час будівництва, введення в експлуатацію та зняття з експлуатації ядерних установок, безперебійного енергопостачання суб`єктів господарювання та населення, а також у межах своєї компетенції забезпечення остійної готовності України до швидких ефективних дій у разі виникнення аварій на підприємствах атомної енергетики, радіаційних аварій у промисловості, дотримання вимог ядерного законодавства, норм та правил з ядерної та радіаційної безпеки.

Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія енергоатом" належить до суб`єктів господарської діяльності, у власності та користуванні яких є об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до вимог Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки". Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83 затверджено Дерелік об`єктів державної власності, що мають стратегічне для економіки і безпеки держави значення, до якого віднесено, зокрема Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія енергоатом". Відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", заявник як виробник електричної енергії несе значне фінансове навантаження, виконуючи спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії. Компанія відіграє надзвичайно важливу роль у забезпеченні енергетичної безпеки держави. Генерація та використання атомної енергії дозволяє зменшити залежність країни від імпортованих джерел енергії, таких як нафта чи природний газ. Завдяки Компанії зменшуються у країні ризики енергетичних криз, оскільки вона є надійним гарантом постачання енергоресурсів.

Захист прав та інтересів Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія енергоатом", як суб`єкта господарювання найважливішого державного сектору економіки, в тому числі, через певні способи відшкодування шкоди, завданої Компанії внаслідок військової агресії російської федерації безпосередньо пов`язаний з інтересами держави. Дохід заявника на 99 % складається з виручки від реалізації електричної енергії, що виробляється її відокремленими підрозділами - атомними електростанціями. В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, місто Енергодар Запорізької області та Запорізька атомна електрична станція захоплені військовими формуваннями російської федерації та до теперішнього часу перебувають в тимчасовій окупації. Енергодарська міська територіальна громада, в межах якої розташовані виробничі потужності заявника, включена до "Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. З моменту окупації ВП ЗАЕС працює в екстремальних умовах, майже весь час на мінімально допустимих потужностях. З 11 вересня 2022 року ВП ЗАЕС повністю зупинена.

В структурі електроенергії, виробленої відокремленими підрозділами AT "НАЕК "Енергоатом", до моменту окупації військовими рф найбільшу частку складала електроенергія, вироблена саме ВП ЗАЕС, оскільки з 15 діючих атомних енергоблоків енергосистеми України - 6 енергоблоків належать ВП ЗАЕС.

Таким чином, на теперішній час заявником втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії. Поряд з цим, AT "НАЕК "Енергоатом" продовжує нести витрати з утримання об`єктів і персоналу ВП ЗАЕС (заробітна плата персоналу, матеріальне забезпечення невідкладних потреб безпечної експлуатації об`єктів тощо), не одержуючи від діяльності цього відокремленого підрозділу жодного доходу.

Заявник зазначає, через втрату останнім значної частини своїх виробничих потужностей, був розбалансований фінансовий стан державного підприємства. Крім того, постійні ракетні атаки російської федерації на енергетичну інфраструктуру України також безпосередньо та значно впливають на роботу інших атомних електростанцій України. Через зниження частоти в енергосистемі України на енергоблоках спрацьовує система аварійного захисту, внаслідок чого енергоблоки автоматично відключаються та працюють у проектному режимі, без генерації у вітчизняну енергосистему. Здійснюючи функції експлуатуючої організації (оператора) атомних електростанцій, AT "НАЕК "Енергоатом", відповідно до статті 33 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку", зобов`язане першочергово забезпечувати безпечну експлуатацію ядерних установок. Підвищення та дотримання досягнутого рівня безпеки діючих енергоблоків атомних електростанцій має найвищий пріоритет у діяльності експлуатуючої організації.

Втрата AT "НАЕК "Енергоатом" значної частини своїх виробничих потужностей об`єктивно унеможливила здійснення відповідачем своєчасних та у повному обсязі розрахунків перед позивачем.

Заявник зазначає, що виконання судового рішення призведе до накладення на останнього додаткових обтяжень, наявність яких може значно ускладнити його стале функціонування та навпаки призведе до нездатності виконувати фінансові зобов`язання у майбутньому, прохання про розстрочення виконання судового рішення ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, пов`язаних з ускладненням діяльності АТ "НАЕК "Енергоатом" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, подана Відповідачем заява про розстрочення виконання судового рішення не свідчить про відсутність наміру його виконати в повному обсязі, тому, заявник просить суд розстрочити виконання рішення суду від 11.12.2024 на 6 місяців з щомісячним рівномірним погашенням заборгованості з моменту набрання рішенням законної сили.

Розстрочка виконання рішення надається за наявності єдиного критерію - настання обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення. Розстрочення передбачає поступове часткове виконання рішення суду.

З метою дотримання справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав стягувача (його права на отримання грошових коштів, стягнутих за судовим рішенням), суд допускає можливість розстрочки виконання судового рішення.

Суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наразі є продовженим.

Боржник зазначає, що має численні борги, що виникли саме через військову агресію російської федерації та вкрай складну ситуацію на ринку енергетики.

Також боржник зазначає, що розстрочення виконання рішення суду надасть йому можливість належним чином розрахуватися з позивачем, оскільки арешт банківських рахунків відповідача саме в даний період може привести до невідворотних наслідків для боржника, а також надасть змогу надалі виконувати свої зобов`язання перед іншими контрагентами.

Суд вважає, що негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може критично вплинути на діяльність відповідача.

Зібрані у справі докази вказують на те, що боржник має намір виконувати рішення суду в добровільному порядку, відтак суд приймаючи до уваги можливий строк розстрочки встановлений ст. 331 ГПК України, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи дійшов висновку про часткове задоволення заяви, та розстрочити виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2024 на 3 місяці з щомісячним рівномірним погашенням заборгованості з моменту набрання рішенням законної сили.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч.7 ст.331 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 233, 234, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про розстрочення виконання рішення суду у справі № 918/1001/24 - задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/1001/24 від 11.12.2024 про стягнення з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська,3, м. Київ, 01032, ) в особі філії Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (м. Вараш, Рівненська область, 34400, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТЕХТОРГ" (вул. Львівське Шосе, буд. 14/1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29016, ) - 1 739 280 (один мільйон сімсот тридцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп основного боргу та 10 435 (десять тисяч чотириста тридцять п`ять) грн 68 коп судового збору - строком на 3 місяці з щомісячним рівномірним погашенням заборгованості з моменту набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити в задоволенні решти вимог заяви.

Ухвала набирає законної сили 28 січня 2025 року та відповідно до Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Бережнюк В.В.