УХВАЛА

м. Київ

28.01.2025Справа № 910/2477/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" (м. Київ)

про розподіл судових витрат

на дії (бездіяльність) Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі № 910/2477/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" (замінено Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С. Плюс"

про стягнення 38 549,98 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників судового процесу: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала скарга на дії (бездіяльність) Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі № 910/2477/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська дистрибуційна компанія" (замінено Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС") до Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С. Плюс" про стягнення 38 549,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2024 скаргу задоволено.

31.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" надійшла заява про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги.

Ухвалою від 08.01.2025 розгляд заяви призначено на 28.01.2025.

У судове засідання 28.01.2025 представники учасників судового процесу не звились, про причини неявки суд не повідомили, та їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про розподіл судових витрат, суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2025 у справі №910/2477/19 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №69072354 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 у справі №910/2477/19 задоволено частково. Визнано за період з 28.08.2024 по 29.11.2024 неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №69072354 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 у справі №910/2477/19, котра виразилась у порушенні порядку та умов відновлення виконавчого провадження №69072354 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 по справі №910/2477/19 із врахуванням статті 41 Закону України "Про виконавче провадження". Зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення виконавчого провадження №69072354 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 у справі №910/2477/19 на підставі статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", із врахуванням Постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 по справі №910/2477/19. Відмовлено в задоволенні скарги в частині вимоги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №69072354 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 у справі №910/2477/19, котра виразилась у порушенні порядку та умов відновлення виконавчого провадження №69072354 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 по справі №910/2477/19 із врахуванням статті 41 Закону України "Про виконавче провадження", за період з 12.08.2024 по 27.08.2024.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 344 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Заявник просить суд стягнути з Шевченківського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) судові витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 6 000,00 грн, на підтвердження чого надав до суду копію договору №№27-09-2024/2 від 27.09.2024, укладеного з адвокатом Грищенком О.М., та акту від 25.12.2024 здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) відповідно до договору №27-09-2024/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 27.09.2024 на суму 6 000,00 грн.

Судом встановлено, що ухвалою від 19.12.2024 скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" була задоволена частково.

Відтак понесені скаржником судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, підлягають покладенню на відділ державної виконавчої служби пропорційно розміру задоволених вимог скарги.

У той же час при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд встановив, що заявлені до стягнення ВДВС витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, підтвердженими документально та такими, що підлягають відшкодуванню за рахунок ВДВС, пропорційно задоволеним вимогам скарги, у розмірі 4 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 234, 235, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про розподіл судових витрат за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" на дії (бездіяльність) Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 910/2477/19 задовольнити частково.

2. Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315, ідентифікаційний код 38039872) 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ.

Ухвала набрала законної сили 28.01.2025 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко