ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.01.2025м. ДніпроСправа № 904/5332/24

за завою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" про відвід судді Бєлік В.Г. у справі:

за позовом Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Інвестохіллс Хеліантус", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востоктранслогістика", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД", м. Київ

про стягнення коштів у розмірі 140 000,00 грн.

Суддя Бажанова Ю.А.

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 через систему "Електронний суд" до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" надійшла заява про відвід судді, в якій просить задовольнити заяву про відвід судді Бєлік В.В. у справі №904/5332/24, передати матеріали справи №904/5332/24 для повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 (суддя Бєлік В.Г.) визнано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" про відвід судді необґрунтованою. Ухвалено передати справу №904/5332/24 в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" про відвід судді Бєлік В.Г. на розгляд іншого судді через автоматизований розподіл справ.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2025 №29 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи для розгляду заяви про відвід судді Бєлік В.Г.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 28.01.2025 справу №904/5332/24 передано судді Бажановій Ю.А. для вирішення питання про відвід.

Частиною 8 статті 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд може вирішити питання про відвід іншого судді без повідомлення учасників справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 35, 36 Господарського процесуального кодексу України

В силу положень частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу судді (суддів) заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Імперативними положеннями частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак сама по собі незгода учасника справи із рішенням судді не свідчить про його упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість та не є підставою для відводу останнього відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до частини 4 статті 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, підставою для відводу судді Бєлік В.Г заявник вказує те, за результатом аналізу матеріалів даної справи, а також аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень, стала відома інформація, яка ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість судді Бєлік В.Г. у даній справі, та формує у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" відсутність довіри до суду, та як наслідок порушення права на справедливий суд.

Так, 10 та 13 січня 2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" до суду було подано два клопотання про залишення позовної заяви без руху. Вказані клопотання були мотивовані тим, що на момент відкриття провадження у справі, позовна заява містила недоліки за наявності яких, суд першої інстанції мав би залишити позовну заяву без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 було ухвалено в задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" про залишення позовної заяви без руху - відмовити. При цьому таке рішення суддя мотивувала тим, що зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

При цьому, суддя не спростовувала тих доводів, які були викладені третьою особою у поданих клопотаннях.

Внаслідок подальшого дослідження Єдиного державного реєстру судових рішень, було встановлено, що за наявності аналогічних недоліків позовної заяви - суддя Бєлік В.Г. залишала такі позовні заяви без руху.

Вказані обставини, на думку заявника, підтверджують, що суддя, за наявності один і тих же фактичних обставин, надає процесуальні переваги Позивачу у даній справі, що свідчить про відсутність об`єктивності та неупередженості під час розгляду даної справи, та не може формувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" довіру до судді під час розгляду даної справи.

Про надання процесуальних переваг Позивачу у даній справі, на думку заявника, свідчить також і Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 про задоволення заяви Позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

За доводами заявника, задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суддя не взяла до уваги, що до позовної заяви Позивачем не було взагалі долучено основний письмовий доказ, який по суті підтверджує заявлені позовні вимоги Позивача - сам лист - гарантію. За відсутності такого письмового доказу, на думку заявника, будь-які заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, що суттєво впливає на вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Заявник звертає увагу, що в інших справах за наявності аналогічних доводів заявника щодо стану фінансової звітності боржника, суддя Бєлік В.Г. відмовляла у вжитті заходів забезпечення позову.

Заявник також зазначає. що справа є штучним спором, яка направлена в першу чергу на створення штучних умов для зупинення дії рішення судів, які набрали законної сили у справі № 910/7746/20.

За доводами заявника наявні обставини, які свідчать про наявність у судді Бєлік В.Г. явної упередженої поведінки, яка направлена на наданні процесуальних переваг стороні Позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" не має довіри до даного складу суду та вважає, що за таких обставин даний відвід є обґрунтованим та підлягає задоволенню, що гарантує третій особі право на справедливий суд.

Отже, фактично заявлений відвід зводиться до незгоди третьої особи з результатом розгляду судом у складі судді Бєлік В.Г. його клопотання про залишення позову без руху (ухвала від 23.01.2025) та відкриттям провадження у справі (ухвала від 09.12.2024), а також із результатом розгляду клопотання позивача про забезпечення позову (ухвала від 09.12.2024), тобто з процесуальним рішенням суду.

Як зазначено вище, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає чіткий спосіб захисту прав особи, яка не погоджується з процесуальними рішеннями судді. Так, заявник, у випадку незгоди з процесуальними рішеннями суду має право або оскаржити відповідні ухвали, що підлягають самостійному оскарженню, або заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включити до апеляційної скарги на рішення суду. Однак така незгода не є підставою для відводу судді.

Таким чином, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. З урахуванням сутності розглядуваного питання та меж розгляду судом заяви про відвід, інші аргументи заявника стосуються викладених та проаналізованих в ухвалі обставин та доводів, розширюють та доповнюють їх, не змінюючи сутність правовідносин та їх оцінку, надану судом, і, відповідно, не потребують окремої оцінки.

Керуючись статтями 32, 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ВІЗАРД" про відвід судді Бєлік В.Г. у справі №904/5332/24.

Ухвала набирає законної сили 28.01.2025 та не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.А. Бажанова