У Х В А Л А

28 січня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1145/24
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., при секретарі Ткачовій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

кредитора: Головного управління ДПС у Чернігівській області,

, вул. Реміснича,11, м. Чернігів, 14000,

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецолива",

, проспект Перемоги, буд. 64, м. Чернігів, 14000,

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Представники учасників справи:

заявника: Протченко О.М.

боржника: не прибув.

У судовому засіданні була підписана вступна та резолютивна частини ухвали, на підставі ст.233 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до Господарського суду Чернігівської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецолива" у зв`язку з неспроможністю останнього виконати грошові зобов`язання перед кредитором.

Ухвалою суду від 18.12.2024 заяву Головного управління ДПС у Чернігівській області про відкриття провадження у справі про банкрутство залишено без руху та надано кредитору строк для усунення недоліків заяви.

Ухвалою суду від 20.12.24, після усунення заявником недоліків, заяву прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 20.01.25.

Призначене на 20.01.25 на 15:00 підготовче засідання по справі не проводилось, у зв`язку з технічною неможливістю проведення судового засідання з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua, що виникла через відсутність з`єднання з інтернет-мережею, про що було складено Акт №11-26 про неможливість проведення судового засідання від 20.01.25.

У зв`язку з викладеним, розгляд справи у підготовчому засіданні було призначено на 28 січня 2025 р. на 09:30 з повідомленням учасників справи у порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 28.01.2025 підготовчому засіданні боржник по справі не скористався, відзиву на заяву не подав. Представник кредитора в судовому засіданні виклав зміст заяви та просив її задовольнити.

Додаткових заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Суд вважає за можливе розглянути заяву кредитора у судовому засіданні без участі осіб, які не прибули.

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватне Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецолива" зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 27.10.2004, номер запису 0000778, місцезнаходження: просп. Перемоги ,буд. 64, м. Чернігів, 14000.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецолива" перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області як платник податків з 19.12.2017.

Статтями 67, 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За змістом ст. 1, 14 Податкового кодексу України, останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачений обов`язок платника податків, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно із заявою боржник має податковий борг в загальній сумі 13 481 818,16 коп. за наступними платежами до бюджету:

з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 10 037 847,39 грн. (в тому числі, 5 872 179 грн. основного платежу, 3813,50 грн штрафних санкцій, 4 161 854,89 грн пені);

з податку на додану вартість в сумі 3 443 970 грн. 77 коп. (в тому числі, 1 700 597 грн. основного платежу, 953 014,05 грн. штрафних санкцій, 790 359,72 грн пені);

Так, заборгованість з податку на додану вартість обліковується, в тому числі:

в сумі 86 грн. - за податковою декларацією з ПДВ № від 15.05.2018 року з терміном сплати 30.05.2018 року;

в сумі штрафних санкцій 75 298 грн. 20 коп. - за ППР № від 18.09.2018р.;

в сумі штрафних санкцій 27 459 грн. 85 коп. - за ППР№ від 18.09.2018р.;

в сумі 1 291 307 грн. (основний платіж - 860 871 грн., штрафні санкції - 430 436 грн.) - за ППР № від 23.06.2016р.;

в сумі 1 259 460 грн. (основний платіж - 839 640 грн., штрафні санкції - 419 820 грн.)- заППР № від 19.12.2016р.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань з податку на додану вартість та на підставі статей 111 та 129 ПК України боржнику нарахована пеня в загальному розмірі 790 359 грн. 72 коп.

Податковим повідомлення-рішенням № від 23.06.2016р. визначені зобов`язання в загальній сумі 1 291 307 грн., а саме донараховано зобов`язання до збільшення в умі 860 871 грн., та визначені штрафні санкції в сумі 430 436 грн.

Зазначене ППР отримано представником боржника, що підтверджується наданими доказами.

Крім того, ППР № від 23.06.2016р. було оскаржено платником в адміністративному порядку до ДПС України. Рішенням ДПС скаргу залишено без задоволення, а ППР без змін, після чого зобов`язання за ППР поновлені в нарахуваннях з ПДВ 18.05.2022 року, проте не сплачені боржником в терміни, встановлені пунктом 57.3 статті 57 ПК України.

Також постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 року у справі №804/588/17 визнано правомірним ППР № від 19.12.2016р. на загальну суму 1 259 460 грн., яким донараховано зобов`язання з ПДВ в сумі 839 640 грн. та визначено штрафні санкції в сумі 419 820 грн.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру судових рішень зазначене судове рішення після апеляційного оскарження набрало законної сили 27.06.2017 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року у справі №620/2123/19 підтверджено правомірність стягнення податкового боргу з податку на ждану вартість, що виник за наступними підставами:

в сумі 86 грн. - за податковою декларацією з ПДВ № від 15.05.2018 року з терміном сплати 30.05.2018 року;

в сумі штрафних санкцій 27 459 грн. 85 коп. - за ППР № від 18.09.2018р.;

в сумі штрафних санкцій 75 298 грн. 20 коп. - за ППР № від 18.09.2018р.;

пені в сумі 6 грн. 67 коп.;

в сумі 790 353 грн. 05 коп, нарахованої пені згідно ІКП за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за ППР №№ від 19.12.2016р

За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень рішення адміністративного суду першої інстанції від 18.10.2019 року у справі №620/2123/19 набрало законної сили 27.11.2019 року.

Так, заборгованість з податку на прибуток на загальну суму 10 037 847 грн, 39 коп. (основний платіж- 5 872 179грн. 00 коп., штрафні санкції - 3 813грн. 50 коп., пеня - 4 161 854 грн. 89 коп.), обліковується:

в сумі штрафних санкцій 537 грн. 10 коп. - за ППР№ від 28.03.2018р.;

в сумі штрафних санкцій 3 276грн. 40 коп. - за ППР № від 26.04.2018р.;

в сумі донарахованого основного платежу 5 872 179 грн. - за ППР № від 19.12.2016р.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань з податку на прибуток на підставі статей 111 та 129 ПК України боржнику нарахована пеня в загальному розмірі 4 161 854 грн. 89 коп.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2017 року у справі №804/588/17 визнано правомірним ППР від 19.12.2016р., яким визначено грошові зобов`язання в сумі 5 872 179 грн.

Після судового оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, нарахування поновлено в особовому рахунку платника (ІКП) 18.05.2022 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року у справі №620/2123/19 підтверджено правомірність стягнення податкового боргу з податку на прибуток, що виник за наступними підставами: в сумі штрафних санкцій 537 грн. 10 коп. - за ППР№ від 28.03.2018р.; в сумі штрафних санкцій 3 276грн. 40 коп. - за ППР № від 26.04.2018р.; в сумі основного платежу 5 872 179 грн. - за ППР № від 19.12.2016р. в сумі нарахованої пені 1171 грн. 96 коп.

При цьому, зазначеним судовим рішенням за ППР № від 19.12.2016р. визнано правомірним стягнення податкового боргу в загальній сумі 7 906 106 грн. 94 коп.

Як вказує заявник, після ухвалення зазначеного судового рішення боржником податковий борг частково погашено, не сплаченою залишилась сума основного платежу 5 872 179 грн.

Порядок та строки її нарахування встановлені ет.129 ПК України. Відповідно до зазначеної статті, передумовою нарахування пені контролюючим органом є несплата платником податків у встановлені законом строки суми узгодженого податкового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.162 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 6 розділу III Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загально обов`язкове державне соціальне страхування ( затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року № 5, зареєстрований в Міністерстві юстиції 15 березня 2021 р. за №321/35943) передбачено, що у разі погашення податкового боргу автоматично проводиться розрахунок пені відповідно до пункту 129.1 та підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 розділу II Кодексу та відображається відповідними операціями щодо нарахування пені в ІКП.

Відповідно до підпунктів 129.1.1 та 129.3.1 статті 129 ПК України, пеня нараховується, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, по день зарахування сплачених коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Підпунктом 129.1.2. пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України встановлено, шо при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Під час автоматичного нарахування засобами програмного забезпечення ІТС ДПС пені забезпечено врахування вимог абзацу одинадцятого пункту 521 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу щодо зупинення її нарахування на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання | поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно з приписами пункту 131.1 статті 131 ПК України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Відповідно до наведеного порядку боржнику здійснено нарахування пені в сумі 4 160 682 грн. 93 коп. у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобовязань, визначених ППР від 19.12.2016р.

Підстави та суми нарахованих податкових зобов`язань (основного боргу), штрафних (фінансових) санкцій та пені підтверджується інтегрованими картками платника з ПДВ та податку на прибуток, які згідно з Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року № 5 «Про затвердження Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зареєстрований в Міністерстві юстиції 15 березня 2021 р. за №321/35943) ведуться з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків та зборів, містять інформацію про облікові операції та облікові показники, що характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

З огляду на положення пунктів 56.17 та 56.18 статті 56 ПК України ці податкові повідомлення-рішення є узгодженими, проте визначені ними грошові зобов`язання не сплачені платником в строк, визначений пунктом 57.3 статті 57 цього Кодексу.

Як вказує заявник, сума грошових зобов`язань платника зі сплати ПДВ та податку на прибуток є узгодженою з огляду на положення пункту 54.1 статті 54, пунктів 56.17 та 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, оскільки;

підтверджена відповідними судовими рішеннями, у тому числі судовими рішеннями, прийнятими за наслідками оскарження ППР ( пункт 56.18 статті 56 ПКУ);

в силу положень пункту 56.16 статті 56 ПКУ, яким встановлено, що ППР є узгодженою, якщо завершено процедуру адміністративного оскарження;

визначена на підставі податкових повідомлень-рішень, які станом на дату подачі цієї заяви платником податків в адміністративному та судовому порядку не оскаржені (пункти 56.17 та 56.18 статті 56 ПКУ);

самостійно визначена платником у податкових розрахунках (пункт 54,1 статті 54 ПКУ).

Так, пунктом 54.1 статті 54 ПК України визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до підпункту 14.1.75 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - ш сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована ш суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином узгоджена та не сплачена боржником заборгованість з ПДВ та податку на прибуток набула статусу податкового боргу.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення- рішення (пп.59.1, 59.4 ст.59 ПК України).

Пунктом 59.5 ст.59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому шдіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вказаних норм боржнику було надіслано податкову вимогу форми «Ю» від 01.09.2017 №18178-17, яка скерована платнику належним чином відповідно до приписів пункту 42.2 статті 42 ПК України (рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за юридичною адресою підприємства)та вручена йому 29.09.2017 року.

Обставини винесення, надсилання та вручення податкової вимоги встановлені судом рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року у справі №620/2123/19, що набрало законної сили.

Відповідно до приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Проте у податкового органу, вказує заявник, об`єктивно відсутня можливість здійснити заходи погашення податкового боргу, встановлені п.95.1 статті 95 ПКУ, оскільки у боржника:

закриті всі рахунки в банках;

відсутнє майно, за рахунок якого може бути здійснено погашення податкового боргу шляхом його продажу.

Так, згідно інформації, отриманої від банків відповідно до пункту 69.2 статті 69 Податкового кодексу України, який встановлює обов`язок банків та інших фінансових установ повідомляти контролюючі органи про відкриття та закриття рахунків платників податків-юридичних осіб, протягом 2004 - 2018 років ТОВ «Укрспецолива» відкрито 36 рахунків ПАТ «Банк Камбіо», АТ «УкрСибБанк», АТ «ОТП БАНК», Казначействі України (система електронного адміністрування податків). Всі рахунки боржника закриті протягом 2006-2022 років.

Крім того, у зв`язку з наявним податковим боргом та правом податкової застави, яка виникає у контролюючого органу відповідно до ст.ст.88-89 ПК України, Головне управління ДПС у Чернігівській області оформило акт опису майна у податкову заставу від 16.11.2020 року №166/1302-23, яким встановлено відсутність у боржника майна, що перебуває у його власності.

Відсутність у боржника нерухомого майна, що може бути джерелом погашення податкового боргу також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.12.2024р. №406768249.

Як зазначає заявник, не зважаючи на застосовані заходи, податковий борг не погашено у зв`язку з відсутністю джерел його погашення, визначених ст.87 ПК України.

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства:

грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань серед іншого, віднесено зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загально-обов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування. Також абз. 5 статті 1 КузПБ визначено, що до складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду. Склад і розмір грошових зобов`язань визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви;

кредитор юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Згідно з ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу: про відкриття провадження у справі; про відмову у відкритті провадження у справі.

Положення Кодексу України з процедур банкрутства не встановлюють обов`язку для ініціюючого кредитора доводити те, що боржник у справі про банкрутство не має можливість виконати майнові зобов`язання, строк яких настав.

Доведення обставин можливості виконати майнові зобов`язання, строк яких настав, покладено саме на боржника, про що свідчить те, що боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість (ч. 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 905/2030/19.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для відмови у відкритті провадження у справі за заявою ГУ ДПС у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецолива" про визнання банкрутом, оскільки докази, долучені кредитором до матеріалів даної справи свідчать про наявність ознак неплатоспроможності боржника, що у свою чергу є підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд вважає за доцільне її задовольнити, відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецолива".

Крім того, кредитором у цій справі сплачено судовий збір у сумі 30 280,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.12.2024 №2726 та авансування винагороди арбітражного керуючого у сумі 72 000,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2024 №2911.

Згідно з частинами 1,3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже визначений ГПК України перелік судових витрат не є вичерпним.

Кодекс України з процедур банкрутства не визначає у яку чергу підлягають погашенню судові витрати, в тому числі сплачений ініціюючим кредитором судовий збір та авансована грошова винагорода, проте передбачає погашення у першу чергу витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.

Оскільки авансування грошової винагороди арбітражного керуючого у справі про банкрутство, як і сплата судового збору, передбачені Кодексом, суд приходить до висновку, що і судовий збір, і авансування винагороди арбітражного керуючого належать до судових витрат, які підлягають погашенню у першу чергу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені Головним управлінням ДПС у Чернігівській області грошові вимоги в розмірі 7 572 776 грн податковий борг, є обґрунтованими і підтверджені наданими доказами та підлягають визнанню з послідуючим включенням вказаних вимог разом з 30 280,00грн витрати зі сплати судового збору та 72 000,00 грн - витрати на авансування винагороди арбітражному керуючому - до реєстру вимог кредиторів, а представлені матеріали є достатніми для відкриття провадження у справі №927/1145/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецолива" та введення процедури розпорядження майном боржника на 170 календарних днів.

Поряд з цим, оскільки в силу ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства до грошового зобов`язання не включаються неустойка (штраф, пеня) - вимоги до боржника в частині 956 827,55 грн штрафних санкцій та 4 952 214,61 грн пені, судом на момент відкриття провадження у даній справі - не розглядаються.

Згідно з ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема про призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати.

За змістом п. 21 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

Заява Головного управління ДПС у Чернігівській області про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецолива", серед іншого, містить пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна, а саме Вихор Юлії Сергіївни та відповідну заяву про участь у справі з повідомленням про те, що вона не належить до жодної категорії осіб, зазначених у ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

З урахуванням наведених вище положень п. 21 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, а також враховуючи відсутність підстав для відхилення кандидатури, суд вважає за можливе розпорядником майна боржника призначити арбітражну керуючу Вихор Ю.С.

Положеннями ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

За правилами ч.8 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, між іншим, про встановлення розміру винагороди розпорядника майна та джерела її сплати.

В матеріалах справи відсутні відомості про середньомісячну заробітну плату керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи, а тому враховуючи наведені вище приписи ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає за необхідне встановити основну грошову винагороду арбітражного керуючого Вихор Ю.С. за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором) на депозитний рахунок Господарського суду Чернігівської області.

Згідно з ч.9 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, слід здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Керуючись ст. 1, 2, 28, 30, 34, 39, пункту 2-1 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 20, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецолива" ().

Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Чернігівській області () у сумі 7 675 056 грн, з якої 7 572 776 грн податковий борг, 30 280,00грн витрати зі сплати судового збору та 72 000,00 грн - витрати на авансування винагороди арбітражному керуючому.

Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ввести процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів.

Призначити розпорядником майна боржника Вихор Юлію Сергіївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 530 від 15.03.2013; РНОКПП НОМЕР_1 ; 17500, м. Прилуки Чернігівської області, вул. Ковальська, 17-Б; е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Встановити розпоряднику майна Вихор Ю.С. основну грошову винагороду у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень розпорядника майна, за рахунок коштів авансованих заявником на депозитний рахунок Господарського суду Чернігівської області.

Зобов`язати розпорядника майна надати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів до 03.03.2025.

Строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна встановити до 03.03.2025.

Попереднє засідання суду призначити на 19.03.2025 на 10:30. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Чернігівської області за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 20, зал судових засідань №10.

Оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство з метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному вебпорталі судової влади України, текст якого додається.

Копію даної ухвали направити: боржнику, кредитору, розпоряднику майна Вихор Ю.С. (вул. Ковальська, 17-Б, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, ІНФОРМАЦІЯ_1 ); Деснянському районному суду м. Чернігова (пр.Перемоги, 141, м. Чернігів, 14000, 14013, ), Чернігівському окружному адміністративному суду (вул. Київська, 23, м. Чернігів, 14005, ), Деснянському відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (вул. Княжа, 28, м. Чернігів, 14000, ), відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (проспект Левка Лук`яненка, 20-а, м. Чернігів, 14032, ) та Сектору з питань банкрутства у Чернігівській області Управління банкрутства Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, e-mail: ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 31.01.25.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області: Е-mail: ; тел. канцелярії .