УХВАЛА

30 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/18130/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. - головуючий, Баранець О.М., Кібенко О.Р.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО Балканкар"

про відвід судді Баранця О.М.,

у справі №910/18130/23

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 (головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.) та рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 (суддя Сташків Р.Б.)

у справі №910/18130/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО Балканкар"

до Приватного акціонерного товариства "Рубіжанський картонно-тарний комбінат"

про стягнення 870 000 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі №910/18130/23.

2. Верховний Суд ухвалою від 27.01.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Рубіжанський картонно-тарний комбінат" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2024 у справі №910/18130/23.

3. 29.01.2025 від ТОВ "СТО Балканкар" надійшла заява про відвід судді Баранця О.М., від розгляду справи №910/18130/23, яка мотивована тим, що суддя Баранець О.М. входив до складу колегії суддів Касаційного господарського суду при розгляді справи №910/899/23, яка є подібною зі справою №910/18130/23 за предметом позову, доказовою базою та суб`єктним складом, та відповідно, вже сформував свою правову позицію щодо вирішення подібних спорів. З огляду на викладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін, інших учасників судового процесу та громадськості щодо неупередженості судді Верховного Суду Баранця О.М. та забезпечення довіри до судової влади в Україні, керуючись статтями 35, 38, 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), ТОВ "СТО Балканкар" просить відвести суддю Баранця О.М. від розгляду справи №910/18130/23.

4. Розглянувши вказану заяву, Верховний Суд вважає її необґрунтованою з огляду на таке.

5. Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК.

6. У силу положень частин другої та третьої статті 38 ГПК з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

7. Відповідно до частини першої статті 35 ГПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

8. Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

9. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

10. Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

11. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

12. Як було зазначено вище, заяву про відвід ТОВ "СТО Балканкар" обґрунтовує тим, що суддя Баранець О.М. входив до складу колегії суддів Касаційного господарського суду при розгляді справи №910/899/23, яка є подібною зі справою №910/18130/23, та, відповідно, вже сформував свою правову позицію щодо вирішення подібних спорів.

13. Водночас приписами частини четвертої статті 35 ГПК імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

14. Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

15. Отже, рішення суду, яке було ухвалене у складі колегії суддів (постанова Верховного Суду від 25.01.2024 у справі №910/899/23) не є підставою для відводу суддів від розгляду справи №910/18130/23 згідно з вищезазначеною нормою ГПК.

16. Незгода заявника з судовим рішенням, ухваленим за участі судді, в якому він висловив свою правову позицію, не може бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, доказів проявлення зазначеним суддею саме необ`єктивності чи упередженості при ухваленні такого судового рішення на користь однієї зі сторін. Інших обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, ним не зазначено.

17. Згідно з частиною третьою статті 39 ГПК якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СТО Балканкар" про відвід судді Баранця О.М. від розгляду справи №910/18130/23 визнати необґрунтованою.

2. Передати матеріали касаційної скарги у справі №910/18130/23 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді Баранця О.М.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.М. Баранець

О.Р. Кібенко