ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

30.01.2025 № 904/365/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Кеся Н.Б., розглянувши заяву:

заявник: ОСОБА_1

боржник: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , м.Перещепине, Новомосковський район, Дніпропетровська область

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі-Заявник) 29.01.2025 року через систему "Електронний суд" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за Договором-заявкою на надання послуг доставки (перевезення) вантажу №11/11/1 від 11 листопада 2024 року у розмірі 7500,00 грн та судові витрати по оплаті судового збору 302,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

За положеннями ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з п.1 частини першої ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Отже, в порушення наведеного, в заяві не зазначено повне найменування Заявника та його адреса, оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Заявник є фізичною особою - підприємцем та його повна адреса є - АДРЕСА_1 .

Зважаючи на викладені обставини, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 заборгованості за Договором-заявкою на надання послуг доставки (перевезення) вантажу №11/11/1 від 11 листопада 2024 року у розмірі 7500,00 грн та судові витрати по оплаті судового збору 302,80 грн.

Роз`яснити Заявнику, що відповідно до вимог ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 30.01.2025, і може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся