РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.01.2025Справа № 910/13902/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-М»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-технічний центр»

про стягнення 59.800,00 грн

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

12.11.2024 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-М» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-технічний центр» про стягнення 59.800,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного договору про надання послуг № 47/2024 від 18.09.2024 позивач перерахував 100% передплату на рахунок відповідача 19.09.2024, а тому відповідач мав виконати послуги та надати відповідну звітність до 04.10.2024. Проте, позивач не електрону адресу отримав лист відповідача від 01.10.2024 адресований «Керівництву багатьох підприємств» про проведення візуально-оптичного та ультразвукового 54 стикових з`єднань різного діаметру, замість 176 стикових з`єднань передбачених договором. Позивач зазначає, що дана звітність не належним чином оформлена та додані докази виконаних робіт не мають відношення до укладеного сторонами договору. У зв`язку з цим, позивач 07.10.2024 на адресу відповідача направив претензію, в якій повідомлено про розірвання договору та необхідність повернення грошових коштів, яку відповідач відмовився отримувати. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 59.800,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 відкрито провадження у справі № 910/13902/24 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 18.11.2024 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 542 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 11А, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 18.11.2024 (номер відправлення 542) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 10.12.2024 з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

02.12.2024 від представника відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про внесення даних РНОКПП представника відповідача для доступу до електронної справи.

03.12.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на те, що протягом трьох робочих днів: 24.09.2024, 25.09.2024 та 26.09.2024 на підставі договору № 47/2024 від 18.09.2024 фахівці НК ТОВ «Учбово-технічний центр» проводили контроль якості виробничих зварних з`єднань теплотраси візуально-оптичним методом та ультразвуковим методом на об`єкті позивача «Реконструкція теплотраси ЦГБ від ТК-2 до ТК-5 по вул. Олекси Тихого, 17 в м. Краматорськ. Підготовка об`єктів до опалювального сезону. Нове будівництво теплотраси ЦГБ (ТК-2 по вул. Олекси Тихого) до ТК-6 по вул. Конрада Гампера в м. Краматорськ. Підготовка об`єктів до опалювального сезону». В процесі виконання послуг по контролю якості зварних з`єднань на об`єкті позивача фахівці відповідача виявили тридцять дефектних зварних з`єднань трубопроводів підземної ділянки теплотраси, які мають неприпустимі дефекти зварного шву. Виявлені дефектні зварні з`єднання ділянки трубопроводу у кількості 30 (тридцяти) штук, потребують обов`язкового вирізання механічним способом, підлягають 100% демонтажу труб із теплотраси, у зв`язку з виявленням у цих швах недопустимих дефектів та повному повторному зварюванню іншими кваліфікованими зварниками позивача. Відповідачем на електрону пошту позивача та Укрпоштою відправлено лист № 7-10/2024 від 01.10.2024 з вимогою усунути дефектні аварійні зварні шви теплотраси ЦГБ у м. Краматорськ. 31.10.2024 відповідач через електронну систему документообігу «Вчасно» відправив позивачу на підпис акт здачі-приймання виконаних послуг № 47/2024-1 від 31.10.2024, підписаний зі сторони відповідача. Позивач отримав цей акт, але не підписав його та не надав жодних пояснень в системі «Вчасно» про відмову від підписання акту. 14.11.2024 відповідач отримав від представника позивача адвоката Штабовенка Д.В. лист Укрпоштою з описом вкладання про подання позовної заяви про стягнення заборгованості. Отже, позивачем не здійснювалось вжиття заходів досудового врегулювання спору в межах обов`язкового врегулювання, встановленого п. 5.7 підписаного договору № 47/2024, а також встановленого законодавством згідно вимог ст. 162 ГПК України. Враховуючи все вищезазначене відповідач вважає, що надав позивачу послуги з неруйнівного контролю зварних з`єднань згідно договору в повному обсязі.

09.12.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що загальна кількість стикових з`єднань, що повинен був перевірити відповідач за договором 4 окремими методами складала 176. Однак, послуги не були надані у визначеному договором обсязі, матеріали справи не містять доказів належного виконання (зокрема візуально-оптичного контролю, ультразвукового контролю, рентгено-графічного контролю та механічних випробувань допускних (контрольних) зварних з`єднань. Звертає увагу на те, що з наданих відповідачем документів вбачається, що відповідачем здійснено контроль лише 54 швів. Таким чином, наданими до суду доказами, відповідач фактично визнав неналежне та неповне виконання робіт, чим підтвердив позицію позивача. Наданий відповідачем акт № 47/2024-1 від 31.10.2024 не містить фіксації всіх передбачених договором послуг, а саме - не зазначено про проведення рентгено-графічного контролю та механічних випробувань, не зазначено кількості досліджених швів; відповідач мав виконати послуги за договором до 04.10.2024, за таких обставин складений після закінчення строків надання послуг акт є неприйнятним. Не відповідають дійсності твердження відповідача, що позивачем не здійснювалось вжиття заходів досудового врегулювання спору, адже 07.10.2024 на адресу відповідача направлявся цінний лист № 330 із вимогою щодо повернення передоплати, вказаний лист повернувся за закінченням строку зберігання. Окрім цього, 01.10.2024 відповідачу направлявся електронною поштою лист № 869 щодо повернення передоплати, відповіддю на який стала претензія з боку самого відповідача.

Позивач у відповіді на відзив просить суд вжити заходів процесуального примусу щодо представника відповідача Матвієнко Костянтина Федоровича; відмовити у прийнятті відзиву на позовну заяву разом з додатками та повернути його заявнику; позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Суд розглянувши дане клопотання відзначає наступне

Згідно з п. 11 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому процесуальний закон зобов`язує учасників справи виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України), а суд - вживати заходів для запобігання зловживанню учасниками судового процесу процесуальними правами (ч. 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, а згідно з ч. 3 цієї статті якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

При цьому, наведений у ст. 43 Господарського процесуального кодексу України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, тобто зазначеною нормою закріплено дискреційні повноваження суду в межах процесуального закону зі свободою розсуду вирішити питання про визнання дій учасника судового процесу зловживанням процесуальними правами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 наголосила, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників. Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють.

Відповідач в особі Матвієнко К.Ф. дійсно у відзиві на позовну заяву навів власні оціночні судження щодо наданих позивачем документів із використанням вислову «текстового лайна». Оскільки таке формулювання відповідач навів лише один раз та воно не стосується наданню особистих характеристик саме учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами та повернення відзиву без розгляду.

16.12.2024 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що позивач підтверджує факт того що два фахівця відповідача приїхали у м. Краматорськ на місце виконання послуг, були допущені до роботи на об`єкті; в результаті були проконтрольовані всі наявні на об`єкті зварні з`єднання та виявлені дефектні зварні з`єднання ділянки трубопроводу у кількості 30 (тридцяти) штук про що одразу було повідомлено представникам позивача; контроль якості зварних з`єднань був виконаний візуально-оптичним та ультразвуковим методами контролю - тими методами які могли бути застосованими на об`єкті позивача. Рентгенографічний контроль було неможливо застосовувати на об`єкті позивача у зв`язку з тим що теплотраса знаходиться на території лікарні, що унеможливлює видалення всіх людей місця проведення рентгенографічного контролю за вимогами безпеки. Саме тому був обраний саме ультразвуковий метод контролю зварних з`єднань є найбільш оптимальний. Позивач не підготував всю заявлену кількість зварних з`єднань що була вказана в договорі. Виявилося, що позивач не підготував та не виконав монтаж всіх зварних з`єднань прописаних у договорі. Тобто, не можливо було виконати контроль зварних з`єднань за причини їх відсутності, але це не є провиною відповідача. Зазначає, що сторонами не погоджувалися умови щодо можливості електронного листування між сторонами під час виконання договору; надане позивачем листування не відповідає вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Тому, надане позивачем листування між сторонами за допомогою електронної пошти не є належними та допустимими доказами. Відповідач просить суд повернути позовну заяву як таку що оформлена неналежним чином з критичними помилками, оскільки в позовній заяві була вказана невірна адреса представника позивача; позивачу у позовних вимогах відмовити повністю; вжити заходів процесуального примусу щодо представника позивача адвоката Штабовенка Д.В., оскільки ним при оформленні позовної заяви та відповіді на відзив вказано дві різні свої адреси; застосувати дисциплінарне стягнення до адвоката Штабовенка Д.В. згідно ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки він приховує факт наявності у позивача справжнього документа - наряду допуску з підписом відповідальної особи сторони позивача, оформленого безпосередньо на об`єкті виконання послуг у м. Краматорськ, згідно договору № 47/2024 від 18.09.2024, натомість представник позивача намагається ввести суд в оману додаючи до позовної заяви неналежні докази, які не мають відношення до справи.

19.12.2024 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення по справі, в яких звертає увагу суду на відверті суперечності між твердженнями та наданими доказами, зокрема відповідач стверджує що він виявив дефекти 30 швів, однак надав до суду: додаток № 15, із світлинами 54 із 176 з`єднань (швів), які були перевірені візуальнооптичним контролем, наряд-допуск № 1-24/09/2024 на виконання робіт від 24.09.2024 щодо проведення контролю 54-х швів із 176. Умови договору не передбачали того, що рентгено-графічний контроль є альтернативним до інших, або є необов`язковим, або його проведення залежить від якихось специфічних умов. Більш того, зі світлин наданих відповідачем (звісно, якщо вони мають відношення до нашого договору), можна побачити, що труби та працівники відповідача знаходяться на відкритій місцевості, а не на території лікарні. Отже видалення людей на декілька метрів для проведення рентгенографічний контроль не мало б бути складним. Доказів проведення ультразвукового контролю матеріали справи не містять, у наданому «додатку №15», яким відповідач прагне підтвердити належне виконання договору містяться лише світлини, які свідчать про виконання оптично-візуального контролю (при цьому встановити, що світлини труб та з`єднань відносяться до виконання саме цього договору неможливо), але аж ніяк не ультразвукового. Так само договір не дає права виконавцю робіт обирати який метод він хоче застосувати. У строк дії договірних правовідносин від виконавця не надходило на адресу позивача жодних листів або звернень з приводу неможливості виконання робіт за договором; не надходило жодних запитів на надання доступу до об`єкту.

Розглянувши клопотання відповідача про повернення позовної заяви, у зв`язку з тим, що в ній була вказана невірна адреса представника позивача - адвоката Штабовенка Д.В. суд дійшов виноску, що воно не підлягає задоволенню з огляду на те, що положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачена можливість повернення позовної заяви після відкриття провадження у справі за цією позовною заявою. Більш того, наведена відповідачем обставина взагалі не є підставою для повернення позовної заяви в розумінні ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання відповідача про застосування заходів процесуального примусу щодо представника позивача - адвоката Штабовенка Д.В. у зв`язку з тим, що ним при оформленні позовної заяви та відповіді на відзив вказано дві різні свої адреси не підлягає задоволенню, оскільки

по-перше, вказана обставина може бути звичайною опискою, оскільки назва вулиці та й сама, відмінними є лише номери будинків;

по-друге, невірне зазначення адреси адвоката ніяким чином не призвела до звуження прав відповідача, оскільки позивач, відповідач та їх представники мають зареєстровані електронні кабінети в підсистемі «Електронний суд», а отже отримують документи у своїх кабінетах.

Отже, зазначені відповідачем дії адвоката Штабовенка Д.В. не можуть бути розцінені як зловживання процесуальними правами, що в свою чергу виключає можливість застосування заходів процесуального примусу до нього.

Клопотання відповідача про застосування дисциплінарного стягнення до адвоката Штабовенка Д.В. згідно ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до наведеного закону не входить до компетенції Господарських судів України.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-М» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Учбово-технічний центр» (виконавець, відповідач) було укладено договір № 47/2024 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг з руйнівного контролю та неруйнівного контролю якості зварних з`єднань в період реконструкції, ремонту та монтажу теплотрас:

Об`єкти неруйнівного контролю:

- Реконструкція теплотраси ЦГБ від ТК-2 до ТК-5 по вул. Олекси Тихого, 17 в м. Краматорськ. Підготовка об`єктів до опалюваного сезону.

- Нове будівництво теплотраси ЦГБ (ТК-2 по вул. Олекси Тихого) до ТК-6 по вул. Конрада Гампера в. м. Краматорськ. Підготовка об`єктів до опалюваного сезону.

Найменування послуг:

Проведення візуально-оптичного контролю, ультразвукового контролю, рентгено-графічного контролю та механічних випробувань допустимих (контрольних) з`єднань Ш 57 мм, Ш 133 мм, Ш 159, мм, Ш 219 мм, в період будівництва теплотрас на об`єкті м. Краматорськ, Донецької області.

Візуально-оптичний контроль, ультразвуковий контроль та рентгенографічний контроль виробничих зварних з`єднань сталевих трубопроводів діаметрами:

Ш 57х3,5мм = 2 стикових з`єднання,

Ш 133х5 мм = 50 стикових з`єднань,

Ш 159х6 мм = 44 стикових з`єднань,

Ш 219х8 мм = 80 стикових з`єднань.

Неруйнівний контроль швів в обсязі 100%.

Доставка та повернення обладнання і персоналу на об`єкт виконання послуг транспортом ТОВ «УТЦ».

Компенсація добових витрат працівників.

Проживання працівників - 4 доби.

Згідно з п. 1.2 договору загальна сума договору складає 59.800,00 грн без ПДВ.

Спір виник внаслідок того, що відповідачем у встановлений строк не було надано послуги за договором у повному обсязі внаслідок чого договір є розварним з 07.11.2024 позивачем в односторонньому порядку, а отже відповідач має повернути сплачену суму попередньої оплати в розмірі 59.800,00 грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 5.1 договору термін дії договору з 18.09.2024 по 30.12.2024.

Згідно з п. 2.2 договору замовник здійснює оплату вартості послуг згідно виставлених рахунків-фактур.

Пунктом 2.3 договору сторони дійшли згоди, що замовник здійснює передплату 100% суми послуг шляхом безготівкового переказу грошей на поточний рахунок виконавця.

Позивач виставив відповідачу рахунок № 274 від 18.09.2024 на оплату послуг за договором (100% передплата) на суму 59.800,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перерахував на рахунок відповідача кошти в розмірі 59.800,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2155 від 19.09.2024 в призначенні платежу якої зазначено «оплата за проведення контролю та мех. випробувань доп. зварних з`єднань в пер. буд-ва теплотрас на об`єкті Краматорськ зг. рах №274 від 18.09.2024 ПДВ 20% - 9966,67 грн.».

Згідно з п. 3.2 договору виконавець зобов`язується виконати послуги, в суворій відповідності з вимогами діючих правил і стандартів, протягом 10-ти робочих днів після надходження грошових коштів на поточний рахунок відповідно до пунктів № 2.2 та № 2.3 цього договору.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на викладене, позивач мав виконати обумовлені договором послуги у строк до 03.10.2024 включно.

20.09.2024 відповідачем видано наказ № 54 згідно якого відряджено у місто Краматорськ Донецької області для проведення неруйнівного контролю зварних з`єднань теплотрас, що належать КП «Міст» по замовленню монтажної організації ТОВ «Авто-М» згідно договору № 47/2024 від 18.09.2024 працівників ТОВ «Учбово-технічний центр»: головного інженера Матвієнко В.Ф. та інженера по контролю Момота М.О.; термін відрядження 5 календарних днів з 23.09.20024 по 28.09.2024.

24.09.2024 позивачем видано наряд-доступ № 1-24/09/2024 на виконання робіт підвищеної небезпеки головному інженеру ТОВ «Учбово-технічний центр» Матвієнко В.Ф. та інженеру по контролю ТОВ «Учбово-технічний центр» Момоту М.О. до ділянки реконструкції теплотраси в м. Краматорськ по вул. Олекси Тихого, вул. Конрада Гампера для проведення ультразвукового контролю виробничих зварних з`єднань сталевих трубопроводів теплових мереж з якого вбачається, що вказаними представниками відповідача контроль здійснювався у період з 24.09.2024 по 26.09.2024.

На останній сторінці наведеного наряду інженером по контролю ТОВ «Учбово-технічний центр» Момоту М.О. зазначено наступне «Послуги виконані 100%. Проконтрольовані всі шви, які заварені на цей час станом на 26.09.2024. Проконтрольована якість 54-х швів різних діамантів на різних ділянках теплотраси ЦГБ м. Краматорськ. Виявлено 30-ть дефектних швів Ш 159х6,0 мм. Грубе порушення технології зварювання в результаті чого ці шви мають не провари корня шва. Висновок: повне вирізання 30-ти дефектних швів Ш 159х6 мм. Демонтаж ділянки з подальшим переварюванням.»

Відповідач надіслав позивачу претензійний лист № 7-10/2024 від 01.10.2024, в якому зазначено, що лабораторією ТОВ «Учбово-технічний центр» в період з 24.09.2024 по 26.09.2024 були проконтрольовані наступні типорозміри зварних з`єднань труб 2-х теплотрас:

1. Ділянка № 1 Ш 159х6мм - 30 швів, «вже змонтований підземний сталевий трубопровід теплотраси Ш 159х6мм, яка розташована по вул. Олекси Тихого, біля забору ЦГБ навпроти будівлі котельні.

2. Ділянка № 2 Ш 219х8мм - 4 шва,

3. Ділянка № 3 Ш133х5мм - 20 швів.

У претензійному листі зазначено, що за результатами ВВК візуально-вимірювального контролю та ультразвуковій дефектоскопії УЗД виявлено дефектні зварні з`єднання всіх 30-ти швів ділянки № 1, які потребують вирізання механічним способом, демонтажу труб із теплотраси та повному повторному зварюванню у зв`язку з виявленням у швах недопустимих дефектів, що наведені у вказаному листі.

Відповідач претензійним листом № 7-10/2024 від 01.10.2024 повідомив позивача, якщо підприємство ТОВ «Авто-М» не виправить дефекти надавши фото та відео-фіксацію на підтвердження повного демонтажу та переварювання дефектної ділянки, до запуску котельні Краматорської ЦГБ в роботу, відповідач буде звертатися зі скаргою до господарського суду.

Даний претензійний лист було надіслано позивачу 01.10.2024 що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 342 від 01.10.2024 та отриманий позивачем 07.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення № 342 та не заперечується позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується самим відповідачем останній провів контроль виробничих зварних з`єднань сталевих трубопроводів не у повному обсязі та не всіма способами визначеними договором, а саме здійснено контроль стикових з`єднань у кількості 54, тоді як договором визначено 176 стикових з`єднання; проведено лише візуально-оптичний та ультразвуковий їх контроль, тоді як договором визначено проведення ще й рентгено-графічного контролю та механічних випробувань допустимих (контрольних) з`єднань.

Отже, як слідує з пояснень позивача, що не знайшли свого спростування матеріалами справи, відповідачем послуги надано не у повному обсязі та з порушенням строків встановлених договором для їх надання.

Відповідно до п. 3.3 договору по закінченню виконання послуг виконавець передає замовнику акт виконаних послуг.

31.10.2024 відповідачем складено (підписано електронним підписом та скріплено електронною печаткою в сервісі Вчасно) акт здачі-приймання виконаних послуг № 47/2024-1, в якому зазначено, що відповідачем згідно з договором № 47/2024 від 18.09.2024 були надані наступні послуги: «Візуально-оптичний контроль та ультразвуковий контроль виробничих зварних з`єднань сталевих трубопроводів: «Реконструкція теплотраси ЦГБ від ТК-2 до ТК-5 по вул. Олеся Тихого, 17 в м. Краматорськ. Підготовка об`єктів до опалювального сезону». «Нове будівництво теплотраси ЦГБ (ТК-2 по вул. Олекси Тихого) до ТК-6 по вул. Конрада Гампера в м. Краматорськ. Підготовка об`єктів до опалювального сезону». Загальна вартість послуг склала 59.800,00 грн.

Даний акт відповідачем відправлено позивачу в сервісі Вчасно 31.10.2024 та отримано останнім 04.11.2024.

Відповідач наведений акт залишив без підпису.

Твердження позивача про те, що договір є розірваним з 07.11.2024 не відповідають дійсності з огляду на наступне.

В силу приписів ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зазначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з цим, частиною 3 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідно з п. 5.2 договору договір може бути розірваний за ініціативою однієї із сторін шляхом письмового повідомлення іншій стороні за 30 календарних днів.

Позивачем до позовної заяви подано претензію від 07.10.2024, в якій позивач повідомляє відповідача про відмову від договору та вимагає повернути суму сплаченої передплати у розмірі 59.800,00 грн.

В якості доказів надіслання від подачу даної претензії позивачем подано накладну Укрпошти № 330 від 07.10.2024, рекомендоване повідомлення № 330 та роздруківку з сайту Укрпошти про відстеження відправлення за трек номером № 330, які не є належними доказами в підтвердження надіслання відповідачу саме претензії від 07.10.2024, скільки не підтверджують зміст відправлення.

Інших доказів надіслання даної претензії відповідачу не подано, а отже позивачем не доведено належними засобами доказування щодо повідомлення відповідача про відмову від договору, тому у суду відсутні підстави вважати договір розірваним за ініціативою позивача з 07.11.2024.

Відповідно до частини 1 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною 2 цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 Цивільного кодексу України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина 1 статті 631 Цивільного кодексу України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина 3 цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина 4 статті 631 Цивільного кодексу України).

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього.

Оскільки сторонами у договорі не зазначено, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, суд приходить до висновку, що договір є припиненим з 31.12.2024.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України («Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави») застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (пункти 63 - 66).

Правовий аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов:

1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи;

2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Наведений висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17, від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб із метою виникнення у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто, в разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Узагальнюючи викладене можна дійти висновку, що строк дії договору закінчився, що свідчить про припинення в установленому законом порядку існування підстави для збереження відповідачем у себе грошових коштів, сплачених на його користь позивачем у рахунок надання послуги, якої фактично не надано.

З огляду на викладене, за відсутності визначеного умовами договору документального підтвердження наданих послуг позивачу у повному обсязі, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати в розмірі 59.800,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 59.800,00 грн попередньої оплати підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгенсервіс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-технічний центр» (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 11А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-М» (69057, м. Запоріжжя, пров. Тамбовський, 2; ) 59.800 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн 00 коп. попередньої оплати та 3.028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова