ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

29.01.2025м. ДніпроСправа № 904/5135/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" (м. Одеса)

про забезпечення позову

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" (м. Одеса)

до Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича (м. Дніпро)

про визнання недійсним правочину та стягнення грошових коштів у розмірі 155 158 грн. 00 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати недійсним правочин з оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" 12.11.2024 послуг Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича (далі - відповідач) на загальну суму 155 158 грн. 00 коп. за рахунками № 894, №910, № 897, № 892 від 11.11.2024;

- стягнути з Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" грошові кошти в сумі 155 158 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- 12.11.2024 з банківського рахунку позивача на банківський рахунок відповідача перераховано грошові кошти в загальній сумі 155 158 грн. 00 коп. (чотири платежі: 12.11.2024 о 12 год. 32 хв., а саме: 44 050 грн. 00 коп., 9 809 грн. 00 коп., 53 209 грн. 00 коп., 48 090 грн. 00 коп. за послуги за рахунками № 894, № 910, № 897, № 892 від 11.11.2024. Однак, жодних послуг від відповідача позивач не отримував і не замовляв. Жодних правовідносин між позивачем та відповідачем не має, жодного договору не укладалось, жодних рахунків товариство позивача не отримувало;

- 12.11.2024 з 00:02 год. по 01:09 год. з IP адреси НОМЕР_1 без волі позивача, внаслідок шахрайських дій наразі невстановлених осіб, були сформовані платіжні доручення, підписані ключами позивача (КЕП/ЕЦП) та направлені в банк, після чого грошові кошти були списані з рахунку товариства позивача. Про вказані обставини в телефонному режимі позивач одразу повідомив банк. На що служба безпеки банку рекомендувала звернутися до кіберполіції, що позивачем і було зроблено, а саме: через сайт https://cyberpolice.gov.ua/ подано відповідне звернення. Про його прийняття позивач отримав підтвердження на свою пошту. Кіберполіцією звернення позивача було направлено до відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області та повідомлено в телефонному режимі, що потрібно звернутися до них. Позивач прибув до відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області та подав відповідну заяву про кримінальне правопорушення, а 14.11.2024 позивач отримав талон-повідомлення від поліції про реєстрацію його заяви за № 13832;

- з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з відповідною претензією. Однак, відповідач ухиляється від її отримання, з 15.11.2024 лист перебуває на поштовому відділені за адресою відповідача, про що свідчать дані трек номеру Укрпошти № 735;

- оскільки здійснення оплати послуг не було вільним і не відповідало внутрішній волі позивача, тож і волевиявлення на вчинення правочину зі сторони позивача відсутнє. Таким чином, правочин з оплати 12.11.2024 послуг відповідача на загальну суму 155 158 грн. 00 коп. за рахунками № 894, № 910, № 897, № 892 від 11.11.2024 - є недійсним;

- позивач посилається на положення частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України та зазначає, що, окрім того, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. (частини 1,2 статті 1212 Цивільного кодексу України). Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте майно визначений у частині 1 статті 1213 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2024.

У підготовче засідання 17.12.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача у вказане засідання не з`явився, причини нез`явлення суду не повідомив.

У вказаному засіданні судом було відзначено, що матеріали справи не містять відзиву на позовну заяву.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 17.12.2024 підготовче засідання було відкладено на 14.01.2025.

У підготовче засідання 14.01.2025 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні відповідач заперечував проти позовних вимог та вказував на наявність шахрайських дій, внаслідок яких позивач звернувся до суду про стягнення з нього грошових коштів у розмірі 155 158 грн. 00 коп., у той же час, відповідач стверджує, що ним не здійснювалася реєстрація Фізичної особи - підприємця, також відповідач не здійснював дій щодо відкриття банківського рахунку, його нічого не відомо про існування вказаного рахунку, також відповідачу не відомо яким чином відбулося перерахування грошових коштів на рахунок Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича, а також подальша доля вказаних грошових коштів.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 14.01.2025 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, а саме: по 02.03.2025 включно, а також, у підготовчому засіданні 14.01.2025 судом протокольно було оголошено перерву до 13.02.2025.

Крім того, з метою всебічного і повного з`ясування всіх фактичних обставин у справі, а також надання об`єктивної оцінки доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважав за необхідне постановити ухвали від 20.01.2025 про витребування доказів, а саме:

- у Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради: належним чином засвідчені паперові копії документів, що містяться в реєстраційній справі Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича (зокрема, перелік документів, які були надані для реєстрації Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича із зазначенням особи, яка звернулася із заявою про таку реєстрацію; відомості щодо форми звернення та всі інші документи, які містяться в реєстраційній справі);

- в Акціонерного товариства "Універсал Банк": докази та інформацію по рахунку № НОМЕР_2 : щодо дати та підстав відкриття рахунку № НОМЕР_2 ; особи, яка звернулася до банку із заявою про відкриття рахунку № НОМЕР_2 ; перелік документів, які були надані банку, а також, належним чином засвідчені копії вказаних документів; банківську виписку по рахунку № НОМЕР_2 з рухом коштів та залишок з моменту його відкриття і станом на теперішній час.

Від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшов лист про надання документів (вх. суду № 3769/25 від 27.01.2025), в якому повідомлено про те, що на виконання ухвали суду від 20.01.2025 департамент надає копії документів з електронної реєстраційної справи № 4136 Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича та зазначає, що з урахуванням того, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Дербілов Даніїл Дмитрович був зареєстрований онлайн 05.11.2024 як фізична особа - підприємець, через Єдиний портал державних послуг "Дія", реєстраційна справа на паперових носіях відсутня.

Також, від Акціонерного товариства "Універсал Банк" надійшов лист (вх. суду №3993/25 від 28.01.2025), в якому банк за результатом виконання ухвали суду від 20.01.2025, надає до суду інформацію по рахунках, які відкрито на ім`я ФОП Дербілов Даніїл Дмитрович, а саме: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

У подальшому, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про забезпечення позову (вх. суду № 4093/25 від 29.01.2025), в якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича у національній валюті України (гривня), що знаходяться на всіх відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, в тому числі на рахунках НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві "Універсал Банк" (ідентифікаційний код 21133352), а також, на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову, у межах суми 155 158 грн. 00 коп.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" посилається на таке:

- предметом позову є визнання правочину недійсним та стягнення 155 158 грн. 00 коп. Позов мотивовано тим, що волевиявлення на вчинення правочину та оплату рахунків відповідачу у позивача не було. Жодних правовідносин між сторонами не має, послуги не замовлялись. Так, 12.11.2024, вночі, з 00:02 год. по 01:09 год. з IP адреси НОМЕР_1 , яка не належить позивачу, без волі позивача, внаслідок шахрайських дій наразі невстановлених осіб, були сформовані платіжні доручення, підписані ключами (КЕП/ЕЦП) позивача та направлені в банк, після чого грошові кошти були списані на рахунок відповідача. Про вказані обставини було повідомлено банк, направлено звернення до кіберполіції та подано заяву про кримінальне правопорушення за статтею 190 частини 5 Кримінального кодексу України, а 14.11.2024 позивач отримав талон-повідомлення від поліції про реєстрацію його заяви за № 13832;

- заявник зазначає, що 20.01.2025 судом було прийнято ухвалу, якою витребувано в Акціонерного товариства "Універсал Банк" докази та інформацію по рахунку № НОМЕР_3 , а саме: щодо дати та підстав відкриття рахунку; особи, яка звернулася до банку із заявою про відкриття рахунку; перелік документів, які були надані банку, а також, належним чином засвідчені копії вказаних документів; банківську виписку по рахунку з рухом коштів та залишок з моменту його відкриття і станом на теперішній час, а 28.01.2025 на адресу суду надійшов лист від АТ "Універсал Банк" з додатками, в яких міститься інформація, що на рахунок відповідача від позивача надійшли кошти на загальну суму 155 158 грн. 00 коп. У подальшому ці кошти були переведені на окремий рахунок відповідача № НОМЕР_4 в цьому ж банку;

- заявник зауважує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду, у зв`язку з тим, що є ризик перерахування або зняття грошових коштів відповідачем з рахунку. Такий ризик виявляється, у тому числі, у зв`язку з наступним: відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець - 05.11.2024 (менше місяця тому); вид діяльності відповідача - неспеціалізована оптова торгівля (при тому, що оплата була за послуги); відповідач 09.06.2005 року народження, тобто йому 19 років (що в поєднанні з датою реєстрації не може свідчити про тривалу підприємницьку діяльність, стабільність, надійність); відсутні будь-які домовленості між позивачем та відповідачем; списання коштів було зроблено через формування платіжних доручень в нічний час, з IP адреси НОМЕР_1 , яка не належить позивачу, внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб;

- також, заявник вказує, що застосування саме накладення арешту на грошові кошти відповідача, з-поміж інших варіантів забезпечення, обґрунтовується тим, що саме з банківського рахунку позивача ( НОМЕР_5 в АТ "Райффайзен Банк" МФО 380805) на банківський рахунок відповідача ( НОМЕР_3 в АТ "Універсал Банк") були списані кошти, які в подальшому були переведені на окремий рахунок відповідача НОМЕР_4 в цьому ж банку.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до вказаної норми закону, Товариством з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича у національній валюті України (гривня), що знаходяться на всіх відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, в тому числі на рахунках НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві "Універсал Банк", а також, на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову, у межах суми 155 158 грн. 00 коп.

На думку позивача невжиття заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення виконання рішення суду або взагалі унеможливить його виконання.

У частині 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" про забезпечення позову, вважає за необхідне її задовольнити, з огляду на наступне.

Так, під час розгляду даної справи судом було враховано, що відповідач заперечує проти позовних вимог та вказує на наявність шахрайських дій, внаслідок яких позивач звернувся до суду про стягнення з нього грошових коштів у розмірі 155 158 грн. 00 коп., у той же час, відповідач стверджує, що ним не здійснювалася реєстрація Фізичної особи - підприємця, також відповідач не здійснював дій щодо відкриття банківського рахунку, його нічого не відомо про існування вказаного рахунку, також відповідачу не відомо яким чином відбулося перерахування грошових коштів на рахунок Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича, а також подальша доля вказаних грошових коштів.

Враховуючи вказане, з метою всебічного і повного з`ясування всіх фактичних обставин у справі, а також надання об`єктивної оцінки доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважав за необхідне з`ясувати інформацію щодо висловлених відповідачем заперечень шляхом витребування доказів, зокрема, в Акціонерного товариства "Універсал Банк", в якому у відповідача фактично відкритий рахунок.

За результатом вказаної процесуальної дії, банком було надано інформацію щодо банківського рахунку відповідача № НОМЕР_3 , з якої вбачається, що грошові кошти у розмірі 155 158 грн. 00 коп., які дійсно зараховані на рахунок відповідача з рахунку позивача та є сумою заборгованості відповідача в даній справі, 13.12.2024 були перераховані з рахунку № НОМЕР_3 на інший рахунок відповідача в цьому банку - № UA0016233.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам, викладеним у заяві про забезпечення позову, суд виходить із наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Частиною 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що кожному, гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Як наголосив Європейський суд у справі "Горнсбі проти Греції" виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Так, право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997 пункт 40. Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" v. Італії (Immobiliare Saffi v. Italy), (GCJ. N 22774/93, n. 66. ECHR 1999-V).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У пункті 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

По суті, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном або грошовими коштами, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна або про стягнення грошових коштів.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

При розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3)співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами (вказаний правовий висновок міститься у пунктах 47-48 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 09.06.2023 у справі № 37з-23, від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23, від 11.12.2023 у справі №904/1934/23 та від 07.11.2024 у справі № 915/538/24).

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості (аналогічний правовий висновок викладений у пункті 24 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову (аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання недійсним правочину та стягнення грошових коштів у розмірі 155 158 грн. 00 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать Фізичній особі - підприємцю Дербілову Даніїлу Дмитровичу, що знаходяться на всіх відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, в тому числі на рахунках НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві "Універсал Банк" (ідентифікаційний код 21133352), а також, на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову, у межах суми 155 158 грн. 00 коп. (тобто в межах суми заявлених позовних вимог).

Судом відзначено, що накладення арешту на грошові кошти боржника в межах заявленої суми стягнення співвідноситься з предметом позову про стягнення грошових коштів, крім того, вбачається безпосередня наявність взаємозв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому вжиття судом такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Також, враховуючи отриману від банку інформацію щодо руху коштів на рахунках відповідача, відповідно вбачаються наявні підстави вважати, що в разі задоволення позовної заяви можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання рішення суду.

Суд зауважує, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалено на користь позивача. За таких обставин вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича у будь-який момент розпорядитися належними йому грошовими коштами) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає достатньо обґрунтованим припущення, що ненакладення арешту на грошові кошти відповідача в межах 155 158 грн. 00 коп. може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм".

Здійснивши оцінку адекватності обраного заявником заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах ціни позову, суд дійшов висновку, що запропонований захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав боржника, оскільки грошові кошти фактично залишаться у володінні Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича та буде обмежено лише можливість розпоряджатися ними на час розгляду справи в суді.

З огляду на обставини справи в їх сукупності, встановивши, що обраний заявником захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав і зможе забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вбачає за доцільне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Фізичній особі - підприємцю Дербілову Даніїлу Дмитровичу, що знаходяться на всіх відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, а також, на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову, у межах суми 155 158 грн. 00 коп.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Наразі суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені позивачем заходи забезпечення позову обґрунтованими, адекватними та співмірними із позовними вимогами та такими, що забезпечують збалансованість інтересів сторін.

Керуючись статтями 42, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти Фізичної особи - підприємця Дербілова Даніїла Дмитровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у національній валюті України (гривня), що знаходяться на всіх відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, в тому числі на рахунках НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві "Універсал Банк" (ідентифікаційний код 21133352), а також, на грошові кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали про забезпечення позову, в межах суми 155 158 грн. 00 коп.

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Веллтекс-Прайм" (вулиця Дальницька, будинок 44Б, м. Одеса, 65005; ідентифікаційний код 44725467).

Боржником за даною ухвалою є: Фізична особа - підприємець Дербілов Даніїл Дмитрович ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили - 29.01.2025, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в строк до 30.01.2028.

Ухвала з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа. В силу статті 129-1 Конституції України та статті 144 Господарського процесуального кодексу України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали підписаний - 29.01.2025.

Суддя Ю.В. Фещенко