ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4889/24

за позовом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", м. Київ в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", м. Вільногірськ, Дніпропетровська область,

до Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, м. Вільногірськ, Кам`янський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 19 817 601, 02 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Вереніч Д.Е.

Представники:

від позивача: Кулик С.А.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 19 817 601, 02 грн., з яких: 13 354 282, 62 грн. - сума основного боргу, 4 965 269, 62 грн. - пеня, 434 374, 74 грн. - 3% річних, 1 063 674, 04 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення питною водою №204-2 від 31.01.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2024 року відкрито провадження у справі №904/4889/24, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позов підтвердив факт наявності заборгованості в заявленому до стягнення розмірі (13 354 282,62 грн). Просив суд зменшити розміру пені та відстрочити виконання рішення суду на один рік. Відповідне клопотання мотивовано тим, що спірна сума заборгованості виникла не з вини Відповідача, а у зв`язку з неможливістю оплати послуг через арешт рахунків підприємтсва.

Позивач проти зменшення розміру пені та відстрочення виконання рішення суду заперечував.

24.12.2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні на 21.01.2025 року.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 21.01.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши зміст та підстави вимог позивача, оголосивши стисли зміст заперечень відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2019 року між Позивачем (Виробником) та Відповідачем (Споживачем) був укладений Договір про надання послуг із забезпечення питною водою № 204-2 (далі Договір).

Згідно п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виробник бере на себе зобов`язання надати послугу із забезпечення Споживача питною водою, відповідно до Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Правил користування системами централізованого комунального водопостачання водовідведення в населених пунктах України затверджених наказом №190 від 27.06.2008 року Міністерства з питань ЖКГ України зі змінами та доповненнями (далі Правил), а Споживач зобов`язується оплатити надані послуги.

Відповідно до п. 1.2. Договору Виробник бере на себе зобов`язання надати послугу із забезпечення Споживача питною водою в обсязі - 2300,0 тис.м3 на рік, згідно з розрахунком обсягів споживання питної води помісячно (Додаток №1).

Тариф на послуги із забезпечення питною водою (далі - Послуги) становить: - тариф без ПДВ - 8,55 грн. за м3 , ПДВ - 1,71 грн, тариф з ПДВ - 10,26 грн. за м3 . (п. 2.1. Договору).

Пунктами 2.2., 2.3. Договору визначено, що сума Договору складає 23 598 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 3 933 000,00 грн. У разі зміни уповноваженими органами цін (тарифів) на послуги вони, є обов`язковими для Сторін за цим Договором з моменту введення їх в дію уповноваженим органом.

Облік відпущеної питної води здійснюється засобами вимірювальної техніки, які пройшли державну метрологічну повірку та занесені до Державного реєстру. Прилад обліку повинен розташовуватися на мережах Споживача на межі балансової належності трубопроводів питної води Виробника та Споживача, згідно з Додатком №2 та Додатком №3, які є невід`ємною частиною даного Договору. (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Відповідно до п. 3.6. Договору фактична кількість питної води узгоджується в Акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується у двох примірниках уповноваженими представниками Виробника й Споживача в останній день поточного місяця та передається Споживачу разом з рахунком.

Згідно п. 4.1., 4.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплату за надані послуги із забезпечення питною водою Споживач здійснює на підставі рахунків на оплату, наданих Виробником, відповідно до Акту наданих послуг.

Рахунок за надані послуги підлягає оплаті Споживачем у національній валюті - гривні. Надані послуги підлягають оплаті Споживачем протягом 30-ти календарних днів після закінчення місяця, в якому надавалися послуги (п.п. 4.3., 4.4. Договору).

На виконання умов вказаного Договору, в період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, Позивач надав Відповідачу послуги із забезпечення питною водою в обсязі 1 082 452,0000 м3 на загальну суму 13 354 282,62 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг №ОУс-000047 від 31.01.2023р., №ОУс-000095 від 28.02.2023р., №ОУс-000114 від 31.03.2023р., №ОУс-000206 від 30.04.2023р., №ОУс-000262 від 31.05.2023 р., №ОУс-000314 від 30.06.2023 р., №ОУс-000380 від 31.07.2023р., №ОУс-000450 від 31.08.2023р., №ОУс-000458 від 30.09.2023р., №ОУс-000568 від 31.10.2023р., №ОУс-000586 від 30.11.2023 р., № ОУс-000656 від 31.12.2023 р. (а.с. 15-20).

Відповідач за надані послуги не розрахувався, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі суму 13 354 282,62 грн.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості суду не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 11.2. Договору, сторони визначили, що Споживач несе відповідальність за несвоєчасну оплату за надані послуги. Споживач сплачує виробнику пеню, яка нараховується в розмірі подвійної облікової ставка Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня за кожен день такого прострочення. Нарахування пені починається з першого дня прострочення та припиняється у день виконання споживачем своїх зобов`язань.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за загальний період прострочення з 03.03.2023 року по 21.10.2024 року, розмір якої за наданим розрахунком становить 4 965 269, 62 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального закону, позивач вимагає стягнення з відповідача суми трьох процентів річних за період прострочення з 03.03.2023 року по 21.10.2024 року в розмірі 434 374, 74 грн., а також, інфляційних втрат в розмірі 1 063 674, 04 грн. за вказаний період.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені, відсотків річних та інфляційних втрат, і встановлено, що нарахування здійснено арифметично правильно.

Відповідач просить суд про зменшення розміру пені та відстрочення виконання рішення суду на один рік, мотивуючи це тим, що заборгованість перед Позивачем виникла не з вини Відповідача, а через неможливість оплати за поставлену воду в зв`язку з арештом рахунків підприємства, що накладений органами виконавчої служби за заявами Позивача (примусове стягнення сум боргу за попередні роки).

У зв`язку з наведеними обставинами Відповідач зазначає, що він не може здійснювати господарську діяльність, його баланс має негативний показник, і з року в рік борг підприємства лише збільшується. Всі кошти, що надходять на рахунки Відповідача від мешканців міста та споживачів-суб`єктів господарювання органами державної виконавчої служби і так направляються Позивачу. За таких умов, Відповідач не має можливості розпоряджатися своїми коштами та здійснювати сплату Позивачу поточних сум за поставлену воду.

Позивач заперечує проти зменшення розміру пені та відстрочення виконання рішення суду посилаючись на наступні обставини. Після отримання питної води від Позивача по тарифу 10,26 грн. за м3 Відповідач здійснює постачання питної води для населення, бюджетних установ та інших споживачів за тарифом 22,96 грн. за м3, відповідно до тарифів з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Відповідача, затверджених рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області №406/0/7-21 від 15.12.2021 року. Відповідач під час постачання води населенню, бюджетним установам та іншим споживачам отримує наступний дохід: 22,96 грн. за м3 - 10,26 грн. за м3 = 12,70 грн. за м3, що складає 123,78 % від тарифу, за яким Відповідач отримує питну воду. Отже, твердження Відповідача, що він є лише транспортувальником не звільняє його від необхідності оплати постачання питної води, оскільки останній за свою діяльність отримує плату.

Відповідно до частини першої статті 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойка має подвійну правову природу - є одночасно способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником. Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Водночас застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За частиною другою статті 233 ГК України якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Подібні норми також містить частина третя статті 551 ЦК України, яка визначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України надають суду право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Тобто, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин (частина третя статті 551 ЦК України), господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.08.2021 у справі № 911/378/17 (911/2223/20)).

Суд звертає увагу, що сума пені, стягнення якої вимагає Позивач у даній справі (4 965 269,62 грн.), становить більше третини суми основного боргу (13 354 282,62 грн.), а отже, заявлена до стягнення неустойка очевидно є неспівмірною, оскільки наслідки невиконання боржником зобов`язань вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання.

З огляду на викладене, а також враховуючи соціальну значущість Відповідача, який є комунальним підприємством, на яке покладено функції надання послуг з транспортування та постачання питної води в м. Вільногірськ, суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 30% до 3 475 688, 73 грн.

Щодо клопотання Відповідача відстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, Позивач має довести, наявність відповідних джерел фінансування, із яких підприємство матиме можливість виконувати рішення суду після надання відстрочки.

Відповідач не надав доказів в підтвердження існування реальної можливості виконання рішення суду після спливу строку, на який заявник просить відстрочити його виконання, що свідчить про те, що така заява не спрямована на забезпечення фактичного, повного виконанню рішення суду, у зв`язку із чим, суд вважає, що її задоволення матиме наслідком лише необґрунтовану затримку виконання рішення, що негативно вплине на права та охоронювані законом інтереси Позивача у даній справі.

За викладених вище обставин заява Відповідача про відстрочення виконання судового рішення підлягає відхиленню.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором, є підставою для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 18 328 020, 13 грн., з яких: 13 354 282, 62 грн. основного боргу, 3 475 688, 73 грн. пені, 434 374, 74 грн. 3% річних, 1 063 674, 04 грн. інфляційних втрат,

Відповідно до приписів ч. 9 ст. 129 ГПК України, незалежно від результатів вирішення спору, витрати зі сплати судового збору в повному обсязі покладаються на відповідача, як сторона внаслідок неправильних дій якої виник даний спір.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 233, 236-241, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс" Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Молодіжна, буд. 53, ) на користь Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, ) в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Степова, буд. 1, ) 13 354 282, 62 грн. основного боргу, 3 475 688, 73 грн. пені, 434 374, 74 грн. 3% річних, 1 063 674, 04 грн. інфляційних втрат, 237 811, 22 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду - відхилити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.01.2025

Суддя О.В. Ліпинський