ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1156/24
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,

Секретар судового засідання Куцанюк Й. С.,

за участю: представника позивача - Белей О. Б.,

представника відповідача - Куриляк І. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", вул. Б. Хмельницького, буд. 59 А, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., 76007,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Байди Володимира Анатолійовича, АДРЕСА_1 , про стягнення 79 461,30 грн, з яких 62 964,87 грн - основний борг, 12 535,77 грн - інфляційні втрати , 3 717,79 грн - 3 % річних ; 242,87 грн - пені та стягнення судового збору,

встановив, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 62 964,87 грн - основного боргу, 12 535,77 грн - інфляційних втрат, 3 717,79 грн - 3 % річних ; 242,87 грн - пені та стягнення судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що відповідач, як власник нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: вул. Незалежності,11 в м. Івано-Франківську, площами 23,2 м.кв. та 252,1 м.кв., всупереч Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2028 №315 (далі Методика розподілу), умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019 №830, ЦК України, ГК України, не виконав зобов`язання і не оплатив отримані комунальні послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб опалення, у заявленому до стягнення розмірі. Плата за послугу розрахована у відповідності до вищевказаних нормативних актів, виходячи з розміру тарифу та обсягу споживання. При цьому, позивач вказав на те, що в даному випадку, будинок в якому розташовані нежитлові приміщення не обладнаний приладом обліку теплової енергії, відтак, розрахунки позивача базуються на положеннях Методики, що 25% спожитої будинком (який є 5 - поверховим) теплової енергії витрачені на загальнобудинкові потреби опалення будинку (зокрема на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку, що є спільною власністю всіх співвласників будинку), і участь на оплату цієї спожитої теплової енергії несуть всі власники житлових та нежитлових приміщень будинку пропорційно до площі належних їм приміщень, незалежно від того, чи такі приміщення відключені від центрального опалення. Нежитлові приміщення знаходяться в межах стін житлового будинку, який підключений до мереж централізованого опалення, відповідно, споживання теплової енергії за період 01.12.21 - 01.10.2024 наведено в таблиці, в якій зазначено загальнобудинкові потреби, Гкал, тариф у грн. за Гкал та розраховано абонентську плату за обслуговування. Тарифи на послуги затверджені рішеннями виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, зокрема, від 13.01.2022 та становили на січень 2022 - 9675, 89 грн за Гкал. Інформацію, щодо здійснених нарахувань позивач означував у рахунках - фактурах, копії яких долучив до позову. В підтвердження факту надання послуг вказав на рішення виконавчого комітету Івано - Франківської міської ради про початок опалювального сезону та його закінчення за періоди 2021-2022; 2022-2023; 2023.

За несвоєчасне виконання зобов`язання позивач нарахував відповідачу заявлені до стягнення інфляційні втрати, річні і пеню.

Крім того, до заявленої суми, позивач, на підставі наказу ДМП "Івано -Франківськтеплокомуненерго" №271 від 01.12.2021, включив плату за абонентське обслуговування у розмірі 10, 70 грн/місяць.

В підтвердження вимог надав суду копії: виписки з ЄДРЮОФОПГФ щодо позивача та відповідача, інформації з державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №292994444 від 28.12.2021, типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.12.2021, наказу №271 від 01.12.2021, претензії №06/1370 від 10.11.2023, рішень від 13.01.2022 №19, від 06.10.2022 №948, реєстрів рахунків та актів виконаних робіт за грудень 2021 - жовтень 2024, рахунків-фактур №479 від 11.01.2022, №474 від 08.02.2022, №474 від 10.03.2022, №475 від 07.04.2022, №471 від 04.05.2022, №461 від 06.06.2022, №456 від 05.07.2022, №453 від 03.08.2022, №463 від 06.09.2022, №456 від 05.10.2022, №446 від07.11.2022, №440 від 09.12.2022, №437 від 05.01.2023, №436 від 07.02.2023, №432 від 07.03.2023, №433 від 06.04.2023, №433 від 03.05.2023, №435 від 05.06.2023, №429 від 05.07.2023, №428 від 03.08.2023, №426 від 05.09.2023, №417 від 04.10.2023, №415 від 08.11.2023, №415 від 06.12.2023, №417 від 08.01.2024, №409 від 06.02.2024, №411 від 06.03.2024, №410 від 11.04.2024, №410 від 07.05.2024, №408 від 04.06.2024, №397 від 02.07.2024, №394 від 05.08.2024, №395 від 03.09.2024, №397 від 03.10.2024, №403 від 07.11.2024, розрахунку заборгованості, даних по оплатах за 2021-2024.

За наслідками розгляду позову, суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання по суті (враховуючи здійснення розгляду даної справи у спрощеному провадженні).

Відповідач відзиву не направив, але в судовому засіданні представниця, щодо позову заперечила та вказала на те, що позов є безпідставним, її довіритель зазначив, що будинок взагалі немає приладів через які могло здійснюватись постачання теплової енергії позивачем, а відтак, не зрозуміло на чому саме базуються розрахунки позивача спожитої будинком теплової енергії, що витрачені на загальнобудинкові потреби опалення будинку (зокрема на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку, що є спільною власністю всіх співвласників будинку), чи вираховується розподіл комунальних послуг пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень чи спрощено.

Позивач вказала на те, що будинок під`єднаний до мереж, відповідно, в силу рішень про початок опалювальних сезонів, послуги, плата за надання яких заявлена, відповідачем отримана.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, вважає, що у позові слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом позову є стягнення заборгованості зі сплати нарахованої абонентської плати та отриманих послуг у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення і стягнення інфляційних, річних і пені, які нараховані в зв`язку з несвоєчасною оплатою, абонентської плати за обслуговування.

Отже, доведенню підлягає факт надання послуг у тій кількості та порядку, плату за отримання якої нараховано і заявлено до стягнення в зв`язку з невиконанням обов`язку по її сплаті.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші павочини; інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного зконодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст.11 ЦК України).

Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення встановлено Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка затверджена Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358) (далі Методика).

Так, згідно Методики, у разі, якщо у будівлі/будинку незалежно від наявності або відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії відсутні приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення, та усі приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, то обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення окремо не визначається, а входить до загального обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення.

Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як сума показань вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії, у разі оснащення ними 100 % МЗК та допоміжних приміщень, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення.

Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (Qопалфунк.в.б.с) розраховується за формулою де враховано наступні вихідні дані :перевідний коефіцієнт одиниць вимірювання фізичних величин, Вт*год у Гкал; питомі теплові втрати ізольованих трубопроводів, які прокладаються в підвалах, техпідпіллях на горищі, Вт/м; питомі теплові втрати трубопроводів, ізоляція на ділянках яких відсутня або порушена, збільшуються на 100 %; довжина трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, м; фактична кількість годин надання послуги з постачання теплової енергії у розрахунковому періоді, годин.

Якщо приготування теплоносія для потреб опалення відбувається поза межами будівлі/будинку і приміщення всіх споживачів у будівлі/будинку оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як різниця між обсягом теплової енергії, визначеним на підставі показань вузла (вузлів) комерційного обліку, та сумарним обсягом спожитої теплової енергії на опалення житлових/нежитлових приміщень споживачів, що визначається з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії та мінімального споживання теплової енергії в цих приміщеннях.

При постачанні теплової енергії до індивідуального теплового пункту будівлі/будинку та у разі, якщо приміщення всіх споживачів у будівлі/будинку оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як різниця між обсягом теплової енергії, визначеним на підставі показань вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії, та сумою обсягів: обсягу теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, та сумарного обсягу спожитої теплової енергії на опалення житлових/нежитлових приміщень споживачів, що визначається з урахуванням показань вузлів розподільного обліку теплової енергії та мінімального споживання теплової енергії в цих приміщеннях.

У разі відсутності встановлених вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається відповідно до проекту будівлі/будинку або за результатом енергоаудиту. Рішення про застосування (не застосування) результатів енергетичного аудиту приймається співвласниками будівлі/будинку в міжопалювальний період, про що письмово повідомляється виконавець розподілу комунальної послуги.

У разі, якщо є відсутнім проект на будівлю/будинок та є наявним результат енергоаудиту, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається за результатами енергоаудиту. У разі, якщо після проведення енергоаудиту відбулись зміни в системі теплопостачання будівлі/будинку, то результати енергоаудиту не можуть бути застосовані.

У разі відсутності проекту на будівлю/будинок та результатів енергоаудиту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений розрахунково за формулою де повинні братись за основу наступні вихідні дані: фактичний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії у розрахунковому періоді, Гкал; загальна площа МЗК та допоміжних приміщень (незалежно від наявності опалювальних приладів) у будівлі/будинку, окрім підвалів, техпідпіль та горищ, м. кв.; загальна опалювальна площа будівлі/будинку, окрім підвалів, техпідпіль та горищ, м. кв.; обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, Гкал.

У разі відсутності даних щодо загальних площ для розрахунків у відповідності до формули 24 цієї Методики для типових будівель/будинків можуть бути застосовані площі, визначені на базі проектних площ відповідної серії будівлі/будинку.

У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.

Визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.

Обсяг споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби (Qопз.б.п) опалення визначається за формулою де в основі наступні вихідні дані: визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, Гкал; коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку та розраховується за формулою, де вихідними даними є опалювальна площа приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку, м. кв.; загальна опалювальна площа будівлі/будинку, м.кв.

Для МЗК та допоміжних приміщень не здійснюються донарахування обсягів спожитої теплової енергії, які стосуються претензій щодо кількості та/або якості наданих послуг, споживання обсягу менше мінімальної частки середнього питомого споживання.

Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком.

Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Отже, визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, визначається за формулами, при обчисленні яких застосовуються вихідні дані, залежно від обставин.

В даному випадку позивач вказав на те, що будинок не обладнаний приладами обліку теплової енергії, відтак, розрахунки позивача базуються на положеннях Методики, що 25% спожитої будинком (який є 5 - поверховим) теплової енергії витрачені на загальнобудинкові потреби опалення будинку (зокрема, на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку, що є спільною власністю всіх співвласників будинку), і участь на оплату цієї спожитої теплової енергії несуть всі власники житлових та нежитлових приміщень будинку пропорційно до площі належних їм приміщень, незалежно від того, чи такі приміщення відключені від центрального опалення, відповідно, презюмується, що позивач здійснював розрахунок у відповідності до п.8 розділу 1V Методики, тобто спрощено, і як, наслідок, повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту zвідкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку (як це передбачено п. 9. розділу 1V Методики) та вирахуваний за формулою, вихідні дані якої становлять: визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, Гкал; коефіцієнт, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку та розраховується за формулою, де вихідними даними є опалювальна площа приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку, м. кв.; загальна опалювальна площа будівлі/будинку, м.кв (ч.2 п. 9 розділу 1V Методики).

При цьому, з урахуванням п. 12 розділу 1V Методики, обсяг споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби, опалення, визначений за вищевказаною формулою, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення)пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

З матеріалів справи суд встановив, що позивач в підтвердження отримання послуг відповідачем на суму понад 60 тис. грн, надав суду типовий договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021, рішення Івано-Франківської міської ради про встановлення тарифу на послуги з постачання теплової енергії (грн/Гкал) та рахунки, які містять відомості про кількість, вартість, суму до оплати та номер угоди (на певних рахунках означено договір№856).

Однак, з поданих доказів суд не може встановити які саме вихідні дані взяті позивачем для обрахунку обсягу спожитої у будівдівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, зокрема, скільки співвласників будинку між якими пропорційно розподіляється до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень обсяг теплової енергії, який витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, загальна опалювальна площа, яка поверховість приміщення, у випадку обрахування таких площ без даних щодо загальних площ для розрахунків, обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, Гкал., та інших даних, які були взяті до уваги позивачем при розрахунку заявленої суми.

Подані суду відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підтверджують реєстрацію права відповідача на майно площею понад 200 м.кв., однак, не підтверджують того, що обсяг розраховано пропорційно до загальних/опалювальних площ/ об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Отже, з урахуванням викладеного, відсутності доказів, які підтвердять вихідні дані взяті для розрахунку кількості спожитої теплової енергії в місцях загального користування, а, відповідно, отримання відповідачем послуг на заявлену до стягнення суму, позов є необґрунтованим.

Посилання на те, що факт надання таких послуг підтверджується рішенням виконавчого комітету ради про початок опалювальних сезонів за означені позивачем періоди, судом не приймається, оскільки такі рішення підтверджують лиш те, що є таке рішення, як почати чи припинити опалювальний сезон, а не факт надання послуги ДПМ по теплопостачанню теплової енергії у місця загального користування в багатоквартирному будинку на суму понад 62 тис. грн.

Посилання на позиції ВС, викладені в постановах від 22.12.2020, від 26.09.2018, від 29.04.2020, що винесені у справах №311/3489/18; № 703/58/16-ц, №915/641/19, судом не приймаються, оскільки викладені позиції не позбавляють обов`язку довести сторону те, на що вона посилається, як на підставу своїх вимог, зокрема, факт надання послуг у обсязі, вартість якого заявлено до стягнення.

Посилання на вимоги ЦК України, яким обумовлено обов`язок виконувати зобов`язання, які виникли з договору також судом не приймаються, оскільки не нівелюють вищевказаних обставин.

Не приймається судом і посилання на наказ позивача №271 від 01.12.2021 року, як на підставу нарахування, і як наслідок стягнення плати за абонентське обслуговування абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами, оскільки відсутні документи в підтвердження виконання позивачем, як виконавцем комунальних послуг за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, надання споживачу (відповідачу) послуг відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, тобто виконання позивачем обов`язків, які є предметом договору (типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.12.2021), невиконання якого мало наслідком подання даного позову.

Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води) (ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги")

Порядок розрахункуплати за абонентське обслуговування та її граничний розмір у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 808, розробником якої є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, функції якого на сьогодні виконуються Міністерством розвитку громад та територій України.

Визначення та встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальним договором або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України ( ст. 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, належать: встановлення методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії, а також послуги з управління побутовими відходами) у багатоквартирних будинках та інших будівлях, де налічуються два або більше споживачів (ст. 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

За наведеного алгоритму дій, спрямованого на визначення що є абонентською платою, за яких умов нараховується, справляється, розраховується, саме посилання на наказ позивачем про встановлення її розміру та на публічний договір розміщений на сайті, не є підставою для задоволення вимог, які виникли в зв`язку з невиконанням зобов`язань, зобов`язань, що виникають за умов, дотримання яких позивачем не доведено.

Будинок в якому знаходяться нежитлові приміщення, власником яких є відповідач і, відповідно, якому нараховано заявлену до стягнення плату за теплову енергію витрачену на загальнобудинокві потреби, є пам`яткою архітектури місцевого значення Івано-Франківська (житловий будинок та контора фірми Гаусвальда (мур.), другою найвищою кам`яницею у місті, яка належала Каролеві Гаусвальду побудовано і споруджена 1914р, що ставить під сумнів факт створення позивачем умов для використання будівлі, споруди відповідно до сучасних потреб (функцій), як правило відмінних від первісних, зокрема, в частині створення умов для надання послуг, плату за які заявлено до стягнення.

Відповідно до статей 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене та те, що позивач належними і допустимими доказами не довів суду обставин на які посилається, як на підставу вимог, зокрема обставин які були підставою для формування вихідних даних взятих для розрахунку (кількості споживачів між якими розподілено, площі, обсяги та інші відомості), керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарсько процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.02.2025

Суддя І. М. Скапровська