РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2025Справа № 910/14093/24

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпроперті" (01103, Україна, місто Київ, вулиця Німанська, будинок, 10)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг Київ" (73003, місто Херсон, вулиця Рішельєвська, будинок 71, квартира 10)

про стягнення 139 067 грн 28 коп.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпроперті" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг Київ" про стягнення 139 067 грн 28 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між позивачем та відповідачем договору суборенди № СО-223 від 21.10.2023 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати суборендної плати та компенсаційних платежів, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 139 067 грн 28 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 відкрито провадження у справі № 910/14093/24, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

26.12.2024 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося поштове відправлення за № 296, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (73003, місто Херсон, вулиця Рішельєвська, будинок 71, квартира 10), було направлено ухвалу від 20.11.2024, із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання (довідка ф. 20 від 16.12.2024).

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 вручена відповідачу 16.12.2024.

Станом на 28.01.2025 відповідачем вимог ухвали суду від 20.11.2024, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариства з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг Київ" не скористалася наданими їй процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестпроперті" (орендар за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг Київ" (суборендар за договором, відповідач у справі) укладено договір суборенди № СО-223, відповідно до умов якого орендар передав суборендару за плату на певний строк у користування нежитлові приміщення, а саме морозильну камеру №55, площею 10 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Білецького, 34 (далі-об`єкт суборенди), тоді як суборендар зобов`язався прийняти передане йому майно та здійснювати платежі в порядку та у строки встановлені договором.

Відповідно до пункту 4.1 договору суборендар сплачує на користь орендаря в порядку та на умовах передбачених даним договором наступні платежі, а саме суборендну плату за об`єкт суборенди, що за один календарний місяць складає 3 450 грн 00 коп. включаючи ПДВ (пункт 4.1.1. договору) та компенсації комунальних послуг (пункт 4.1.3. договору).

Згідно з пунктом 4.1.3 договору комунальні послуги складаються з компенсації витрат на водопостачання та водовідведення об`єкту суборенди (пункт 4.1.3.1. договору), компенсації витрат з енергопостачання об`єкта суборенди (пункт 4.1.3.2. договору).

Крім того договором передбачена компенсація експлуатаційних витрат (пункт 4.1.4. договору), які складаються з компенсації адміністративно-господарських послуг з утримання об`єкту суборенди та прибудинкових територій (прибирання місць загального користування, забезпечення внутрішньо-об`єктивного та пропускного режиму, санітарно-технічне обслуговування ,тощо)-у розмірі 15% від вартості суборендної плати за об`єкт суборенди (пункт 4.1.4.1. договору).

Додаткові послуги, визначені пунктами 4.1.5.1, 4.1.5.2 та 4.1.5.4. оплачується за тарифами встановленими орендарем,компенсація вартості послуг, визначених пунктом 4.1.5.3.- за тарифами виконавців таких послуг.

Відповідно до пункту 4.2.1. договору суборендна плата за перший місяць сплачується протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання договору, а починаючи з наступного місяця суборенди і протягом строку дії договору, суборендна плата сплачується передплатою на підставі виставлених рахунків щомісячно, але в будь-якому випадку не пізніше 15 числа поточного (розрахункового) місяця у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендаря.

Згідно пункту 4.4. договору компенсація комунальних послуг (пункт 4.1.3.), компенсація експлуатаційних витрат (пункт 4.1.4), а також оплата додаткових послуг (пункти 4.1.5.1., 4.1.5.2. та 4.1.5.3) здійснюється суборендарем до 15-го числа місяця наступного за звітним.

У відповідно до пункту 4.9 договору датою розрахунку вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендаря.

Відповідно до пунктів 6.1., 6.1.2. суборендар зобов`язаний своєчасно здійснювати суборендні платежі на вимогу орендаря, надавати документальне підтвердження виконання умов оплати, щоквартально письмово оформляти акт звірки взаєморозрахунків та скріплювати його печаткою.

Згідно з пунктом 6.1.12 договору суборендар зобов`язаний повернути об`єкт суборенди орендареві у тому стані в якому він його одержав з урахуванням нормального фізичного зносу.

Відповідно до пункту 3.1. договору даний договір вступає в дію з 21.10.2022 і діє по 31.12.2023.

В свою чергу суборендар не здійснив повного розрахунку згідно умов договору, в наслідок чого виникла заборгованість на суму 40 067 грн 28 коп.

Поряд з наведеним, після завершення дії даного договору відповідач не повернув позивачу орендоване майно та продовжив ним користуватися. Про продовження строку дії договору відповідач не повернув позивачу орендоване майно та продовжив ним користуватися. Про продовження строку дії договору чи необхідність демонтажу обладнання відповідач не повідомляв.

Як зазначалося раніше, строк дії договору становить до 31.12.2023. Відповідач зобов`язався після припинення дії даного договору повернути об`єкт суборенди позивачу, у тому стані у якому він його одержав з урахуванням нормального фізичного зносу.

За змістом пунктом 10 та пунктом 10.1.1 договору договір припиняє свою дію по закінченню строку дії договору.

Відповідно до частини 1, статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані , в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу,або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Таким чином, починаючи з 01.01.2024 відповідач продовжив користується нерухомим майно порушуючи вимоги договору та закону, оскільки за спливом строку дії договору суборенди не повернув майно позивачу.

Отже, враховуючи приписи частини 2 статті 758 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі подвійної плати за найм речі починаючи з 01.01.2023 по 30.10.2024, що становить 99 000 грн 00 коп.

Таким чином заборгованість за договором складається з плати за договором на суму 40 067 грн 28 коп. та неустойки на суму 99 000 грн 00 коп., разом становить 139 067 грн 28 коп.

Як вбачається з матеріалів справи позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 14.10.2024 №14/10 з вимогами про повернення об`єкта оренди та сплати заборгованості, проте відповіді на претензію не надходило.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами оренди.

Як встановлено частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина 1 статті 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору суборенди № СО-223 від 21.10.2021 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати суборендної плати та компенсаційних платежів, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 139 067 грн 28 коп., що також не було спростовано відповідачем.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку щодо повної та своєчасної оплати суборендної плати та компенсаційних платежів за договором суборенди № СО-223 від 21.10.2021 та факту наявності заборгованості у розмірі 139 067 грн 28 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кідс Кейтеринг Київ" (73003, місто Херсон, вулиця Рішельєвська, будинок 71, квартира 10, ідентифікаційний код 44216411) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестпроперті" (01103, Україна, місто Київ, вулиця Німанська, будинок, 10, ідентифікаційний код 41951545) заборгованість в розмірі 139 067 (сто тридцять дев`ять тисяч шістдесят сім) грн 28 коп. та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька