ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 рокуСправа № 912/2938/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2938/24

за позовом Кропивницької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж"

про стягнення 779 838,40 грн,

представники:

від позивача - Татарко Д.А., виписка з ЄДР;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Кропивницької міської ради, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по вул. Заміській, 3а, в м. Кропивницькому, з кадастровим номером :19:112:0062 у розмірі 779 838,40 грн, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про повернення безпідставно збережених коштів шляхом їх сплати у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, на якій розташовано об`єкт нерухомості від 03.05.2024 № б/н в частині повного повернення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :19:112:0062.

Ухвалою від 29.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2938/24. Постановлено справу № 912/2938/24 розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.01.2025 на 11:00.

06.01.2025 суд відкрив підготовче засідання. У підготовчому засіданні брав участь представник позивача. Відповідач правом на участь в засіданні не скористався, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою від 06.01.2025 суд закрив підготовче провадження у справі № 912/2938/24 та призначив справу № 912/2938/24 до судового розгляду по суті на 27.01.2025 на 11:00 год.

27.01.2025 суд відкрив судове засідання. У судовому засіданні брав участь уповноважений представник позивача. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність заперечень з приводу заявлених позовних вимог.

Органом поштового зв`язку повернуто конверт з вкладенням (ухвала від 06.01.2025) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", який направлявся на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день прославлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Крім того, господарський суд повідомив відповідача про судове засідання у справі № 912/2938/24 телефонограмою від 17.01.2025 № 14, відповідно до якої зв`язатись з відповідачем не вдалось, а також шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судової влади України.

Згідно положень ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.01.2024 № 375970886 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.12.2021 № НВ-021, Товариство з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" набуло право власності на комплекс будівель, який знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Заміська, 3а, на підставі договорів купівлі-продажу від 02.08.2018 та 23.12.2019, посвідчених та зареєстрованих в реєстрі за № 64, № 1542 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н.В. Вказаний комплекс будівель знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :19:112:0062.

Разом з тим, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" та Кропивницькою міською радою 22.10.2024 було укладено Договір оренди земельної ділянки № 47 (а.с. 139-145, т. 2).

Таким чином Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" земельна ділянка з кадастровим номером :37:306:0037 по вул. Заміській, 3а в місті Кропивницькому в період з грудня 2021 року по жовтень 2024 року використовувалась без документів на право користування.

З метою забезпечення сплати в установленому порядку і розмірі плати за користування вищезазначеною земельною ділянкою, Кропивницькою міською радою було направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" лист від 22.02.2024 № 1326/15 про сплату заборгованості за користування земельною ділянкою (а.с. 128-129, т. 2), за результатами розгляду якого між Кропивницькою міською радою (далі - власник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" (далі - фактичний користувач) було укладено Договір про сплату безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки від 03.05.2024 (далі - Договір реструктуризації, а.с. 131 - 133, т. 2).

Відповідно до п. 1.1. та 1.2. Договору реструктуризації фактичний користувач та власник підтверджують, що з моменту оформлення права власності на нерухоме майно за адресою: м. Кропивницький, по вул. Заміська, 3а на підставі Договору купівлі-продажу від 23.12.2019 № 1542 Товариство з обмеженою відповідальністю "Технології і Монтаж", фактично використовує земельну ділянку з кадастровим номером :19:112:0062, яка належить на праві комунальної власності Кропивницькій міській територіальній громаді, без належного документального оформлення права користування нею.

Сторони дійшли згоди про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" на користь Кропивницької міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером 619:112:0062 з дати формування земельної ділянки, а саме за період з 24 грудня 2021 року по 30 квітня 2024 року.

В п. 2.1. Договору реструктуризації сторони погодили розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :19:112:0062 на 2024 рік, згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 13.02.2024 № НВ-024, що становить 10 723 405,00 грн.

Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :19:112:0062 за 2023 рік становить 10 203 049,48 грн (п. 2.2. Договору реструктуризації).

Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :19:112:0062 за 2022 рік становить 8 872 216,94 грн (п. 2.3. Договору реструктуризації).

Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :19:112:0062 за 2021 рік становить 8 065 651,76 грн (п. 2.4. Договору реструктуризації).

Відповідно до п. 2.5. Договору реструктуризації розмір плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :19:112:0062 згідно рішення міської ради від 14 липня 2015 року № 4416 "Про затвердження ставок земельного податку по місту Кіровограду" та рішення міської ради від 20 травня 2021 року № 394 "Про визначення розмірів орендної плати за земельні ділянки комунальної власності міста Кропивницького" становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки:

- за період із 24.12.2021 року по 31.12.2021 року - 5 203,68 грн за 8 днів періоду;

- за період із 01.01.2022 року по 31.12.2022 року - 22 180,54 грн за кожен місяць періоду;

- за період із 01.01.2023 року по 31.12.2023 року - 25 507,62 грн за кожен місяць періоду;

- за період із 01.01.2024 року по 30.04.2024 року - 26 808,51 грн за кожен місяць періоду.

Пунктом 2.6. вищевказаного Договору передбачено, що загальний розмір безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :19:112:0062 за період із 24.12.2021 року по 30.04.2024 року становить 684 695,72 грн.

Згідно п. 3.1. Договору реструктуризації фактичний користувач зобов`язується сплатити безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки з кадастровим номером :19:112:0062 за період із 24 грудня 2021 року по 30 квітня 2024 року шляхом їх сплати у розмірі 684 695,72 грн, протягом 12 місяців рівними частинами не пізніше останнього календарного дня кожного місяця з дня укладення даного договору.

Договір діє з моменту його укладення та до повного виконання зобов`язань, передбаченого ним. (п. 4.1. Договору реструктуризації).

Відповідно до п. 5.1. Договору реструктуризації у разі порушення фактичним користувачем умов Договору, в тому числі п. 3.1. Договору, Власник набуває право звернення до суду з вимогою щодо стягнення в повному обсязі несплачені суми від загальної суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Договір реструктуризації підписано та скріплено печатками уповноважених представників сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору реструктуризації відповідачем 29.07.2024 було сплачено 57 057,98 грн.

Інших оплат від Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" на користь Кропивницької міської ради не надходило, що і спричинило звернення позивача з даним позовом до суду.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ст. 2).

Використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас, ст. 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.

Стаття 120 Земельного кодексу України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на будівлю) до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, ст. 120, 125 Земельного кодексу України, ст. 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією нерухомістю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу належить на праві власності об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель, який знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Заміська, 3а, на підставі договорів купівлі-продажу від 02.08.2018 та 23.12.2019, посвідчених та зареєстрованих в реєстрі за № 64, № 1542 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н.В.

Набутий відповідачем комплекс за нормами ст. 181 Цивільного кодексу України є нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) та органічно і нерозривно пов`язаним з земельною ділянкою з кадастровим номером :19:112:0062. Тому, передача відповідачеві права власності на комплекс будівель автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці будівлі та споруди.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати.

Крім того, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні.

Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно cт. 206 Земельного кодексу України, п.п. 14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо.

Також, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача. Як зазначалося вище, земельна ділянка з кадастровим номером :19:112:0062, на якій розташований належний відповідачу об`єкт нерухомості належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Кропивницького в особі Кропивницької міської ради.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України, підп. 14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України власником майна, фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою), також є територіальна громада м. Кропивницького в особі Кропивницької міської ради.

При цьому, доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою за період з 24.12.2021 року до 21.10.2024 року, зокрема, укладення відповідних договорів оренди з Кропивницькою міською радою та державної реєстрації такого права, матеріали справи не містять. Відповідачем суду не подано.

Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем - Кропивницькою міською радою.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, в тому числі, в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

Згідно норм ст. 1212 - 1214 Цивільного кодексу України навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності. Крім того, за змістом абзацу 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Площа земельної ділянки, яка фактично використовується відповідачем, відповідно до її меж складає 1,5716 га.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України який, відповідно до п. 1.1 ст. 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обов`язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься і у ст. 21 Закону України "Про оренду землі".

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХII Податкового кодексу України.

Підпунктом 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, зокрема, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу з орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підп. 271.1.1. п. 271.1. ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно зі ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Рішенням Кіровоградської міської ради від 14.07.2015 № 4416 "Про затвердження ставок земельного податку по місту Кіровограду" передбачено, що плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктами 5.3-5.5 цього положення.

Відповідно до п. 13.5. Додатку до рішення Кіровоградської міської ради від 14.07.2015 року № 4416 "Про затвердження ставок земельного податку по місту Кіровограду" розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків від нормативної грошової оцінки.

Рішенням Кропивницької міської ради від 20.05.2021 № 394 "Про визначення розмірів орендної плати за земельні ділянки комунальної власності міста Кропивницького" визначено розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності міста Кропивницького. Так, при наданні в оренду земельних ділянок для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості застосовується розмір орендної плати - 3 % від нормативної грошової оцінки землі.

Згідно із Витягом із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 13.02.2024 року № НВ - 024 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :19:112:0062 становить 10 723 405,00 грн.

Суд враховує, що чинне земельне законодавство, в тому числі ст. 20 Закону України "Про оцінку земель", не містить обґрунтування обов`язковості надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожен календарний рік упродовж спірного періоду, а лише зазначає про необхідність фіксування нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки у відповідному витязі; витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19).

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, результатом нормативної грошової оцінки земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), яка надається відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так і за попередній період за умови, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки проведена та не зазнала змін у цей період.

Як вже зазначено, згідно ст. 289.1. Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 289.2. наведеної норми, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

У відповідності до Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться щодо: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років (ст. 18); за результатами бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт (ст. 20).

Відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.01.2024 № 6-280.222-600/2-24 значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік становить 1,051.

За інформацією Держгеокадастру, розміщеною у відкритому доступі, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2022 рік становить для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь) - 1,15.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років, зокрема, становить: 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь).

Суд перевірив розрахунок позивача та вважає його правильним. За період з 24.12.2021 року до 21.10.2024 року відповідач частково сплатив кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :19:112:0062 на суму 57 057,98 грн, заборгованість за вказаний період становить 779 838,40 грн.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

З аналізу змісту норм ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України, абз. 4 ч. 1 ст. 144, абз. 5 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Ураховуючи вище наведене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" на користь Кропивницької міської ради 779 838,40 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Преображенська, буд. 17; ) на користь Кропивницької міської ради (25022, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41; ) 779 838,40 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по вул. Заміській, 3а, в м. Кропивницькому, з кадастровим номером :19:112:0062, а також 11 697,58 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Кропивницькій міській раді до електронного кабінету в системі "Електронний суд"; Товариству з обмеженою відповідальністю "Технології і монтаж" (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Преображенська, буд. 17).

Повне рішення складено 28.01.2025.

Суддя О.Л. Бестаченко