УХВАЛА

24 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/11269/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О. О. - головуючий, Баранець О. М., Кролевець О. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024

у складі колегії суддів: Андрієнко В.В. - головуючий, Шапран В.В., Буравльов С.І.

та на рішення господарського суду міста Києва від 08.08.2024

суддя: Турчин С.О.

у справі № 910/11269/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"

до акціонерного товариства "Укрпошта",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго",

2. Акціонерне товариство "Херсонобленерго,"

3. Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго",

про стягнення 1 173 268,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 08.08.2024 у справі № 910/11269/23.

При перевірці матеріалів касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з такого.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

За змістом частини сьомої статті 12 ГПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позов у даній справі подано у 2023 році.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено у розмірі 2684,00 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення 1 173 268,25 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до суду касаційної інстанції, скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес. За твердженням скаржника, спір у справі № 910/11269/23 виник у правовідносинах, що становлять значний суспільний інтерес та мають виняткове значення для ПАТ «Запоріжжяобленерго» - учасника справи, який подає касаційну скаргу, як оператор системи розподілу, для подальшого застосування конкретної норми права щодо всіх учасників ринку електричної енергії, які проводять свою діяльність на ринку електричної енергії. На думку скаржника, у випадку залишення рішення господарського суду міста Києва від 08.08.2024 у справі №910/11269/23 без змін, в системі управління ринком на платформі MMS за період з 01.08.2022 до 31.12.2022 обсяги електроенергії спожитої АТ «Укрпошта» по точкам комерційного обліку, що розташовані на тимчасово окупованих територіях Запорізької області будуть покладені на втрати ПАТ «Запоріжжяобленерго», а скаржник буде зобов`язаний купити енергію за ціною балансуючого ринку.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» не згодне із прийнятою постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024, вважає її необґрунтованою та такою, що винесена без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20.02.2024 у справі №905/644/22, щодо застосування підпунктів 1, 2 пункту 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства енергетики України №148 від 13.04.2022 та з неправильним застосуванням норм матеріального права, щодо не застосування норми пунктів 2.3.1, 8.6.9., 9.9.4. Кодексу системи розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018, що потребує формування висновку Верховного Суду щодо застосування перелічених норм права у подібних правовідносинах.

Водночас, з огляду на зміст касаційної скарги, наведені скаржником доводи в контексті прийнятих у цій справі судових рішень не дають підстав для висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Зміст касаційної скарги зводиться до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями, викладення власного бачення у питанні застосування правових норм. Однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

Щодо посилань скаржника на неврахування судами висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, то Верховний Суд відзначає, що це є саме підставами касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК, втім не є доводами, які у розумінні підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу підтверджують наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судові рішення такими, що підлягають касаційному оскарженню.

Разом з тим посилання скаржника на те, що справа № 910/11269/23 має для нього виняткове значення та становить суспільний інтерес належним чином не обґрунтоване, оскільки є лише власним припущенням скаржника, не підтверджене жодними доказами та зводиться лише до незгоди з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, власного викладення обставин справи, до переоцінки доказів, які були здійсненні судами попередніх інстанцій під час розгляду справи по суті і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника.

Верховний Суд звертає увагу, що вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства.

Касаційна скарга не містить доводів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Касаційний господарський суд також враховує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Наявність вичерпного переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечити сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду", що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Верховний Суд зазначає, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятками із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Подана касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 08.08.2024 у справі № 910/11269/23, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 233, 234, 235, пунктом 2 частини третьої статті 287, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 08.08.2024 у справі № 910/11269/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець