УХВАЛА

29 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 921/527/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І. Д.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпо"

на постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Скрипчук О. С., судді: Кравчук Н. М., Панова І. Ю.)

від 11.12.2024

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпо"

до: 1) ОСОБА_1 ,

2) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забавської Наталії Володимирівни

про визнання недійсними довіреностей,

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Альпо" (далі - Товариство, скаржник) звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забавської Наталії Володимирівни (далі - Нотаріус) про визнання недійсними довіреностей, виданих Товариству та посвідчених Нотаріусом.

2. Позов обґрунтований тим, що через уповноважений орган - голову комісії з припинення ОСОБА_1., Товариство не виявляло своєї волі на вчинення спірних правочинів, що вбачається з пояснень ОСОБА_1., витягів з Єдиного реєстру довіреностей від 08.02.2022 про реєстрацію припинення дії оспорюваних довіреностей, висновків судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз. Нотаріус під час посвідчення оскаржуваних довіреностей порушив норми закону, що регулюють порядок вчинення нотаріальних дій, оскільки не встановив особу, обсяг її повноважень, що підписала довіреності від імені Товариства; проігнорував відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо порушення справи № 921/301/17-г/11 про банкрутство Товариства, а відтак свідомо вніс завідомо неправдиві відомості до оскаржуваних довіреностей.

3. Господарський суд Тернопільської області 19.03.2024 ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково, визнав недійсною довіреність, видану Товариством та посвідчену Нотаріусом 07.04.2021 на ім`я Шелігацького Валерія Олександровича (серії НРА № 250540, НРА № 250541, зареєстровано в реєстрі за № 651); довіреність, видану Товариством та посвідчену Нотаріусом 11.11.2021 на ім`я Мазенко Юлії Марійоносівни; довіреність, видану Товариством та посвідчену Нотаріусом 07.12.2021 на ім`я Кузнєцова Сергія Олександровича (серії НРО № 256986, НРО № 256987, зареєстровано в реєстрі за № 2107); у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1. відмовив.

4. Додатковим рішенням від 09.04.2024 стягнуто з Нотаріуса 2 147,20 грн судового збору та 20 000,00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

5. Західний апеляційний господарський суд 18.06.2024 ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував, у задоволенні позову відмовив.

6. Верховний Суд 01.10.2024 ухвалив постанову, якою постанову суду апеляційної інстанції скасував, справу передав на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

7. Після нового розгляду, Західний апеляційний господарський суд 11.12.2024 ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до Нотаріуса скасував, прийняв нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог до Нотаріуса відмовив, додаткове рішення скасував та прийняв нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства про стягнення судових витрат у справі № 921/527/23 - відмовив. Стягнув з Товариства на користь Нотаріуса 9 662, 40 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги та 16 104, 00 грн судового збору, який був сплачений за розгляд судом касаційної інстанції скарги на постанову суду апеляційної інстанції.

8. 13.01.2025 Товариство подало до Верховного Суду через систему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд.

9. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

10. Частиною першою статті 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

11. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

12. Таким чином правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

13. Так, відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

14. У касаційній скарзі скаржник визначив, що підставою касаційного оскарження судового рішення є наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пунктів 2, 3 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та щодо ефективного способу захисту порушеного права при оскарженні нотаріальних дій стосовно неправомірного посвідчення нотаріусами довіреностей).

15. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України в касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає скаргу.

16. При цьому, Верховний Суд зазначає, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні узгоджуватися з визначеними скаржником підставами касаційного оскарження судових рішень.

17. У прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до цього суду.

18. Верховний Суд звертає увагу, що враховуючи повноваження суду касаційної інстанції, передбачених вимогами статті 300 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга подається у зв`язку з порушенням норм процесуального права щодо дослідження доказів, то підставою касаційного оскарження в такому разі є пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України.

19. У такому разі касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 ГПК України призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

20. Частиною третьою статті 310 ГПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

21. У касаційній скарзі скаржник не визначає підставу касаційного оскарження з огляду на допущені процесуальні порушення, що є наслідком для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд.

22. Отже описова частина касаційної скарги містить протиріччя з її прохальною частиною, тому скаржнику слід уточнити підстави касаційного оскарження судових рішень та/або вимоги касаційної скарги.

23. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржнику строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

24. Касаційну скаргу також подано без додержання вимог, викладених у пункті 2 частини четвертої статті 290 ГПК України, який визначає, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

25. До касаційної скарги скаржник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

26. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

27. Частиною другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

28. Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

29. Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

30. Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

31. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684, 00 грн.

32. Предметом позову у цій справі є 3 вимоги немайнового характеру.

33. Отже, за подання касаційної скарги про перегляд оскаржуваного судового рішення скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 12 883,20 грн (2 684,00 х 3 х 200% х 0,8).

34. З огляду на зазначене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків у частині сплати судового збору.

35. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

36. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пунктів 5, 6 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альпо" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.12.2024 у справі № 921/527/23 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 21-22 цієї ухвали;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання з урахуванням положень статті 42 ГПК України;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 12 883,20 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова