ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

28 січня 2025 р. Справа № 924/670/24

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю у справі

за позовом Антимонопольного комітету України

до товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром"

про стягнення 4115912,00 грн

за участю представників:

Антимонопольного комітету України Гришина М.Г.

ТОВ "Миколаївмолпром"- Семенов О.В.

В засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

встановив: рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі №924/670/24 задоволено позов Антимонопольного комітету України до товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" про стягнення 4115912,00 грн, з яких 2057956,00 грн штрафу та 2057956,00 грн пені; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" 2057956,00 грн штрафу 2057956,00 грн пені, зарахувавши у дохід загального фонду Державного бюджету України та на користь Антимонопольного комітету України, 49390,94 грн витрат зі сплати судового збору; вирішено розстрочити виконання рішення суду щодо стягнення 2057956,00 грн штрафу та 2057956,00 грн пені на 6 місяців зі сплатою рівним частинами, а саме: жовтень 2024 року - 685985,34 грн; листопад 2024 року - 685985,34 грн; грудень 2024 року - 685985,33 грн; січень 2025 року - 685985,33 грн; лютий 2025 року - 685985,33 грн; березень 2025 року - 685985,33 грн.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 без змін.

23.12.2024 на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі №924/670/24 видано відповідні накази.

Ухвалою суду від 09.01.2025 наказ Господарського суду Хмельницької області від 23.12.2024, виданий на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 по справі №924/670/24, визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з відповідача 1600000,00 грн штрафу.

20.01.2025 на адресу суду від ТОВ "Миколаївмолпром" надійшла заява в якій заявник, посилаючись на положення ст. 328 ГПК України, просить визнати наказ виданий Господарським судом Хмельницької області про примусове виконання рішення від 23.12.2024 у справі №924/670/24 таким, що не підлягає виконанню повністю та заборонити приймати його до виконання до розгляду по суті заяви ТОВ "Миколаївмолпром" від 20.01.2025 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою суду від 21.01.2025 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю по справі №924/670/24 призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.01.2025.

В обґрунтування вищенаведеної заяви, ТОВ "Миколаївмолпром", посилаючись на розстрочення на шість місяців рівними частинами виконання рішення суду від 23.09.2024 у справі №924/670/24 про стягнення з відповідача 2057956,00 грн штрафу, 2057956,00 грн пені, яке набрало законної сили 02.12.2024 (після апеляційного оскарження) стверджує, що станом на 23.12.2024 у суду були відсутні підстави для видання наказу на всю його суму, так як строк виконання рішення у грудні, 2024, січні 2025, лютому 2025 та березні 2025 ще не настав.

З врахуванням наведених обставин вважає, що є підстави для визнання наказу Господарського суду Хмельницької області від 23.12.2024 про примусове виконання рішення суду таким, що не підлягає виконанню повністю.

21.01.2025 на адресу суду від ТОВ "Миколаївмолпром" надійшли додаткові письмові пояснення (доповнення) (від 21.05.2025) до вищезазначеної заяви, в яких звернуто увагу на те, що станом на 20.01.2025 товариство добровільно виконує рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 по справі №924/670/24 в зв`язку із чим відсутня необхідність у примусовому виконанні наказу суду від 23.12.2024. Також повідомлено, що товариством ще сплачено 457956,00 грн згідно рішення Антимонопольного комітету України від 29.12.2022 №468-р, в підтвердження чого надано копії платіжних інструкцій №2940 від 10.01.2025 на 200000,00 грн; №3012 від 17.01.2025 на 257956,00 грн.

Від Антимонопольного комітету на адресу суду надійшли письмові пояснення ( від 27.01.2025) в яких з приводу сплати відповідачем 457956,00 грн повідомлено, що управлінням фінансового планування, бухгалтерського обліку та звітності надано в електронній формі файли витягів із виписок бюджетного рахунку для зарахування надходжень до державного бюджету за 11.01.2025 та 18.01.2025. Звертає увагу, що у межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Вважає, що з урахуванням наданих відповідачем документів та доводів зазначених в заяві, станом на дату розгляду даної заяви не вбачається за можливе дійти висновку про наявність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника шляхом його добровільного виконання поза межами виконавчого провадження. А відтак, і відсутні підстави для визнання наказу виданого Господарським судом Хмельницької області про примусове виконання рішення від 23.12.2024 у справі №924/670/24 таким, що не підлягає виконанню повністю.

В засіданні суду представник ТОВ "Миколаївмолпром" підтримав подану заяву з підстав викладених у ній.

Представник Антимонопольного комітету України підтримав позицію викладену у письмових поясненнях.

Суд, розглянувши заяву про визнання наказу виданого про примусове виконання рішення таким, що не підлягає виконанню повністю, враховує таке.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 327 ГПК України) .

Згідно із ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 ГПК України).

Законодавець чітко визначив підстави для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з добровільним виконанням обов`язку ним або іншою особою; інші причини.

Під помилковістю видання наказу розуміється видача виконавчого документу в наслідок помилки суду.

Під відсутністю обов`язку слід розуміти, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Під іншими причинами слід розуміти відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій стосовно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо), наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

Верховний Суд у постановах від 16.01.2018 у справі №55/15479/15-ц, від 11.07.2019 у справі №910/8665/17 зазначив, що підстави для визнання виконавчого листа (наказу) таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа (наказу), зокрема: видача виконавчого листа (наказу) за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист (наказ) виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа (наказу) на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа (наказу); помилкової видачі виконавчого листа ( наказу), якщо вже після видачі виконавчого листа ( наказу) у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа (наказу) двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого листа (наказу) до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа (наказу) до виконання.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист (наказ) таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

З огляду на зазначене, враховуючи положення ст. 129-1 Конституції України, ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. ст. 326, 327 ГПК України, набрання рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 у справі №924/670/24 законної сили у суду були наявні правові підстави для видачі судового наказу від 23.12.2024 на виконання рішення суду.

Разом з цим, суд зазначає, що положеннями ГПК України не передбачено видання декількох наказів на виконання рішення суду про стягнення заборгованості при розстроченні виконання рішення суду (після спливу кожного із визначених судом строків) та видачі наказу лише після закінчення визначеного кінцевого строку виконання частини рішення суду. Водночас судом приймається до уваги посилання заявника на правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18, що розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, що саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення та унеможливлює виконання судового рішення до спливу строків , визначених судом.

Судом зауважується, що наявність наказу про примусове виконання рішення у разі розстрочення виконання рішення не порушує прав відповідача, оскільки розстрочення виконання рішення суду не припиняє обов`язок боржника виконати наказ, а лише встановлює строк поетапного виконання наказу.

Заявником не надано доказів, які б підтверджували визначені законом підстави: помилковість видачі наказу, відсутність повністю обов`язку боржника в зв`язку із припиненням зобов`язання, наявність інших причин для визнання наказу Господарського суду Хмельницької області від 23.12.2024 у справі №924/670/24 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Крім того, звертається увага, що ухвалою суду від 09.01.2025 було задоволено заяву ТОВ "Миколаївмопром" про визнання наказу Господарського суду від 23.12.2024 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 16000000 грн. штрафу.

Водночас судом враховується, що ТОВ "Миколаївмопром" відповідно до платіжних інструкцій №2940 від 10.01.2025 на суму 200000,00 грн; №3012 від 17.01.2025 на суму 257956,00 грн сплачено всього 457956,00 грн штрафу, що також підтверджується витягами із виписок бюджетного рахунку для зарахування надходжень до державного бюджету та не заперечується Антимонопольним комітетом України.

Суд також зазначає, що добровільне виконання рішення суду поза межами виконавчого провадження, часткова сплата коштів в добровільному порядку не можуть слугувати підставою для визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню повністю.

Однак, враховуючи наявність доказів сплати ТОВ "Миколаївмопром" у добровільному порядку 457956,00 грн штрафу на стягнення якого на виконання рішення суду видано наказ від 23.12.2024 по справі №924/670/24, суд приходить до висновку про визнання наказу Господарського суду Хмельницької області від 23.12.2024 у справі №924/670/24 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 457956,00 грн штрафу та відповідно часткового задоволення заяви про визнання наказу таким , що не підлягає виконанню. В решті заяви суд відмовляє з врахуванням вищенаведеного.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю задовольнити частково .

Визнати наказ Господарського суду Хмельницької області від 23.12.2024, виданий на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.09.2024 по справі №924/670/24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" (вул. Антонівське шосе, будинок 7, смт Чорний Острів, Хмельницька область; код 05409,00 грн (два мільйони п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 00 коп.) штрафу, 2057956,00 грн (два мільйони п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень 00 коп.) пені, зарахувавши у дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївмолпром" (вул. Антонівське шосе, будинок 7, смт Чорний Острів, Хмельницька область; код 05409745) 457956,00грн (чотириста п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень, 00 коп) штрафу.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили 28.01.2025 та може бути оскаржена у строки та порядку визначні ст. ст. 256, 257 Господарським процесуальним кодексом України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 29.01.2025.

Суддя В.В. Виноградова