ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/913/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна"

про стягнення 177522,74 грн.

Представники учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , Стратілатов К.Г., адвокат;

Відповідач Коцар О.С., адвокат.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 16.07.2024 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна".

1.2. Змістом позову є майнова вимога стягнути 177522,74 грн заборгованості за договором оренди нерухомого майна №_СНВ від 16.09.2019 за період з 21.12.2022 по 30.06.2024, зокрема 134217,48 грн заборгованості зі сплати орендної плати, 33424,14 грн пені, 6973,87 грн інфляційних втрат та 2907,25 грн 3% річних.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання зі сплати орендної плати у розмірі 134217,48 грн.

1.4. 22.07.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №925/913/24. Ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судовий розгляд справи призначив об 11 год. 00 хв. 04.09.2024.

1.5. 25.07.2024 відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування клопотання зазначив, що вирішення спірних правовідносин, які виникли між сторонами має досить складний характер та має важливе значення для відповідача, вимагає повного та всебічного встановлення обставин справи, повідомив про намір надати усні пояснення по суті спору та надати додаткові пояснення та докази по справі, клопотання, зустрічні позовні вимоги. У клопотанні відповідач зазначає, що справа, потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин, а саме: підстави та наслідки набуття права власності позивачем на земельну ділянку та технологічний майданчик, законність такого набуття та правомірність вимог позивача. Крім того, відповідач повідомляє, що на земельній ділянці розміщена вежа мобільного зв`язку, що є ланкою мережі зв`язку, забезпечує сталим мобільним зв`язком та інтернетом в регіоні, є об`єктом критичної інфраструктури, отже даний спір має суспільний інтерес, оскільки відповідно до частини 4 статті 9 ЗУ "Про критичну інфраструктуру" електронні комунікації відноситься до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України (а.с. 33-35, 42-44 том 1).

1.6. 29.07.2024 суд ухвалив розгляд справи №925/913/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив об 11 год. 00 хв. 04.09.2024.

1.7. 07.08.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у позові повністю (а.с. 62-65 том 1).

1.8. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що підставою позову позивач зазначає договір купівлі-продажу №6539 від 14.10.2022 земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0506, за адресою: АДРЕСА_1 , та договір дарування майна від 14.10.2022 технологічного майданчика площею площею 100 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Нотаріальне посвідчення договору дарування відсутнє. Відповідач ствердив, що ніколи не існувало та не існує "технологічного майданчика", як окремо визначеного як рухомого, так і нерухомого майна, право власності на яке ніколи не реєструвалось. Жодних доказів існування такого об`єкту позивач не надав. Отже, реального правочину дарування не відбувалось, оскільки неможливо подарувати неіснуючий об`єкт. Наданий позивачем договір дарування майна від 14.10.2022 є сфабрикованим у 2024 році перед поданням позову до суду, та є удаваним та недійсним. Отже, фіктивний договір не може бути доказом у справі.

У пункті 1.3 договору купівлі-продажу №6539 від 14.10.2022 продавець нотаріально свідчить, що відносно відчужуваної земельної ділянки (кадастровий номер :01:000:0506, за адресою: АДРЕСА_1 ), не укладалось будь-яких договорів щодо користування нею з іншими особами. Треті особи не мають прав на земельну ділянку.

Оскільки продавець ОСОБА_2 нотаріально засвідчила про відсутність договорів оренди щодо придбаної земельної ділянки :01:000:0506, за адресою: АДРЕСА_1 , а покупець ОСОБА_1 , не оскаржив будь-які дефекти чи недоліки щодо придбаного ним майна, відсутні будь-які правові підстави для пред`явлення грошових вимог до відповідача.

У разі, встановлення обставин, що є доказами "рухомості" "подарованого" "технологічного майданчика" відповідач буде змушений звертатися до "дарувальника" з підстав відшкодування завданих збитків та повернення орендних платежів, а також з відповідною заявою щодо введення в оману відповідача, як обдарованим, так і позивачем.

1.9. 09.08.2024 позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, та зазначив, що 16.09.2019 відповідач та ОСОБА_2 уклали договір оренди №_CHB, об`єктом оренди якого є частина технологічного майданчика загальною площею 100 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану обставину відповідач визнає у своєму відзиві. Згідно з актом приймання-передачі об`єкта оренди від 20.09.2019 ОСОБА_2 відповідно до п. 1.1. договору оренди №_CHВ від 16.09.2019 передала, а ПрАТ "ВФ Україна" в особі керівника ТЦ Черкаси Тєлєгіна О.А. прийняло об`єкт оренди, а саме частину технологічного майданчика загальною площею 100 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з платіжними інструкціями ПрАТ "ВФ Україна" сплачувало на користь ОСОБА_2 орендну плату за договором №_CHВ від 16.09.2019 за період користування технологічним майданчиком з вересня 2019 року до жовтня 2022 року. Вказані обставини встановлені у рішенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14.03.2024 та у постанові Черкаського апеляційного суду від 04.07.2024 у справі №709/1541/23. Обставини укладення договору оренди частини технологічного майданчика та фактичної передачі цього майданчика відповідачу підтверджуються договором оренди та актом приймання-передачі. Вказане спростовує твердження відповідача про те, що технологічного майданчика "ніколи не існувало". Технологічний майданчик є об`єктом рухомого майна, який не підлягає обов`язковій реєстрації, що також вбачається із договору оренди, укладеного між ОСОБА_2 та відповідачем. Сам відповідач визнає той факт, що технологічний майданчик ніколи не існував, як нерухоме майно. У зв`язку з цим безпідставними є твердження відповідача про необхідність нотаріального посвідчення договору дарування технологічного майданчика. Доказами існування технологічного майданчика, як об`єкту рухомого майна, є договір оренди та акт приймання-передачі, які підписані відповідачем та ним не оспорюються. Відповідач до листопада 2022 року (тобто 5 років) сплачував орендну плату за використання технологічного майданчика. Твердження відповідача про те, що 50-метрова вежа з 180-тонним монолітним фундаментом нерозривно пов`язаним із землею ніколи не зможе розміститись на рухомому майні не має значення для справи, оскільки сплата орендної плати не залежить від наявності чи відсутності майна відповідача на орендованому технологічному майданчику. Відповідач не надав жодних доказів будівництва (технічний паспорт, проект, повідомлення про початок будівельних робіт, декларація про готовність об`єкта до експлуатації, витяг про реєстрації права власності в Державному реєстрі речових права) об`єктів нерухомого майна на технологічному майданчику, який є об`єктом оренди, та земельній ділянці, яка є об`єктом купівлі-продажу. Відповідач фактично сам заперечує факт такого будівництва, не визнаючи факт розміщення обладнання ПрАТ "ВФ Україна" на придбаному позивачем майні (а.с. 69-71 том 1).

1.10. 22.08.2024 відповідач подав до суду додаткові пояснення (заперечення на відповідь на відзив, у яких заперечив проти доводів позивача, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю (а.с. 87-89 том 1).

1.11. У поясненнях відповідач зазначив, що договорів оренди щодо новоствореної земельної ділянки :01:000:0506 з колишнім власником ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 не укладав. ОСОБА_1 , як колишній інженер з договірної роботи, право оренди не реєстрував. Отже, у будь-якому випадку відсутні будь-які підстави для стягнення орендних платежів. Договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди відповідно частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14.03.2024 та постановою Черкаського апеляційного суду від 04.07.2024 у справі №709/1541/23, встановлено неідентичність предмету договору купівлі-продажу №6539 від 14.10.2022 земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0506 з предметом договору оренди нерухомого №_CHB від 16.09.2019, що підтверджує безпідставність вимог позивача. Суди не встановили існування майданчика, як окремо визначеного майна. На час розгляду справ не існувало жодних договорів дарування, зокрема договору дарування від 14.10.2022, що підтверджує фіктивність наданого доказу.

1.12. 22.08.2024 відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №709/1220/24 за позовом ПрАТ "ВФ УКРАЇНА" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу №6539 від 14.10.2022 та договору дарування 14.10.2022 недійсними (а.с. 110-111 том 1).

1.13. В обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі відповідач зазначив, що встановлення підстав виникнення та обсягу речових прав сторін на спірне майно та які мають безпосередній причинно-наслідковий зв`язок, зокрема: у разі скасування підстав та рішень, що встановлюють право власності щодо предмету договору купівлі-продажу №6539 від 14.10.2022 та договору дарування 14.10.2022, у позивача будуть відсутні підстави для стягнення 177522,74 грн. Договір купівлі-продажу №6539 від 14.10.2022 та договір дарування від 14.10.2022, укладені між фізичними особами, справи з розгляду спорів з якими не є юрисдикцією господарських судів. Дійсність договорів не є предметом розгляду даної справи. Отже, за наслідками розгляду справи №925/913/24 про стягнення коштів можуть бути стягнуті кошти за недійсним договором та може бути ще одне провадження про повернення стягнутих коштів.

1.14. 29.08.2024 позивач подав до суду заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (а.с. 125-126 том 1).

1.15. В обґрунтування заперечень проти зупинення провадження у справі позивач зазначив, що жоден із договорів, на які посилається позивач, недійсними не визнані, у зв`язку з чим для справи №925/913/24 вони є правомірними. Крім того, у даній справі суд не розглядає обставин щодо можливої недійсності договорів, на підставі яких позивачем набуто право власності на об`єкт оренди, за виключенням випадків нікчемності таких договорів. Отже, позов про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування, який розглядається Чорнобаївським районним судом Черкаської області у цивільній справі №709/1220/24 не створює об`єктивної неможливості розгляду справи №925/913/24, а зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі №925/913/24.

1.16. 30.08.2024 позивач подав до суду заперечення на додаткові пояснення відповідача, у яких ствердив, що договір оренди від 16.09.2019 між сторонами не розірваний. Отже, обов`язок відповідача сплачувати орендну плату виник з 20.09.2019 (складаення акт приймання-передачі об`єкта оренди) та триває до цього часу незалежно від того чи є майно відповідача на об`єкті оренди і чи використовує орендар фактично об`єкт оренди. Згідно з висновком експерта Свістунова Ігоря Сергійовича за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1714/01-2024 від 19.01.2024 на земельній ділянці кадастровий №:01:000:0506 знаходяться технологічний майданчик та вежа мобільного зв`язку. Вказаний висновок експерта виготовлений на замовлення відповідача. Отже, твердження відповідача про відсутність майна на земельній ділянці та технологічному майданчику не відповідає дійсним обставинам справи та наявним у ній доказам (а.с. 128-129 том 1).

1.17. 02.09.2024 відповідач подав до суду клопотання про витребування доказів, у якому просив витребувати у Державної прикордонної служби України (вул. Володимирівська 26, м. Київ, 01601) інформацію щодо фактів перетинання державного кордону України на "в`їзд" - "виїзд" у період з грудня 2020 року по липень 2024 року громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 150-151 том 1).

1.18. 02.09.2024 позивач подав до суду заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів, у якому просив залишити клопотання позивача без задоволення, оскільки відповідач повинен був подати дане клопотання одночасно із відзивом на позов (а.с. 155-156 том 1).

1.19. 04.09.2024 відповідач подав до суду додаткові пояснення (заперечення на заперечення на відзив), уяких зазначив про відсутність порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду (а.с. 161-162 том 1).

1.20. Підготовче засідання, призначене об 11 год. 00 хв. 04.09.2024, не відбулося у зв`язку з відсутністю у приміщенні Господарського суду Черкаської області електропостачання.

1.21. 04.09.2024 суд ухвалив призначити підготовче засідання о 14 год. 00 хв. 10.09.2024.

1.22. 10.09.2024 суд ухвалив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовити. Зміст та мотиви ухвали суду відображені у протоколі судового засідання від 10.09.2024.

1.23. 10.09.2024 суд ухвалив у клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі відмовити. Зміст та мотиви ухвали суду відображені у протоколі судового засідання від 10.09.2024.

1.24. 10.09.2024 суд ухвалив оголосити перерву підготовчому засіданні до 15 год. 00 хв. 25.09.2024.

1.25. 11.09.2024 позивач подав до суду докази понесення судових витрат (а.с. 186).

1.26. 16.09.2024 позивач подав до суду пояснення щодо об`єкту оренди, у якому зазначив, що технологічний майданчик або частина технологічного майданчика, яка є об`єктом оренди за договором оренди №_CHВ від 16.09.2019, не мала і не має статусу об`єкта нерухомого майна; 2) об`єкт оренди (частина технологічного майданчика) на момент укладення договору оренди перебував на земельній ділянці площею 0,1 га кадастровий № :01:000:0087 за адресою АДРЕСА_1 ; 3) після поділу вказаної земельної ділянки на дві, об`єкт оренди перебуває на земельній ділянці площею 0,0172 га кадастровий № :01:000:0506 за адресою АДРЕСА_1 ; 4) належна відповідачу вежа мобільного зв`язку була споруджена на технологічному майданчику, який розташований на земельній ділянці кадастровий № :01:000:0506 за адресою АДРЕСА_1 , що з 14.10.2022 належить позивачу (а.с. 190-191 том 1).

1.27. 17.09.2024 відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу (відмову у стягненні судових витрат), у якому просив відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі (а.с. 193-194 том 1).

1.28. 25.09.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 10 год. 00 хв. 17.10.2024.

1.29. 16.10.2024 відповідач подав до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи копії вимоги від 08.07.2024 про сплату орендної плати для огляду (а.с. 208-210 том 1).

1.30. Судове засідання о 10 год. 00 хв. 17.10.2024 не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

1.31. 21.10.2024 суд ухвалив призначити розгляд справи у судовому засіданні о 10 год. 00 хв. 05.11.2024.

1.32. 31.10.2024 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгяду справи на іншу дату (а.с. 215).

1.33. 05.11.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи у судовому засіданні до 12 год. 30 хв. 14.11.2024.

1.34. Судове засідання, призначене о 12 год. 30 хв. 14.11.2024, не відбулося, у зв`язку з участю судді Гладуна А.І. у колегіальному розгляді справи №17-14-01/1494(925/61/21) з 11 год. 00 хв. до 13 год. 53 хв.

1.35. 14.11.2024 суд ухвалив призначити судове засідання о 09 год. 00 хв. 19.11.2024.

1.36. 18.11.2024 позивач та відповідач подали до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (а.с. 226, 227 том 1).

1.37. Судове засідання, призначене о 09 год. 00 хв. 19.11.2024, не відбулося у зв`язку з відключенням у приміщенні Господарського суду Черкаської області електропостачання.

1.38. 19.11.2024 суд ухвалив призначити судове засідання о 10 год. 30 хв. 03.12.2024.

1.39. 02.12.2024 відповідач подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копій рішень Господарського суду Черкаської області усправах №925/914/24, №925/779/24, №925/1032/24 (а.с. 234-261 том 1).

1.40. 03.12.2024 відповідач подав до суду клопотання, у якому просив провести розгляд справи без участі його представника, заперечив проти проти позову та просив відмовити у задоволенні позову повністю (а.с. 1 том 2).

1.41. 03.12.2024 позивач подав до суду клопотання, у якому просив розглянути справу без його участі та представника, не заперечив проти ухвалення рішення суду (а.с. 3 том 2).

1.42. Судове засідання, призначене о 10 год. 30 хв. 03.12.2024, не відбулося у зв`язку з відключенням у приміщенні Господарського суду Черкаської області електропостачання.

1.43. 03.12.2024 суд ухвалив призначити судове засідання о 09год. 15 хв. 10.12.2024.

1.44. 10.12.2024 у судове засідання з`явилися позивач ОСОБА_1 та представник відповідача адвокат Коцар О.С.

1.45. Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив відкласти розгляд справи.

1.46. Представник відповідача адвокат Коцар О.С. у судовому засіданні не заперечила проти відкладення розгляду справи на іншу дату.

1.47. 10.12.2024 суд ухвалив відкласти розгляд справи до 11 год. 00 хв. 08.01.2025.

1.48. 08.01.2025 відповідач подав до суду додаткові пояснення, у яких заначив, що у орендаря обов`язок справляння орендної плати за землю виникає з дня державної реєстрації права оренди. Оскільки право оренди земельної ділянки не зареєстроване, на якій розміщений технологічний майданчик, то у відповідача відсутне зобов`язання зі сплати орендних платежів (а.с. 14-17 том 2).

1.49. 08.01.2025 у судове засідання з`явилися позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стратілатов К.Г. та представник відповідача адвокат Коцар О.С.

1.50. 08.01.2025 суд ухвалив додаткові пояснення представника відповідача залишити без розгляду. Мотиви ухвали суду наведені у протоколі судового засідання.

1.51. 08.01.2025 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 15 год. 30 хв. 13.01.2025.

1.52. 13.01.2025 у судове засідання з`явилися позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стратілатов К.Г. та представник відповідача адвокат Коцар О.С.

1.53. Представник відповідача адвокат Коцар О.С. у судовому засіданні просила суд оголосити перерву на стадії судових дебатів.

1.54. Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стратілатов К.Г. не заперечили проти задоволення клопотання представника відповідача та оголошення перерви у судовому засіданні на стадії судових дебатів.

1.55. 13.01.2025 суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні до 14 год. 30 хв. 22.01.2025.

1.56. 22.01.2025 у судове засідання з`явилися позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стратілатов К.Г. та представник відповідача адвокат Коцар О.С.

1.57. Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стратілатов К.Г. у судовому засіданні просили позов задовольнити повністю.

1.58. Представник відповідача адвокат Коцар О.С. у судовому засіданні просила відмовити у позові повністю.

1.59. 22.01.2025 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду.

1.60. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/913/24.

Вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин на підставі договору оренди майна у зв`язку з переходом до позивача прав та обов`язків орендодавця внаслідок набуття права власності на технологічний майданчик, який є об`єктом оренди; неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі сплати за користування майном.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору оренди нерухомого майна; набуття позивачем права власності на об`єкт оренди - технологічний майданчик; підстави та строк виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати; розмір невиконаного грошового зобов`язання; розмір інфляційних втрат, 3% річних та пені за порушення грошового зобов`язання зі сплати сплати орендної плати; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Обставини, які не підлягають доказуванню у справі.

3.1. Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

3.2. 14.03.2024 Чорнобаївський районний суд Черкаської області у справі №709/1541/23 ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позову ПрАТ "ВФ Україна" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про передедення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу. Відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПрАТ "ВФ Україна", третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Державна інспекція архітектури та містобудування України, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

3.3. У вказаному рішенні суд встановив, що предмет спірного договору купівлі-продажу №6539 від 14.10.2022 земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0506 з предметом договору оренди нерухомого №_CHB від 16.09.2019 не є ідентичними, що предмет договору оренди в даному випадку фактично є лише однією зі складових об`єкта нерухомого майна, який був предметом спірного договору купівлі-продажу, переважне право купівлі речі може виникнути лише у того наймача, який наймав (орендував) саме цю, ідентичну річ.

3.4. Постановою Черкаського апеляційного суду від 04.07.2024 у справі №709/1541/23 рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14.03.2024 в оскаржуваній частині залишено без змін.

3.5. Позивач та відповідач є учасниками справ №709/1541/23 та №925/913/24.

3.6. Враховуючи норми частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу обставини відмінності об`єктів договору купівлі-продажу №6539 від 14.10.2022 земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0506 та договору оренди нерухомого майна №_CHB від 16.09.2019 не підлягають доказуванню під час розгляду справи №925/913/24.

4. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

4.1.1. ОСОБА_1 з 24.10.2022 є Фізичною особою-підприємцем, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.06.2024 (а.с. 6 том 1).

4.1.2. 16.09.2019 ОСОБА_2 (орендодавець) та Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" (орендар) уклали договір оренди нерухомого майна № _CHB, згідно з пункту 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину технологічного майданчика, загальною площею 100 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно план-схеми (додаток № 2) (а.с. 7-9 том 1).

Відповідно до умов договору сторони домовилися:

п. 2.1 - об`єкт оренди надається орендарю для встановлення обладнання базової станції мобільного зв`язку (надалі обладнання), з метою здійснення орендарем господарської діяльності;

п. 3.2 - орендодавець засвідчує, що об`єкт оренди належить йому на праві власності на підставі: Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності;

п. 4.2 - при передачі об`єкта оренди складається акт приймання-передачі об`єкта оренди, який підписується уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною цього договору;

п. 5.1 - орендна плата за місяць оренди (що нне включає вартість спожитої електроенергії) складає 5400,00 грн (п`ять тисяч чотириста грн 00 коп.) без ПДВ;

п. 5.2 - нарахування орендної плати починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта оренди;

п. 5.4 - щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем оплати, орендар самостійно здійснює орендну плату, шляхом банківського переказу на поточний рахунок орендодавця;

п. 5.9 - орендодавець є фізичною особою, орендар є податковим агентом та на підставі ст. 18.1 Податкового кодексу України нараховує і утримує податок з доходів фізичних осіб та інші податки в установленому законодавством розмірі. Сума оплати за договором включає в себе суму податку з доходів фізичних осіб та інші податки, які будуть утримані;

п. 5.10 - розмір орендної плати на кожний наступний рік, починаючи з 01.01.2020 збільшується на 7% (сім відсотків). Коригування розміру місячної орендної плати не вважається односторонньою зміною орендної плати та не потребує підписання додаткової угоди. У всіх інших випадках зміна розміру орендної плати здійснюється згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди до цього договору;

п. 6.2.2 - Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати в повному розмірі орендної плати та відшкодування вартості спожитої електроенергії (у разі її використання без окремого договору з електропостачальною організацією);

п. 9.1 - У разі порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання;

п. 9.3 - у випадку несвоєчасної оплати з вини орендаря, орендодавець має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком;

п. 11.1 - цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріпленням його печатками сторін (за наявності) та діє з 16.09.2019 до 15.08.2022 (включно);

п.11.3 зміни та доповнення, що пропонуються внести до договору, розглядаються сторонами у двадцятиденний строк з дати їх отримання. Всі зміни та доповнення до цього договору оформляються у вигляді додаткових угод. Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу лише тоді, якщо вини викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками (за наявності);

п. 11.6 реорганізація сторін, та/або перехід права власності на об`єкт оренди до третіх осіб не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для нового власника об`єкту оренди (його правонаступників) на тих самих умовах. У разі виникнення таких змін та/або зміні будь-яких реквізитів, статусу платника податків чи будь-яких інших змін однією із сторін, така сторона зобов`язана письмово у двотижневий термін повідомити про це іншу сторону. В іншому випадку сторона, яка не була повідомлена про такі зміни, не несе відповідальності за належне виконання умов цього договору;

п. 11.8 - у разі якщо орендар продовжує користуватись об`єктом оренди після закінчення строку договору, то за відсутності заперечень зі сторони орендодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були раніше встановлені цим договором, причому кількість таких поновлень не обмежується;

4.1.3. 20.09.2019 сторони підписали акт приймання-передачі об`єкта оренди, згідно з яким відповідно до п.1.1 договору оренди №_СНВ від 16.09.2019 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування об`єкт оренди, а саме: частину технологічного майданчика, загальною площею 100 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10 том 1).

4.1.4. 14.10.2022 ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно з пунктом 1.1 якого за цим договором продавець продала у власність покупця, а покупець купив та прийняв від продавця земельну ділянку площею 0,0172 га, кадастровий номер :01:000:0506, призначену для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і сплатив за неї обумовлену грошову суму (а.с. 11-12 том 1).

4.1.5. 14.10.2022 зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0172 га кадастровий номер :01:000:0506 за номером 48139149, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.10.2022, у підтвердження чого позивач подав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №312371955 (а.с. 13 том 1).

4.1.6. 14.10.2022 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (дарувальник) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (обдарований) уклали договір дарування майна, згідно з пунктом 1.1 якого дарувальник передав обдаровуваному безоплатно у власність (подарував), а обдаровуваний прийняв в дар (у власність) належний дарувальнику технологічний майданчик, площею 100 кв. м, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:000:0506 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14 том 1).

Відповідно до умов договору дарування майна сторони домовилися:

п. 1.2 договір дарування укладено у зв`язку з продажем дарувальником обдарованому земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0506 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.10.2022, що укладений між сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О., зареєстрований в реєстрі за №6539;

п. 1.3 право власності на майно переходить до обдарованого з моменту підписання цього договору;

п. 2.3 дарувальник інформує обдарованого, що на момент укладення цього договору, майно перебуває в оренді на підставі договору оренди №_СНВ від 16.09.2019, що укладений між дарувальником та ПрАТ "ВФ Україна" (орендар), який згідно п. 11.6 договору оренди зберігає свою чинність для нового власника;

п. 2.4 дарувальник зобов`язаний передати обдарованому договір оренди, вказаний в п. 2.3 цього договору та всі документи, що з ним пов`язані.

4.1.7. 01.11.2022 позивач надіслав відповідачу лист, у якому повідомив про купівлю земельних ділянок, що знаходяться за адресою: смт. Чорнобай, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., кадастровий номер :01:000:0506 та в с. Собківка, Уманського р-ну, Черкаської обл., кадастровий номер 0:02:000:1485, на яких встановлено телекомунікаційне обладнання ПрАТ "ВФ Україна". У листі просив узаконити перебування даного обладнання на земельних ділянках та підписати договір оренди нерухомого майна з 01.11.2022 у розмрі 6000,00 грн по кожному об`єкту (а.с. 15 том 1).

4.1.8. 25.11.2022 відповідач надіслав позивачу лист №BR-22-08604, у якому повідомив про відмову від пропозиції щодо укладення будь-яких договорів з позивачем на підставі того, що використання позивачем як колишнім співробітником компанії конфіденційної та комерційної інформації в особистих цілях, не пов`язаних із виконанням посадових обов`язків, без повідомлення орендаря, є ознаками шахрайських дій при укладені відповідних договорів (а.с. 83-84 том 1).

4.1.9. Відповідно до висновку експерта Свістунова Ігоря Сергійовича, виготовленого на замовлення відповідача, за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1714/01-2024 від 19.01.2024 на земельній ділянці кадастровий номер :01:000:0506 знаходяться технологічний майданчик та вежа мобільного зв`язку. У вказаному висновку, експерт вказав, зокрема, будівництво об`єкта дослідження - вежі (споруди електронних телекомунікацій (зв`язку), пусковий комплекс KIE CHK CHB за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до відомостей, які містяться в наданих на дослідження матеріалах, тривало у період із 10 жовтня 2019 року по 07 квітня 2020 року, з урахуванням робіт по усуненню недоліків, які прийнятті Замовником 07 квітня 2020 року.

Будівництво вежі (споруди електронних телекомунікацій (зв`язку), пусковий комплекс KIE CHK CHB за адресою: АДРЕСА_1 було завершено 07 квітня 2020 року, тобто за 2 (два) роки до дати укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 14.10.2022 (бланк серії НСЕ 891238, НСЕ 891239) (а.с. 130-148 том 1).

4.1.10. 08.07.2024 позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату орендної плати за догоровом оренди №_СНВ від 16.09.2019 у розмірі 134217,48 грн за період з 01.11.2022 по 30.06.2024, зокрема 12364,92 грн за період з листопада 2022 року по грудень 2022 року (6182,46 грн х 2 місяці), 79382,76 грн за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 ( 6615,23 грн х 12 місяців), 42469,80 грн за період з 01.01.2024 по 30.06.2024 ( 7078,30 грн х 6 місяців) (а.с. 16-17 том 1).

4.1.11. За розрахунком позивача станом на 30.06.2024 заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати становить 134217,48 грн за період з 01.11.2022 по 30.06.2024, розмір інфляційних втрат становить 6973,87 грн за прострочення сплати орендної плати за період з грудня 2022 року по 30.06.2024 року, 2907,25 грн 3% річних та 33424,14 грн пені за прострочення сплати за прострочення сплати орендної плати за період з 21.12.2022 по 30.06.2024 (а.с. 18-19 том 1).

4.1.12. За розрахунком позивача з урахуванням частини 6 статті 232 Господарського кодексу України розмір пені за прострочення сплати орендної плати за період з 21.12.2022 по 30.06.2024 становить 19765,82 грн (а.с. 85 том 1).

4.2. Відповідач на спростування доводів позивача подав до суду докази, дослідивши які, суд встановив.

4.2.1. 25.07.2024 Чорнобаївський районний суд Черкаської області у справі №709/1220/24 ухвалив прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ПрАТ "ВФ Україна" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними (а.с. 113-117 том 1);

4.2.2. 01.12.2020 ОСОБА_2 видала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_1 , діяти від її імені та, зокрема, розпоряджатися земельною ділянкою кадастровий номер :01:000:0506 (а.с. 90 том 1);

4.2.3. 07.04.2020 ПрАТ "ВФ Україна" та ТОВ "УКРТАУЕР" уклали додатки до договору підряду на будівництво базових станцій та контролерів мобільного зв`язку на умовах "під ключ" №VF/UKRTAUER- 2017 від 01.10.2017, зокрема:

- № 11 - Відомість недоліків згідно із замовленням на майданчик SO №J08818 від 25.09.2019 КІЕ СНК CBH за адресою: Черкаська область, Чорнобаївський район, смт. Чорнобай, вул. Золотоніська (а.с. 37 на звороті, 46 на звороті);

- №12 - акт здачі-приймання робіт, обладнання, матеріалів/акт здачі-приймання виконаних робіт/акт здачі-приймання фактично виконаних робіт, згідно з яким сторони, підтвердили, що всі роботи виконані, обладнання та матеріали, які вказані в детальній специфікації, доставлені та змонтовані, пусконалагоджування проведено, приймальні випробування проведені в узгоджених обсягах без зауважень та відповідно до умов договору підряду на будівництво базових станцій і контролерів мобільного (рухомого) зв`язку на умовах "підключ" №VF/UKRTAUER-2017 від 01.10.2017 та відповідно до замовлення на майданчик SO №J08818 від 25.09.2019. Майданчик: КІЕ СНК CBH за адресою: Черкаська область, Чорнобаївський район, смт. Чорнобай. Загальна вартість виконаних робіт та поставленого обладнання становить 1486076,88 грн (а.с. 38, 47 том 1);

- №12.1 - Додаток до акту здачі-приймання робіт, обладнання та матеріалів специфікація для майданчику Ф3 Дострой 2 G+LTE ТЦП ЛОТ1 КІЕ СНК CHB та відповідно до замовлення на майданчик SO №J08818 від 25.09.2019 (а.с. 38 на звороті -41, 47 на звороті - 50 том 1);

- №14 - Акт усунення недоліків робіт, згідно якого всі недоліки виправлені. Майданчик: КІЕ СНК CHB (Черкаська область, Чорнобаївський район, смт. Чорнобай, вул. Золотоніська, земельна ділянка № 3). Загальна вартість виконаних робіт та поставленого обладнання становить 1486076,88 грн (а.с. 41 на звороті, 50 на звороті том 1);

4.2.4. ТОВ "УКРТАУЕР" виставив ПрАТ "ВФ Україна" рахунок на оплату №41 від 10 квітня 2020 року товару - будівельно-монтажних робіт згідно замовлення №08818 від 25.09.2019 до договору №VF/UKRTAUER-2017 від 01.10.2017 майданчик БС КІЕ СНК CHB на суму 1486076,88 грн (один мільйон чотириста вісімдесят шість тисяч сімдесят шість гривень 88 копійок) (а.с. 37, 46 том 1).

4.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

4.5. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

4.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

4.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

4.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

4.9. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

4.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

4.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

4.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

5. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

5.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

5.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.5. Враховуючи обставини, що не підлягають доказуванню, належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

5.5.1. 16.09.2019 ОСОБА_2 (орендодавець) та Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" (орендар, відповідач) уклали договір оренди нерухомого майна № _CHB;

5.5.2. Об`єктом оренди є частина технологічного майданчика, загальною площею 100 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

5.5.3. На виконання договору оренди нерухомого майна відповідач прийняв в строкове платне користування частину технологічного майданчика загальною площею 100 кв.м для встановлення обладнання базової станції мобільного зв`язку з метою здійснення господарської діяльності;

5.5.4. У період з 10.10.2019 по 07.04.2020 відповідач здійснив будівництво вежі (споруди електронних телекомунікацій (зв`язку), пусковий комплекс KIE CHK CHB.

5.5.5. 14.10.2022 ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0172 га кадастровий номер :01:000:0506, призначену для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

5.5.6. 14.10.2022 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (дарувальник) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (обдарований) уклали договір дарування майна - технологічного майданчика площею 100 кв. м, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:000:0506 за адресою: АДРЕСА_1 ;

5.5.7. Майно, що є об`єктом продажу за договором купівлі-продажу №6539 від 14.10.2022 земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0506 та об`єкт оренди, за договором оренди нерухомого майна №_CHB від 16.09.2019 технологічний майдачник, не є ідентичними. Об`єкт оренди є складовою частиною об`єкта нерухомого майна (земельної ділянки), який був предметом продажу за договором купівлі-продажу.

5.5.8. 08.07.2024 позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату орендної плати за догоровом оренди №_СНВ від 16.09.2019 у розмірі 134217,48 грн за період з 01.11.2022 по 30.06.2024;

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

6.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

6.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

6.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

6.4. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

6.5. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

6.6. Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

6.7. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

6.8. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (частина 3 статті 334 Цивільного кодексу України).

6.9. Відповідно до частина 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

6.10. До особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта (стаття 377 Цивільного кодексу України).

6.11. Згідно із статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

6.12. Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

6.13. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина 5 статті 762 Цивільного кодексу України).

6.14. Відповідно до статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

6.15. Згідно із частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

6.16. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (частина 1 статті 181 Цивільного кодексу України).

6.17. Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень дія цього Закону не поширюється на державну реєстрацію повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних та інших об`єктів цивільних прав, на які законом може бути поширено правовий режим нерухомої речі.

6.18. Згідно до частини 4 статті 182 ЦК України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

6.19. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

6.20. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. У Державному реєстрі прав також реєструються передбачені законом речові права та їх обтяження на об`єкти незавершеного будівництва та майбутні об`єкти нерухомості.

6.21. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі (частина 4 статті 5 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

6.22. Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

6.23. Частиною 9 статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

6.24. Відповідно до частини 10 статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

6.25. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

6.26. Згідно із частиною 2 статті 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

6.27. Згідно із частиною 1 статті 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

6.28. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2 статті 1212 Цивільного Кодексу України).

6.29. Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Такий висновок про застосування норм права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду 14.12.2021 у справі №643/21744/19.

6.30. Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічні правові висновки Великої Палати Верховного Суду наведені у постановах від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17, від 23 травня2018 року у справі №629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17.

6.31. Тлумачення статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що для її застосування необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

6.32. Стаття 1212 Цивільного кодексу України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Такий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 29 липня 2019 року у справі №756/3966/17.

6.33. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

6.34. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

7. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

7.1. Передумовою спору є набуття позивачем права власності на земельну ділянку та розміщений на ній технологічний майданчик.

7.2. Причиною виникнення спору є відмова відповідача сплати позивачу за користування технологічним майданчиком на умовах договору оренди нерухомого майна.

7.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє право на отримання орендної плати за користування майном, а також інфляційні втарти, 3% річних та пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання.

7.4. 16.09.2019 ОСОБА_2 (орендодавець) та відповідач (орендар) відповідач) уклали договір оренди нерухомого майна № _CHB.

7.5. Об`єктом оренди є частина технологічного майданчика, загальною площею 100 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

7.6. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

7.7. На виконання договору оренди нерухомого майна відповідач прийняв в строкове платне користування частину технологічного майданчика загальною площею 100 кв.м для встановлення обладнання базової станції мобільного зв`язку з метою здійснення господарської діяльності.

7.8. У період з 10.10.2019 по 07.04.2020 відповідач за адресою: АДРЕСА_1 здійснив будівництво вежі (споруди електронних телекомунікацій (зв`язку), пусковий комплекс KIE CHK CHB.

7.9. 14.10.2022 ОСОБА_2 (продавець) та позивач (покупець) уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0172 га кадастровий номер :01:000:0506, призначену для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

7.10. 14.10.2022 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (дарувальник) та позивач (обдарований) уклали договір дарування майна - технологічного майданчику площею 100 кв. м, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:000:0506 за адресою: АДРЕСА_1 ;

7.11. Звертаючись з позовом позивач ствердив, що внаслідок набуття права власності на технологічний майданчик, до нього перейшли права та обов`язки наймодавця за договором оренди нерухомого майна № _CHB від 16.09.2019 укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та відповідачем.

7.12. 08.07.2024 позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату орендної плати за догоровом оренди. Відповідач вимогу позивач не виконав, що зумовило звернення позивача з позовом до суду.

7.13. У разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

7.14. Чинне законодавство надає наймачу додатковий захист шляхом встановлення правила про те, що перехід права власності на річ, передану у найм, не є підставою для зміни або припинення договору найму. При цьому новий власник речі автоматично набуває прав та обов`язків наймодавця за договором найму та повинен їх виконувати до закінчення строку дії договору або до моменту його припинення з будь-яких інших підстав.

7.15. В результаті переходу права власності на річ за будь-яких законних підстав (спадкування речі після смерті наймодавця, продаж, дарування наймодавцем речі, перехід права власності на річ, яка була предметом іпотеки тощо) має місце заміна наймодавця в договорі найму. Наймодавець, здійснюючи продаж речі, що передана в найм, зобов`язаний попередити покупця про наявність відносин найму. Купівля речі на таких умовах свідчить про згоду покупця прийняти на себе обов`язки наймодавця за договором найму. Наймодавець, який передав право власності на річ, або покупець (новий наймодавець) мають попередити наймача про заміну сторони у договорі найму. В разі нездійснення такого попередження виконання наймачем своїх обов`язків на користь первісного наймодавця буде вважатися належним виконанням ним договору найму.

Такий висновок сформував Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 року у справі № 909/367/18, і який позивач просить суд застосувати до правовідносин, що виникли між сторонами.

7.16. Водночас, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

7.17. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення

7.18. Ознаками нерухомого майна є: розташування на земельній ділянці; переміщення майна неможливе без його знецінення; переміщення неможливе без зміни його призначення.

7.19. У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення

7.20. Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії

7.21. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

7.22. Земельна ділянка є нерухомим майном.

7.23. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб

7.24. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки, на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

7.25. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

7.26. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

7.27. Метою проведення державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є, зокрема, її індивідуалізація, визначення на місцевості, а проведення державної реєстрації прав на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав - офіційне визнання і підтвердження виникнення, переходу або припинення речових прав та їх обтяжень на таку земельну ділянку

7.28. До об`єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, належать споруди (інженерні, гідротехнічні тощо)

7.29. Подібне визначення містить також Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1442

7.30. Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018:2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації 17.08.2000 № 507, під спорудами розуміється будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт

7.31. До інженерних споруд належать об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т.ін

7.32. Інженерні споруди класифікуються в основному за інженерним задумом, що визначається цільовим призначенням об`єкта

7.33. До інженерних споруд відносяться, зокрема, транспортна інфраструктура (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди та т.ін

7.34. Залежно від функціонального призначення та сфери використання законодавством також виділяються інші види споруд.

7.35. Зокрема, відповідно до Закону України Про електронні комунікації споруди електронних комунікацій - будівлі, контейнери, вежі, щогли, опори, антенно-фідерні пристрої, лінії зовнішнього електропостачання, кабельна каналізація електронних комунікаційних мереж, інші станційні та лінійно-кабельні споруди, будинкові розподільні мережі, що використовуються для організації електронних комунікаційних мереж.

7.36. При визначенні споруд, права на які підлягають державній реєстрації, слід враховувати, що для таких споруд повинні бути притаманні ознаки нерухомого майна, визначені статтею 181 Цивільного кодексу України, а саме, розташування на земельній ділянці, переміщення споруди неможливе без її знецінення та зміни її призначення. Державній реєстрації підлягають лише речові права на споруди, які є окремою нерухомою річчю, тобто не є приналежністю головної речі і складовою частини іншої речі.

7.37. На переконання суду, технологічний майданчик, на якому відповідач здійснив будівництво вежі мобільного зв`язку (споруди електронних телекомунікацій (зв`язку), пусковий комплекс KIE CHK CHB) є інженерною наземною спорудою, що знаходиться на земельній ділянці.

7.38. Використання технологічного майданчика окремо без земельної ділянки, на якій він розташований (побудований), є неможливим у зв`язку з призначенням цієї інженерної споруди.

7.39. У пояснення наданих суду 16.09.2024 позивач зазначив, що технологічний майданчик або частина технологічного майданчика, яка є об`єктом оренди за договором оренди №_CHВ від 16.09.2019, не мала і не має статусу об`єкта нерухомого майна. Об`єкт оренди (частина технологічного майданчика) на момент укладення договору оренди перебував на земельній ділянці площею 0,1 га кадастровий № :01:000:0087 за адресою АДРЕСА_1 . Після поділу земельної ділянки на дві, об`єкт оренди перебуває на земельній ділянці площею 0,0172 га кадастровий № :01:000:0506 за адресою АДРЕСА_1 . Належна відповідачу вежа мобільного зв`язку була споруджена на технологічному майданчику, який розташований на земельній ділянці кадастровий № :01:000:0506 за адресою АДРЕСА_1 , що з 14.10.2022 належить позивачу.

7.40. На переконання суду, об`єкт оренди - технологічний майданчик площею 100 кв.м. є складовою частиною земельної ділянки площею 0,0172 га кадастровий номер :01:000:0506 та не може використовуватися окремо без земельної ділянки.

7.41. Відповідач фактично користується частиною земельної ділянки, що належить позивачу, на якій споруджено технологічний майданчик, збудувавши на ній вежу мобільного зв`язку.

7.42. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

7.43. Право користування земельною ділянкою є речовим правом на чуже майно, що виникає на підставі договору оренди землі.

7.44. Речове право відповідача на користування земельною ділянкою, на якій розташовано технологічний майданчик та побудовано вежу мобільного зв`язку не зареєстровано.

7.45. Орендар земельної ділянки зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди.

7.46. Обов`язок із сплати за користування земельною ділянкою на умовах оренди викникає у орендаря з дня державної реєстрації права оренди.

7.47. Оскільки право оренди земельною ділянкою, на якій розміщений технологічний майданчик та побудовано вежу мобільного зв`язку не зареєстровано, то обов`язку зі сплати орендних платежів на момент звернення позивача до суду у відповідача не виникло.

7.48. До моменту належного оформлення права оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт (споруда) відповідача, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без реєстрації права оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом є кондиційними.

7.49. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України

Такий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

7.50. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

7.51. Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

7.52. Відповідач є власником майна та користується земельною ділянкою, що належить позивачу, на якій знаходиться це майно. Відповідач, без достатньої правової підстави, за рахунок позивача - власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування земельною ділянкою.

7.53. Ухилення відповідача від обов`язкової сплати орендної плати за користування землею є підставою для застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 12.04.2017 у справах №922/207/15, №922/5468/14, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

7.54. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

7.55. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

7.56. Предметом позову позивача є майнова вимога до відповідача про стягнення плати за користування майном. Підставами позову є обставини, якими позивач доводить виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин на підставі договору оренди.

7.57. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

7.58. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17.

7.59. Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність, зміст якої наведений у статі 14 Господарського процесуального кодексу України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

7.60. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

7.61. Неправильна правова кваліфікація правовідносин між сторонами не є підставою для відмови у позові.

7.62. У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7.63. При вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. З огляду на положення Господарського процессуального кодексу України така функціональність суду носить імперативний характер.

7.64. Обов`язок суду надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

7.65. Враховуючи встановлені судом під час розгляду справи обставини, застосування до правовідносин сторін норм права, що регулюють кондикційні правовідносини, пов`язані із фактичним користуванням земельної ділянки без укладення договору оренди, без доведення та встановлення розміру земельної ділянки позивача, якою фактично користується відповідач, та розміру плати за її користування, матиме наслідком вихід за межі позовних вимог.

7.66. Недоведення позивачем розміру земельної ділянки, якою фактично користується відповідач, та розміру плати за її користування є підставою для відмови у позові.

7.67. Вимогу позивача про стягнення з відповідача 134217,48 грн боргу зі сплати орендної плати, 33424,14 грн пені, 6973,87 грн інфляційних втрат та 2907,25 грн, суд визнає необґрунтованою та доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

8. Розподіл судових витрат.

8.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

8.2. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн на квитанції від 16.07.2024 № (а.с. 5).

8.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.4. Оскільки у позові позивачу відмовлено судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 03.02.2025.

Суддя А.І. Гладун