ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4263/24
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Губи К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТЕХ-СЕРВІС» м. Кам`янське

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські сільгоспмашини» м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 498661грн74коп, пені в розмірі 27276грн52коп, 3%річних в розмірі 3147грн29коп, інфляційних втрат в розмірі 2991грн97коп

представники:

від позивача: Черкавський Ю.С. діє на підставі ордеру серія ВА №1012901 від 25.09.2024;

від відповідача: Мельничук Б.В. - діє на підставі ордеру серія АЕ №1303150 від 19.11.2024

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР-ТЕХ-СЕРВІС» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські сільгоспмашини» із заявою про стягнення суми боргу в розмірі 498661грн74коп, пені в розмірі 27276грн52коп, 3%річних в розмірі 3147грн29коп, інфляційних втрат в розмірі 2991грн97коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язання з поставки товару за договором №61 ДСМ від 20.06.2024.

Позивач вказав, що на виконання договору №61 ДСМ від 20.06.2024 платіжною інструкцією №943 від 25.06.2024 перерахував відповідачу 498661грн74коп.

Позивач стверджував, що відповідач порушив пункт 3.4 договору №61 ДСМ від 20.06.2024 та не поставив товар.

На підставі пункту 5.3 договору №61 ДСМ від 20.06.2024 за порушення строку поставки товару позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 7276грн52коп за період 10.07.2024 24.09.2024.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строку повернення суми попередньої оплати позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 3147грн29коп за період 10.07.2024 24.09.2024, інфляційні втрати в розмірі 2991грн97коп за червень липень 2024року.

Позивач повідомив, що кінцевий розрахунок витрат на правничу допомогу буде наданий у строк, передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 22.10.2024.

Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 02.10.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 03.10.2024 о 08:46год.

Відповідач мав право надати до суду відзив в строк до 15.10.2024 включно.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2024 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 05.11.2024.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 22.10.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 24.10.2024 о 19:51год.

У підготовчому засіданні від 05.11.2024 суд оглянув оригінал договору №61 ДСМ від 20.06.2024 та повернув договір представнику позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 19.11.2024.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 05.11.2024 доставлена до електронного кабінету відповідача 06.11.2024 о 21:34год.

На адресу суду 19.11.2024 надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача.

На адресу суду 19.11.2024 надійшло клопотання представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2024 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та відклав підготовче засідання до 04.12.2024 на 11:00год.

Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 19.11.2024 доставлена до електронних кабінетів відповідача та представника відповідача 19.11.2024 о 20:46год.

На адресу суду 29.11.2024 надійшов сформований в системі «Електронний суд» відзив на позовну заяву про незгоду із позовними вимогами.

Відповідач послався на пункти 1.1, 1.3, 1.4 договору №61 ДСМ від 20.06.2024 та вказав, що поставці товару має передувати документально підтверджена воля і домовленість сторін договору.

Відповідач наполягав на тому, що сторони не підписували додаткову угоду та специфікацію на товар внаслідок відсутності домовленості сторін щодо умов співпраці і предмету поставки. Рахунок фактура №СФ-0000134 від 25.06.2024 не містить платника, замовлення, посилання на договір №61 ДСМ від 20.06.2024. Відповідач не оформлював долучений позивачем у справу рахунок фактуру.

Відповідач вказав, що кошти в розмірі 498661грн74коп, сплачені платіжною інструкцією №943 від 25.06.2024, не стосуються договору №61 ДСМ від 20.06.2024. Ці кошти є помилково перерахованими. Позивач не звертався до відповідача з вимогою повернути помилково сплачені кошти. Це підтверджує відсутність взаємовідносин у позивача з відповідачем в рамках договору №61-ДСМ від 20.06.2024.

Відповідач зазначив, що позивач не надав розрахунку судових витрат, підтверджуючих документів, на підставі яких він поніс судові витрати на професійну правничу допомогу. Тому просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач повідомив, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 5000грн. Заява (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат подаватиметься протягом строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із відзивом відповідач подав клопотання про витребування оригіналу рахунку фактури №СФ-0000134 від 25.06.2024 для ознайомлення і дослідження.

В обґрунтування клопотання відповідач послався на те, що не оформлював рахунок фактуру №СФ-0000134 від 25.06.2024 та дізнався він про його існування з позовної заяви. Рахунок-фактура №СФ-0000134 від 25.06.2024 наявний лише у позивача.

На адресу суду 01.12.2024 надійшла сформована в системі «Електронний суд» відповідь на відзив представника позивача.

Позивач вказав, що в договорі відсутні застереження щодо визначення асортименту, кількості товару лише в додаткових угодах, а не рахунках-фактурах.

Позивач пояснив, що в графі «одержувач» рахунку фактури №СФ-0000134 від 25.06.2024 вказане ТОВ «УКР-ТЕХ-СЕРВІС», а в графі «платник» - «той самий». Тобто платником також є ТОВ «УКР-ТЕХ-СЕРВІС».

Позивач зазначив, що відповідач не заперечує отримання грошових коштів від позивача із вказівкою на рахунок-фактуру №СФ-0000134 від 25.06.2024. Законодавством не встановлено вимог щодо змісту рахунку-фактури. Зазначаючи про помилковість визначення призначення платежу, відповідач не надав докази звернення до позивача з повідомленням про таку помилку та не вчинив дій з повернення коштів.

На адресу суду 03.12.2024 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву та заява про поновлення строку для подання клопотання про витребування оригіналів письмових доказів.

В обґрунтування поданих клопотань відповідач послався на - відсутність у відповідача штатного юриста, який би міг кваліфіковано висловити позицію відповідача з додержанням норм Господарського процесуального кодексу України; військову агресію РФ, яка в свою чергу несе економічні збитки і фінансові проблеми для відповідача.

У підготовчому засіданні від 04.12.2024 суд оглянув наданий позивачем оригінал рахунку-фактури №СФ-0000134 від 25.06.2024 та повернув рахунок-фактуру представнику позивача.

У підготовчому засіданні від 04.12.2024 представник позивача заперечував проти задоволення клопотань відповідача про поновлення строків на подання відзиву та подання клопотання про витребування оригіналу рахунку-фактури №СФ-0000134 від 25.06.2024.

З огляду на зміст частини 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не пропущений строк на подання клопотання про витребування оригіналу письмового доказу. Тому відсутні підстави для поновлення строку на подання клопотання про витребування оригіналу письмового доказу.

З огляду на наведені представником відповідача обставини пропуску строку на подання відзиву, суд визнав поважними причини пропуску процесуального строку на відзиву та поновив цей строк відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2024, занесеною до протоколу судового засідання від 04.12.2024, суд задовольнив клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву та залишив без задоволення клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання клопотання про витребування оригіналів письмових доказів; оголосив перерву у підготовчому засідання до 17.12.2024.

На адресу суду 13.12.2024 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» заперечення відповідача на відповідь на відзив.

Відповідач стверджував про відсутність підписаних сторонами додаткових угод або специфікацій, в яких визначався предмет поставки, його ціна, асортимент, кількість.

Відповідач наполягав на тому, що долучивши до відповіді на відзив від 01.12.2024 копію рахунку-фактури №СФ-0000134 від 25.06.2024, позивач надав до суду доказ поза межами строку, встановленого статтею 80 Господарського процесуального кодексу України. Тому просив не приймати цей доказ до розгляду відповідно до частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Також відповідач вказав, що рахунок-фактура №СФ-0000134 від 25.06.2024 не містить платника, замовлення, посилання на договір №61 ДСМ від 20.06.2024. Грошові кошти сплачені позивачем відповідачу не в рамках і не на виконання умов договору №61-ДСМ від 20.06.2024. Ці кошти є помилково перерахованими і процедура їх повернення не має відношення до умов і положень договору №61-ДСМ від 20.06.2024.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 21.01.2025.

У судовому засіданні від 21.01.2025 представники сторін підтримали викладені раніше правові позиції.

Представник позивача у відповідь на питання представника відповідача щодо різниці між двома рахунками пояснив, що спочатку рахунок-фактура №СФ-0000134 від 25.06.2024 був направлений на електронну пошту працівника товариства, пізніше був наданий оригінал рахунку-фактури №СФ-0000134 від 25.06.2024.

Представник позивача заявив про намір надати до суду докази витрат на правничу допомогу у строки, передбачені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення представників сторін, що надавались під час розгляду справи, суд установив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр-Тех-Сервіс» (далі покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські сільгоспмашини» (далі постачальник) був укладений договір №61-ДСМ від 20.06.2024 (далі договір від 20.06.2024).

Відповідно до пунктів 1.1 1.3 договору від 20.06.2024 постачальник зобов`язується протягом дії нього договору передати покупцю товар окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою), кількості і іншим умовам, які зазначаються у рахунках-фактурах до договору (якщо інше не передбачено окремими додатковими угодами сторін), які є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язаний прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених договором. Партією товару вважається товар, переданий покупцю за окремою видатковою накладною.

Загальний обсяг товару, шо продається за цим договором, визначається протягом терміну дії договору з урахуванням кількості та асортименту (номенклатури) товару за всіма переданим відповідно до умов нього договору окремим партіям товару.

Ціни на товар визначаються в рахунках-фактурах або окремих додаткових угодах сторін у письмовій формі за кожній партією товару до її поставки покупцю.

Згідно з пунктом 1.4 договору від 20.06.2024, якщо інше не передбачено окремою додатковою угодою сторін в письмовій формі, розрахунок за кожну партію товару здійснюється покупцем шляхом 100% оплати вартості цієї партії, яка вказана в рахунках-фактурах до даного договору. При цьому вартість партії товару, за яку покупцем здійснено оплату в повному обсязі, зміні не підлягає.

Пунктами 2.1 2.3 договору від 20.06.2024 встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками обох сторін.

Термін дії цього договору - до 31.12.2024. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим договором. У разі, якщо до дати закінчення терміну дії цього договору, жодна із сторін не направила іншій стороні в письмовій формі повідомлення про розірвання цього договору, цей договір вважається продовженим на кожний наступний рік на умовах, які діяли станом на дату закінчення терміну дії цього договору.

Договір, додаткові угоди та специфікації до договору, отримані засобами факсимільного зв`язку мають юридичну силу до моменту обміну оригіналами.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору від 20.06.2024 постачальник зобов`язаний передавати покупцю товар партіями в строк, у кількості, асортименті (номенклатурі) і згідно з іншими умовами, встановленими у рахунках - фактурах до договору (якщо інше не передбачено іншим окремою додатковою угодою сторін та / або специфікацією в письмовій формі).

Відвантаження товару здійснюється на умовах EXW зі складу постачальника у м. Дніпро згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

В пунктах 3.4 3.6 договору від 20.06.2024 зазначено, що покупець зобов`язаний здійснити повну оплату товару за кожною його партією відповідно до п. 1.4 цього договору (якщо інше не передбачено іншим окремою додатковою угодою сторін та / або специфікацією в письмовій формі).

Постачальник зобов`язаний здійснити відвантаження покупцеві протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту його оплати (якщо інше не передбачено окремою додатковою угодою сторін та / або специфікацією в письмовій формі).

Оплата здійснюється в українських гривнях шляхом перерахування суми вартості товару на банківський рахунок постачальника, вказаний в цьому договорі.

Датою переходу права власності на товар від постачальника покупцю є дата фактичної передачі товару та підписання видаткових накладних (і / або акта передачі товару) на відповідну партію товару.

Згідно з пунктом 6.2 договору від 20.06.2024 документи, що відправляються факсом однієї із сторін іншій стороні, мають бути замінені на оригінали шляхом направлення поштою або вручення представникам сторін. До отримання оригіналів документів їх факсові копії мають повну юридичну силу, погоджують права та обов`язки сторін, можуть бути представлені в судові інстанції якості доказів.

В пункті 5.3 договору від 20.06.2024 вказано, що у разі затримки поставки партії товару, постачальник на вимогу покупця зобов`язаний сплатити йому за весь період прострочення поставки пеню, що нараховується на вартість непоставленого товару за кожний день прострочення поставки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, шо діяла в період прострочення.

Разом з позовом та відповіддю на відзив позивач надав до матеріалів справи два екземпляри рахунків-фактур №СФ-0000134 від 25.06.2024 на суму 498661грн74коп. Позивач пояснив, що спочатку рахунок-фактура №СФ-0000134 від 25.06.2024 був направлений на електронну пошту працівника товариства, пізніше був наданий оригінал рахунку-фактури №СФ-0000134 від 25.06.2024.

За змістом рахунки-фактури тотожні, за виключенням визначення скороченої або повної організаційно-правової форми постачальника в текстах рахунків «ТОВ «Дніпровські сільгоспмашини» та «Товариство з обмеженою відповідальністю ««Дніпровські сільгоспмашини». У суду відсутні підстави не приймати до розгляду в якості доказу копію рахунку-фактури №СФ-0000134 від 25.06.2024, додану позивачем до відповіді на відзив.

В обох рахунках-фактурах №СФ-0000134 від 25.06.2024 на суму 498661грн74коп одержувачем та платником товару є ТОВ «Укр-Тех-Сервіс». Рахунок дійсний до сплати до 27.06.2024.

Найменування, кількість та вартість товару в обох рахунках-фактурах №СФ-0000134 від 25.06.2024 на суму 498661грн74коп також однакова труби ДСТУ 8936 ДУ 20 2.5мм, 6м, кількість 1.250т, ціна без ПДВ 71085грн, сума без ПДВ 88856грн25коп; арматура 14мм А500 С, міра, кількість 3.270т, ціна без ПДВ 48215грн, сума без ПДВ 157663грн05коп; труби профільні 40/40мм 2,0мм, 6м 7306, кількість 2.325т, ціна без ПДВ 72702грн, сума без ПДВ 169032грн15коп.

Платіжною інструкцією №943 від 25.06.2024 позивач перерахував на рахунок відповідача суму в розмірі 498661грн74коп. У графі «призначення платежу» платіжної інструкції №943 від 25.06.2024 позивач послався на рахунок №СФ-0000134 від 25.06.2024.

У серпні 2024року позивач направляв на адресу відповідача претензію з вимогою повернути сплачені на виконання договору №61-ДСМ від 20.06.2024 кошти в розмірі 498661грн74коп протягом 5днів з моменту направлення претензії.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач посилався на те, що не складав та не направляв позивачу рахунок фактуру №СФ-0000134 від 25.06.2024 на суму 498661грн74коп; гроші були перераховані позивачем не на виконання договору №61-ДСМ від 20.06.2024; між сторонами була відсутня домовленість щодо поставки товару (найменування, асортименту, кількості, вартості).

Пунктом 1.1 договору від 20.06.2024 передбачено, що окремі партії товару (ціна, асортимент (номенклатура), кількість і інші умови зазначаються у рахунках-фактурах. В тексті рахунку-фактури №СФ-0000134 від 25.06.2024 дійсно відсутнє посилання на договір №61-ДСМ від 20.06.2024. Водночас відповідач не надав доказів укладання іншого договору між сторонами, на виконання якого відповідачем був сформований рахунок-фактура №СФ-0000134 від 25.06.2024.

Також відповідач не надав доказів того, що отримавши від позивача кошти з посиланням на рахунок фактуру №СФ-0000134 від 25.06.2024, повернув їх позивачу з посиланням на помилковість перерахування. Відповідач отримав кошти у червні 2024року, станом на січень 2025року кошти не повернені позивачу.

Враховуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що платіжною інструкцією №943 від 25.06.2024 позивач перерахував відповідачу суму в розмірі 498661грн74коп на виконання договору від 20.06.2024.

Згідно з пунктами 3.2, 3.4 договору від 20.06.2024 відповідач повинен був здійснити відвантаження товару на умовах EXW (зі складу постачальника у м. Дніпро) протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту його оплати, тобто в строк до 09.07.2024 включно.

EXW термін Інкотермс, який означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо).

Відповідно до статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару позивачу.

Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

На підставі пункту 5.3 договору від 20.06.2024 за порушення строку поставки товару позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 7276грн52коп за період 10.07.2024 24.09.2024.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На адресу відповідача 26.08.2024 була направлена претензія позивача з вимогою повернути сплачені на виконання договору №61-ДСМ від 20.06.2024 кошти в розмірі 498661грн74коп протягом 5днів з моменту направлення претензії. Таким чином позивач відмовився від поставки товару та вимагав повернення суми попередньої оплати.

З моменту направлення вимоги про повернення суми попередньої оплати припинилось зобов`язання відповідача з поставки товару та виник обов`язок повернути позивачу кошти в строк, визначений у претензії.

Враховуючи викладене, обґрунтований та правомірний розмір пені за порушення відповідачем строку поставки товару становитиме 16649грн31коп за період 10.07.2024 25.08.2024. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 10627грн21коп слід відмовити.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строку повернення суми попередньої оплати позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 3147грн29коп за період 10.07.2024 24.09.2024, інфляційні втрати в розмірі 2991грн97коп за червень липень 2024року.

З огляду на строк повернення попередньої плати, вказаний у претензії (5днів з моменту направлення претензії), відповідач повинен був повернути суму в розмірі 498661грн74коп в строк до 02.09.2024.

За розрахунками суду обґрунтований та правомірний розмір 3% річних за порушення відповідачем строку повернення попередньої оплати дорівнює 899грн23коп за період 03.09.2024-24.09.2024. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 2248грн06??коп слід відмовити.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних витрат в розмірі 2991грн97коп за червень липень 2024року, оскільки протягом цього періоду у відповідача існував обов`язок поставити товар.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України суд розподіляє витрати позивача зі сплати судового збору пропорційно задоволених позовних вимог та покладає на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 7743грн15коп.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 98, 129, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТЕХ-СЕРВІС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські сільгоспмашини» про стягнення суми боргу в розмірі 498661грн74коп, пені в розмірі 27276грн52коп, 3%річних в розмірі 3147грн29коп, інфляційних втрат в розмірі 2991грн97коп задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські сільгоспмашини» (Ідентифікаційний код 44713687; місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул Янтарна, буд.83, кв. 69) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ТЕХ-СЕРВІС» (Ідентифікаційний код 42783690; місцезнаходження: 51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Свободи, буд.59) суму боргу в розмірі 498661грн74коп, пеню в розмірі 16649грн31коп, 3%річних в розмірі 899грн23коп, витрати зі сплати судового збору в розмірі 7743грн15коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 10627грн21коп, 3% річних в розмірі 2248грн06?коп, інфляційної складової в розмірі 2991грн97коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 21.01.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 31.01.2025

Суддя Р.Г. Новікова