ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1379/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., за участі представників сторін, позивача (у відеоконференції) - адвоката Коваленка О.І., відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-Оіл Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній з вантажних перевезень» про стягнення 227813 грн. 81 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафта-Оіл Плюс» звернувся, через систему «Електронний суд», в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю«Міжнародна група компаній з вантажних перевезень» (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору про надання послуг з перевезення вантажу №20/09-3 від 20.09.2022 року, 227813 грн. 81 коп. боргу та відшкодування судових витрат, які складаються із 2733 грн. 77 коп. сплаченого судового збору, 10000 грн. витрат на правову допомогу.

Позов мотивований невиконанням відповідачем свого обов`язку з оплати наданих позивачем послуг по організації автоперевезення вантажу відповідача згідно договору про надання послуг з перевезення вантажу №20/09-3 від 20.09.2022 року з доданими до нього документами первинного обліку.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.11.2024 року, після усунення недоліків, встановлених ухвалою суду від 08.11.2024 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №925/1379/24 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.12.2024 року; забезпечено участь в підготовчому засіданні для адвоката Коваленка О.І. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 11.12.2024 року підготовче провадження у справі № 925/71379/24 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2025 року; забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням його власних технічних засобів, за його клопотанням.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, явку свого представника в судове засідання 16.01.2025 року не забезпечив, належним чином повідомлений про розгляд справи та дату, час та місце судового засідання відповідно до даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з ухвалою суду від 20.11.2024 року (а.с. 65), довідки суду про доставку електронного листа з ухвалою суду від 11.12.2024 року на електронну адресу відповідача - .(а.с. 75), причини неявки представника не повідомив.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 16.01.2025 року представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у позові та просив задовольнити, відшкодувати судові витрати понесені позивачем на правничу допомогу.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України у судовому засіданні 16.01.2025 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

20.09.2022 року відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній з вантажних перевезень», як експедитор, та позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафта-Оіл Плюс» , як перевізник, уклали договір про надання послуг з перевезення вантажу №20/09-3 (далі - Договір, а.с. 6-8), згідно з умовами п. 1.1. якого перевізник (виконавець) зобов`язався надати експедитору послуги з перевезення вантажу, а саме, доставити ввірений йому експедитором або іншою особою особою визначеною експедитором (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення у встановленийдоговором строк та видати його упоноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу) та/або виконати або організувати виконання визначених цим Договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, а експедитор зобов`язався оплатити надані послуги.

Сторони погодили усі істотні умови перевезення за Договором:

п.1.2. - конкретний вид послуги, що надається по цьому договору, її найменування, детальна інформація та умови надання послуги, зазначаються експедитором в заявці (далі - заявка), та визначаються сторонами в укладених на підставі заявки додатках, а в разі їх відсутності, в документах на перевезення, що складені на виконання цього договору;

п.3.1. - послуги з перевезення вантажів надаються транспортними засобами, перелік яких погоджується в додатку до цього договору;

п.3.11. - факт надання послуги підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі, який складається на підставі належним чином складених т підписаних перевізних документів (товарно-транспортна накладна або інший документ, що складається при конкретному виді послуги) та показань засобів супутникового моніторингу. Дата складання акту приймання-передачі повинна відповідати даті надання послуг відповідно до перевізних документів;

п.5.1. - вартість окремих послуг, а також тарифи на перевезення, згідно яких визначається вартість послуг з перевезення, визначаються сторонами у відповідних додатках до цього договору. Вартість фактично наданих послуг визначається згідно укладених сторонами додатків та зазначається в актах приймання-передачі. В разі розбіжностей між сумами або іншими даними зазначеними в актах-приймання передачі та додатках, або в разі відсутності підписаних сторонами додатків - сторони домовились, що пріоритет мають ті суми та інші дані, які зазначені в актах-приймання передачі;

п.5.3. - оплата здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування експедитором коштів на поточний рахунок виконавця. Сторони домовились, що зобов`язання експедитора оплатити послуги може бути припинене в будь-який інший передбачений законодавством спосіб;

п.5.4. - розрахунки по даному договору, за наявності повного пакету документів, які підтверджують факт доставки вантажу, проводяться після підписання сторонами акту приймання-передачі;

п.8.1. - договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022 року, а в частині невиконаних зобов`язань, які виникли протягом дії цього договору, до повного їх виконання сторонами.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками юридичних осіб, яких вони представляють.

До Договору сторонами погоджено:

Додаток №1 - Тарифи на перевезення (а.с. 8 на звороті), в якому сторони узгодили наступні тарифи на перевезення вантажу по маршруту Сумська обл., Сумський район, с. Миколаївка (Жовтневе)-Черкаська обл, Звенигородський район, с. Лебедин: тариф на послуги перевезення вантажу виконавцем становить 2000 грн./тону з ПДВ на круг;

Додаток №3 - Перелік уповноважених осіб якими здійснюється перевезення вантажу (а.с. 9), в якому вказано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із зазначенням контактних телефонів та особистих даних:

Додаток №4 - Тарифи на перевезення (а.с. 9 на звороті), в якому сторони узгодили наступні тарифи на перевезення вантажу по маршруту Сумська обл., Сумський район, смт Улянівка -Черкаська обл, Звенигородський район, с. Лебедин: тариф на послуги перевезення вантажу виконавцем становить 2000 грн./тону з ПДВ на круг.

Із актів надання послуг: №220 від 23.09.2022 року на суму з ПДВ 47640 грн. 10 коп, №221 від 23.09.2022 року на суму з ПДВ 47920 грн. 09 коп, №222 від 26.09.2022 року на суму з ПДВ 45200 грн. 09 коп, №226 від 29.09.2022 року на суму з ПДВ 45400грн. 09 коп, №231 від 02.10.2022 року на суму з ПДВ 45480 грн. 10 коп, №232 від 02.10.2022 року на суму з ПДВ 48120 грн. 10 коп, №247 від 09.10.2022 року на суму з ПДВ 47880 грн. 10 коп, №248 від 10.10.2022 року на суму з ПДВ 48960 грн. 10 коп, №251 від 11.10.2022 року на суму з ПДВ 44800 грн. 09 коп, №252 від 11.10.2022 року на суму з ПДВ 47680 грн. 09 коп, №258 від 14.10.2022 року на суму з ПДВ 47560 грн. 09 коп, №259 від 15.10.2022 року на суму з ПДВ 47320 грн. 09 коп, №264 від 18.10.2022 року на суму з ПДВ 48840грн. 10 коп, №265 від 18.10.2022 року на суму з ПДВ 47520 грн. 10 коп, №270 від 19.10.2022 року на суму з ПДВ 45920 грн. 09 коп, №271 від 19.10.2022 року на суму з ПДВ 47560 грн. 09 коп, №276 від 22.10.2022 року на суму з ПДВ 47600 грн. 10 коп, №277 від 22.10.2022 року на суму з ПДВ 45440 грн. 09 коп, №279 від 24.10.2022 року на суму з ПДВ 46360 грн. 09 коп, №280 від 24.10.2022 року на суму з ПДВ 46560грн. 10 коп, №284 від 28.10.2022 року на суму з ПДВ 48960 грн. 10 коп, №285 від 28.10.2022 року на суму з ПДВ 49680грн. 10 коп, №287 від 31.10.2022 року на суму з ПДВ 47360грн. 10 коп, №288 від 31.10.2022 року на суму з ПДВ 44040 грн. 08 коп, №297 від 05.11.2022 року на суму з ПДВ 46160грн. 09 коп, №298 від 05.11.2022 року на суму з ПДВ 44520грн. 08 коп, №304 від 08.11.2022 року на суму з ПДВ48280 грн. 09 коп, №305 від 08.11.2022 року на суму з ПДВ 49400 грн. 10 коп, №309 від 09.112022 року на суму з ПДВ 49080 грн. 10 коп, №310 від 09.11.2022 року на суму з ПДВ 47160 грн. 10 коп (а.с. 10-25) вбачається, що у період 23.09.2022 року- 09.11.2022 року позивачем за заявками відповідача надано послуги з перевезення вантажу по обумовлених Договором маршрутах на загальну суму з ПДВ 1414402 грн. 83 коп., які відповідач погодив без зауважень.

Позивач, на виконання умов Договору, виставив відповідачу рахунки на оплату: №223 від 23.09.2022 року на суму з ПДВ 47640 грн. 10 коп, №224 від 23.09.2022 року на суму з ПДВ 47920 грн. 09 коп, №225 від 26.09.2022 року на суму з ПДВ 45200 грн. 09 коп, №230 від 29.09.2022 року на суму з ПДВ 45400грн. 09 коп, №234 від 02.10.2022 року на суму з ПДВ 45480 грн. 10 коп, №235 від 02.10.2022 року на суму з ПДВ 48120 грн. 10 коп, №249 від 09.10.2022 року на суму з ПДВ 47880 грн. 10 коп, №250 від 10.10.2022 року на суму з ПДВ 48960 грн. 10 коп, №253 від 11.10.2022 року на суму з ПДВ 44800 грн. 09 коп, №254 від 11.10.2022 року на суму з ПДВ 47680 грн. 09 коп, №260 від 14.10.2022 року на суму з ПДВ 47560 грн. 09 коп, №261 від 15.10.2022 року на суму з ПДВ 47320 грн. 09 коп, №265 від 18.10.2022 року на суму з ПДВ 48840грн. 10 коп, №266 від 18.10.2022 року на суму з ПДВ 47520 грн. 10 коп, №271 від 19.10.2022 року на суму з ПДВ 45920 грн. 09 коп, №272 від 19.10.2022 року на суму з ПДВ 47560 грн. 09 коп, №277 від 22.10.2022 року на суму з ПДВ 47600 грн. 10 коп, №278 від 22.10.2022 року на суму з ПДВ 45440 грн. 09 коп, №280 від 24.10.2022 року на суму з ПДВ 46360 грн. 09 коп, №281 від 24.10.2022 року на суму з ПДВ 46560грн. 10 коп, №285 від 28.10.2022 року на суму з ПДВ 48960 грн. 10 коп, №286 від 28.10.2022 року на суму з ПДВ 49680грн. 10 коп, №288 від 31.10.2022 року на суму з ПДВ 47360грн. 10 коп, №289 від 31.10.2022 року на суму з ПДВ 44040 грн. 08 коп, №300 від 05.11.2022 року на суму з ПДВ 46160грн. 09 коп, №301 від 05.11.2022 року на суму з ПДВ 44520грн. 08 коп, №307 від 08.11.2022 року на суму з ПДВ48280 грн. 09 коп, №308 від 08.11.2022 року на суму з ПДВ 49400 грн. 10 коп, №313 від 09.11.2022 року на суму з ПДВ 49080 грн. 10 коп, №314 від 09.11.2022 року на суму з ПДВ 47160 грн. 10 коп (а.с. 26-41), які відповідачем отримано, однак, оплачено частково на суму 1186589 грн. 02 коп.

За розрахунком позивача (а.с. 42-43) надані позивачем послуги у розмірі 227813 грн. 81 коп. відповідачем не оплачено, 18.10.2024 року у зв`язку з нездійсненням відповідачем у встановлений Договором строк оплати за надані послуги з превезеннея вантажів позивач звертався до відповідача з вимогою № 17/10 про сплату 227813 грн. 81 коп. боргу, також повідомляв, що у разі несплати, ініціюватиме спір в судовому порядку (а.с. 44-45, докази направлення а.с. 46). Вимога позивача отримана відповідачем, однак залишена без відповіді та реагування, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору про надання послуг з перевезення вантажу №20/09-3 від 20.09.2022 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань послуг перевезення вантажів, загальні положення про послуги, перевезення і транспортне експедирування визначені главами 63-64 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), главою 32 Господарського кодексу України (далі - ГК України), загальні положення про договір - розділом ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини - розділом IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу (ГК) України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 205 ЦК України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ч. 2 ст. 527);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (п. 3 ч. 1 ст. 611);

боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.ч. 1-3 ст. 632);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);

договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639);

договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640).

Підрозділом І розділу ІІІ книги 5 ЦК України визначено окремі види договірних зобов`язань.

Главою 64 ЦК України врегульовано відносини перевезення:

за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату; договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі; укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ст. 909);

у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920).

Відповідно до ст. 307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до викладених обставин справи та наведених норм законодавства суд вбачає, що договір про надання послуг з перевезення вантажу №20/09-3 від 20.09.2022 року, укладений сторонами з дотриманням норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, ними виконувався.

Пунктами 3.11, 5.1., 5.3., 5.4. договору перевезення вантажів № 2203 від 22.03.2024 року сторони погодили, що факт надання послуги підтверджується підписанням сторонами акту приймання-передачі, який складається на підставі належним чином складених т підписаних перевізних документів (товарно-транспортна накладна або інший документ, що складається при конкретному виді послуги) та показань засобів супутникового моніторингу. Дата складання акту приймання-передачі повинна відповідати даті надання послуг відповідно до перевізних документів; вартість окремих послуг, а також тарифи на перевезення, згідно яких визначається вартість послуг з перевезення, визначаються сторонами у відповідних додатках до цього договору. Вартість фактично наданих послуг визначається згідно укладених сторонами додатків та зазначається в актах приймання-передачі. В разі розбіжностей між сумами або іншими даними зазначеними в актах -приймання передачі та додатках, або в разі відсутності підписаних сторонами додатків - сторони домовились, що пріоритет мають ті суми та інші дані, які зазначені в актах-приймання передачі; оплата здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування експедитором коштів на поточний рахунок виконавця. Сторони домовились, що зобов`язання експедитора оплатити послуги може бути припинене в будь-який інший передбачений законодавством спосіб; розрахунки по даному договору, за наявності повного пакету документів, які підтверджують факт доставки вантажу, проводяться після підписання сторонами акту приймання-передачі.

За заявками відповідача, позивачем надано послуги з перевезення вантажу дорожніми автотранспортними засобами за погодженими в додатках маршрутами, що підтверджено даними актів надання послуг: №220 від 23.09.2022 року, №221 від 23.09.2022 року, №222 від 26.09.2022 року, №226 від 29.09.2022 року, №231 від 02.10.2022 року, №232 від 02.10.2022 року, №247 від 09.10.2022 року, №248 від 10.10.2022 року, №251 від 11.10.2022 року, №252 від 11.10.2022 року, №258 від 14.10.2022 року, №259 від 15.10.2022 року, №264 від 18.10.2022 року, №265 від 18.10.2022 року, №270 від 19.10.2022 року, №271 від 19.10.2022 року, №276 від 22.10.2022 року, №277 від 22.10.2022 року, №279 від 24.10.2022 року, №280 від 24.10.2022 року, №284 від 28.10.2022 року, №285 від 28.10.2022 року, №287 від 31.10.2022 року, №288 від 31.10.2022 року, №297 від 05.11.2022 року, №298 від 05.11.2022 року, №304 від 08.11.2022 року, №305 від 08.11.2022 року, №309 від 09.112022 року, №310 від 09.11.2022 року на загальну суму з ПДВ 1414402 грн. 83 коп., які відповідач погодив без зауважень, оплатив частково на суму 1186589 грн. 02 коп., вартість наданих позивачем послуг у розмірі 227813 грн. 81 коп. в погоджені сторонами строки не оплатив.

Вартість послуг з перевезення вантажу за Договором у розмірі 227813 грн. 81 коп. відповідачем не сплачені, не заперечені та підтверджені наданими у справу належними і допустимими доказами, тому вимога позивача у заявленій сумі підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, суд позов визнає обґрунтованим доказаним і задовольняє його повністю з наведених вище підстав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за результатами розгляду справи суд враховує таке.

У позові позивач заявив вимогу про відшкодування понесених судових витрат у виді сплаченого судового збору і витрат на професійну правничу допомогу, позов суд задовольнив повністю.

Квитанцією про сплату № 3182-3181-0793-8822 від 06.11.2024 року позивачем сплачено 2733 грн. 77 коп. судового збору за подання позову.

В обґрунтування розрахунку судових витрат позивача на професійну правничу допомогу додано суду копії: договору про надання правничої допомоги №466 від 17.10.2024 року, укладеного позивачем з Адвокатським бюро «Коваленко і Партнери»; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ №000417 від 05.02.2015 року; ордеру серії ВМ №1057510 від 17.10.2024 року; платіжної інструкції №6051 від 06.11.2024 року на суму 5000 грн.

Із наданих документів вбачається, що між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафта-Оіл Плюс» , як клієнтом, та Адвокатським бюро «Коваленко і Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги №466 від 17.10.2024 року (а.с. 47), в якому сторони погодили зокрема наступне:

п.1.1. - в порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу, передбачену договором, а клієнт зобов`язується їх прийняти та своєчасно оплатити;

п. 2.1. - вартість послуг встановлюється у фіксованому розмірі за представництво в суді першої інстанції 10000 грн. Вартість в суді апеляційної інстанції визначається додатково.

Платіжною інструкцією №6051 від 06.11.2024 року (а.с. 48) позивачем сплачено Адвокатському бюро «Коваленко і Партнери» 5000 грн. за правову допомогу згідно договору про надання правничої допомоги №466 від 17.10.2024 року.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При розгляді заяви позивача суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19, відповідно до якої розмір винагороди за надання правової допомоги, що визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, якщо інше не зазначене у договорі, а також враховує позицію об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, відповідно до якої за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Відтак, суд приходить до переконання, що наявні в матеріалах справи докази надання позивачу професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, дають суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання правничої допомоги на сторону відповідача.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2733 грн. 77 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., а разом 12733 грн. 77 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255-256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній з вантажних перевезень», ідентифікаційний код юридичної особи 44145189, місцезнаходження: 18031, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 2/3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-Оіл Плюс», ідентифікаційний код юридичної особи 36467340, місцезнаходження: 42700, Сумська обл., м. Охтирка, с. Залужани, вул. Заводська, буд. 11 - 227813 грн. 81 коп. боргу, 12733 грн. 77 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено 31.01.2025 року.

Суддя В.М. Грачов