ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 рокуСправа № 912/2801/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032)

до: Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (бульвар Студентський, 15, м. Кропивницький, 25015)

про стягнення 1 492 113,14 грн

секретар судового засідання - Коваленко Т.А.

представники сторін:

від позивача - Катафєєва Г.С., адвокат, довіреність №29/01-1 від 29.01.2024 (в режимі відеоконференції),

від відповідача - участі не брали,

у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" про стягнення заборгованості 1 492 113,14 грн, що складається з: 709 526,12 грн 3 % річних, 782 587,02 грн інфляційних втрат, а також 17 905,36 грн судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 26.06.2019 № 0532-02041, в редакціях додаткових угод від 15.08.2019, 24.07.2020, 17.09.2021, 24.12.2021, 21.12.2022, в частині своєчасної оплати з Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою від 11.11.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 10.12.2024.

26.11.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

28.11.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 10.12.2024 господарський суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.01.2025.

02.01.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.01.2025.

Сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про вручення електронного листа.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, у судовому засіданні 21.01.2025 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке:

Відповідно до п. 3.2. Статуту Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" воно є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (а.с. 33-40).

01.01.2019 Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" уклало з Приватним акціонерним товариством "Кіровоградобленерго" Договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0532-02041 (далі Договір) (а.с. 8-11).

У подальшому Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", як правонаступник Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", уклало з Приватним акціонерним товариством "Кіровоградобленерго" декілька додаткових угод до вказаного Договору, а саме: від 15.08.2019, 24.07.2020, 17.09.2021, 24.12.2021, 21.12.2022 (а.с. 13-29).

Згідно з п. 1.1. Договору (у редакції додаткових угод) Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Оператор системи передачі, ОСП) зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга) відповідно до умов цього Договору, а Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" (Користувач) зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору (у редакції додаткових угод) розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

Згідно з п. 5.2. Договору (у редакції додаткових угод) Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості Послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості Послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього Договору.

Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуги, яка визначена згідно, з розділом 3 цього Договору відповідно до такого алгоритму:

2 платіж - до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

Пунктом 5.5. Договору (у редакції додаткових угод) передбачено що, Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих Виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно).

Пунктом 5.6. Договору (у редакції додаткових угод) встановлено, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги, Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акту приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Пунктом 5.7. Договору (у редакції додаткових угод) визначено, що у випадку порушення Користувачем термінів розрахунку ОСП має право нараховувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання Користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 9.4. Договору (у редакції додаткових угод) рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною:

- у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником;

- у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

- Електронний документ, який направляється Стороною на виконання Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з часу набуття документом статусу "Доставлено" у Сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Відповідно до п. 3 п. 8.3. Договору (у редакції додаткових угод) Користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Позивач зазначає, що за цим договором до 16.01.2024 у відповідача існувала заборгованість. Борг повністю сплачений лише 20.06.2024 (з врахуванням мінусових актів корегування). Наявність боргу за Договором та його розмір встановлений рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 21.02.2024 у справі № 912/2044/23. Рішення набрало законної сили 14.03.2024. Позовна заява у справі № 912/2044/23 мала розрахунок заборгованості за Договором станом на 16.01.2024. Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 02.03.2024 відстрочено виконання судового рішення на п`ять місяців до 21.07.2024.

Як зазначає Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", станом на 17.01.2024 сума несплачених зобов`язань за послуги з передачі електричної енергії становила 119 266 898,44 грн. Ця сума повернута відповідачем позивачу частинами у строк до 20.06.2024. Черговість повернення наведено в розрахунку заборгованості та платіжними інструкціями за вказаний період (а.с. 41-54).

Позивач зазначає, що прийнятим судом рішенням про відстрочку виконання рішення грошове зобов`язання Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" не припиняється, а тому підлягають стягненню з відповідача нарахування щодо 3 % річних та інфляційних втрат у відповідний період (до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання) в судовому порядку.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 21.02.2024 у справі № 912/2044/23 встановлено наявність боргу за Договором № 0532-02041 та його розмір.

Як зазначає позивач, станом на 17.01.2024 сума несплачених зобов`язань за послуги з передачі електричної енергії становила 119 266 898,44 грн.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 709 526,12 грн 3 % річних, 782 587,02 грн інфляційних втрат за період з 17.01.2024 по 20.06.2024.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу ч. 2 ст. 625 ЦК України виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення з оплати основного боргу.

Позивач здійснив розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення проведення розрахунків за фактичний обсяг наданих послуг за відповідні періоди.

Перевіривши розрахунок позивача, господарський суд установив, що такий розрахунок є арифметично правильним, відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідач не подав контррозрахунку на спростування заявлених позивачем вимог, натомість у відзиві просить зменшити розмір 3% річних до 7 095,26 грн, посилаючись на те, що прострочення виконання зобов`язання сталося не з його вини.

Розглядаючи заяву відповідача про зменшення розмір 3% річних, суд враховує таке.

В обґрунтування поданої заяви відповідач, зокрема, зазначив: внаслідок широкомасштабної збройної агресії РФ проти України відбулося критичне падіння рівня оплати послуг відповідача з розподілу електроенергії з боку постачальників та споживачів. За даними Балансу (Звіт про фінансовий стан) відповідача на 31.12.2022 (а.с. 89-90) та Балансу (Звіт про фінансовий стан) відповідача на 31.12.2023 (а.с. 91-92) дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги збільшилася в понад 5 разів, з 21 739 тис. грн до 115 684 тис. грн.

Відповідач зазначає, що суттєве погіршення фінансової спроможності відповідача також є наслідком падіння обсягів розподілу електроенергії та значним збільшенням технологічних втрат в мережах, в т.ч. внаслідок транзитних перетікань в інтересах позивача. Відмова НКРЕКП протягом 2023 та І-го півріччя 2024 року переглядати тарифи для відповідача поглиблює фінансову кризу. За таких умов, всі зусилля та наявні кошти відповідача спрямовуються на фінансування тільки та виключно невідкладних потреб, таких як улаштування інженерного захисту елементів об`єктів критичної інфраструктури, експлуатаційне утримання мереж, ліквідацію наслідків стихії. Незважаючи на те, що безпосередньо на території Кіровоградської області активні бойові дії не ведуться, персонал відповідача призивається на військову службу під час мобілізації, значну частину автотранспортної техніки та спецмеханізмів відповідача залучено для потреб сил оборони, ускладнено придбання обладнання та паливно-мастильних матеріалів навіть в обсягах, необхідних для проведення аварійно-відновлювальних робіт. Крім того, нормальна та безпечна робота персоналу відповідача значно ускладнюється численними повітряними тривогами. Відповідач вказує, що основною причиною виникнення заборгованості є невідповідність встановлених тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які діяли протягом 2022-2023 років, обґрунтованому рівню витрат у складі структури тарифів, а також збільшення обсягів транзитних перетікань електричної енергії позивача мережами 150 кВ відповідача, які призвели до помітного зростання технологічних витрат електричної енергії. Такий катастрофічний фінансово-економічний стан відповідача фактично унеможливив забезпечення належного фінансування виробничої діяльності та, як наслідок, призвів до виникнення боргу відповідача перед позивачем.

Відповідач зауважує, що постановою НКРЕКП від 09.12.2023 № 2333 "Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПРАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" із застосуванням стимулюючого регулювання" тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для Товариства спочатку було встановлено на 1-й квартал 2024 року і мали бути переглянуті (збільшені) з 01.04.2024 та 01.07.2024, але були залишені без змін на рівні першого кварталу та знов не покривають необхідні виробничі витрати (оскаржено відповідачем до Кіровоградського окружного адміністративного суду, справа № 340/4844/24) (а.с. 96-96 з об.).

Відповідач підкреслює, що цією ж постановою НКРЕКП затвердила структуру тарифів відповідача, яка не передбачає отримання прибутку від здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії взагалі, тобто 0 (оскаржено відповідачем до Київського окружного адміністративного суду, справа № 320/5716/24).

Враховуючи викладене, з метою дотримання принципу пропорційності та розумного балансу інтересів сторін, відповідач просить суд зменшити розмір 3% річних, стягнення яких вимагає позивач, до 7 095,26 грн.

Позивач проти зменшення розмір 3% річних заперечує.

Відповідно до положень ст. 611, 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума 3% річних від суми боргу є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та триманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки формульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні положення також містить ч. 3 ст. 551 ЦК України, положення якої надають суду право зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Тобто заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери.

Окрім того, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18|12-79гс19).

Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених ст. 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності, яка регулюється загальними нормами про цивільно-правову відповідальність. Водночас зазначене дає підстави також для висновку про те, що розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом.

Такі висновки узгоджуються, зокрема, з правовими позиціями, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15- ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та постанові Верховного суду від 15.08.2023 у справі № 924/1277/20.

Крім того, у постанові від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що зменшення судом заявлених до стягнення штрафних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, є правом, а не обов`язком суду і може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку, за наслідками оцінки обставин справи та наданих учасниками справи доказів.

Судом також враховано відсутні в матеріалах справи докази понесених позивачем збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань саме за даним Договором або погіршення матеріального стану товариства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов цього Договору.

У розрізі зазначеного вище, суд вважає необхідним вказати на те, що відповідне зменшення 3% річних є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, що узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, а також є засобом недопущення використання 3% річних як інструменту отримання безпідставних доходів, а не як способу стимулювання боржника до належного виконання зобов`язань.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/13801/19.

Вказані норми права дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру неустойки з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п. 28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 916/878/20).

Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.

Суд враховує, що окрім 3% річних позивач нарахував інфляційні втрати, які визнані судом обґрунтованими, та в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем у вказаний період прострочення оплати.

З огляду на обставини справи, встановлені судом, фінансово-економічний стан відповідача, погашення останнім заборгованості за послуги з передачі електричної енергії 20.06.2024, тобто раніше наданої судом відстрочки, приймаючи до уваги відсутність доказів понесення позивачем збитків у результаті порушення відповідачем зобов`язання та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновків про наявність підстав для реалізації права щодо зменшення розміру 3% річних на 50 % відсотків до 354 763,06 грн і таке зменшення є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 354 763,06 грн 3% річних, 782 587,02 грн інфляційних втрат, а також 8 952,68 грн судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (бульвар Студентський, 15, м. Кропивницький, 25015, ідентифікаційний код 23226362) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 00100227) 354 763,06 грн 3% річних, 782 587,02 грн інфляційних втрат, а також 8 952,68 грн судового збору.

Повернути зі спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37918230, р/р UA3011567, код класифікації доходів бюджету 22030101) Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 00100227) 8 952,68 грн судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції №АУ-7797 від 05.11.2024, оригінал якої залишається у матеріалах справи.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати учасникам справи через систему "Електронний суд".

Повний текст рішення складено 31.01.2025

Суддя М.С. Глушков