УХВАЛА

29 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 908/2972/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Вронська Г. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ МАСЛЯНИЧНІ КУЛЬТУРИ"

на рішення Господарського суду Запорізької області

у складі судді Зінченко Н. Г.

від 14.02.2024 та

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Мороз В. Ф., Іванов О. Г., Чередко А. Є.

від 05.12.2024

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РД-СЕРВІС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ МАСЛЯНИЧНІ КУЛЬТУРИ"

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РД-СЕРВІС" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ МАСЛЯНИЧНІ КУЛЬТУРИ" про стягнення збитків у розмірі 356 686,00 грн у вигляді упущеної вигоди.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.02.2024 у справі № 908/2972/23 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ МАСЛЯНИЧНІ КУЛЬТУРИ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РД-СЕРВІС" 356 686,00 грн збитків у вигляді упущеної вигоди та 5 350,29 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою від 05.12.2024 Центральний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Запорізької області від 14.02.2024 у справі № 908/2972/23.

06 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ МАСЛЯНИЧНІ КУЛЬТУРИ" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.02.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2024 у справі № 908/2972/23.

Перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ МАСЛЯНИЧНІ КУЛЬТУРИ", Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.

Предметом спору у цій справі є стягнення 356 686,00 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (1 342 000,00 грн).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Водночас в касаційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ МАСЛЯНИЧНІ КУЛЬТУРИ" не зазначено про наявність виключних випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відсутність випадків/обґрунтувань, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 908/2972/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ МАСЛЯНИЧНІ КУЛЬТУРИ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.02.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2024 згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 908/2972/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ МАСЛЯНИЧНІ КУЛЬТУРИ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.02.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді С. В. Бакуліна

Г. О. Вронська