ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3951/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.;

Секретар судового засідання (за доручення головуючого судді): Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку КОРОЛЬОВА 17 - Ростомов Г.А.;

Від Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради - Асташенкова О.І.

Від Фізичної особи-підприємця Антипенка Олександра Володимировича не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Одеської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024

по справі №916/3951/21

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку КОРОЛЬОВА 17

до відповідачів:

- Одеської міської ради;

- Виконавчого комітету Одеської міської ради;

- Фізичної особи-підприємця Антипенка Олександра Володимировича

про усунення перешкод у здійсненні права власності,

та за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку КОРОЛЬОВА 17

до відповідачів:

- Одеської міської ради;

- Фізичної особи-підприємця Антипенка Олександра Володимировича

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

(суддя першої інстанції: Лічман Л.В., дата та місце ухвалення рішення: 25.01.2024, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, проспект Шевченка, 29)

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Корольова 17" (далі ОСББ "Корольова 17") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради та Фізичної особи підприємця Антипенка Олександра Володимировича (далі ФОП Антипенко О. В.), в якій (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) просило:

- усунути перешкоди у здійсненні права власності, користування та розпорядження співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, в особі ОСББ "Корольова 17" нежитловими приміщеннями підвалу № 589, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності САС 191369 від 12.09.2008 за територіальною громадою в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення підвалу № 589, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди у здійсненні права власності, користування та розпорядження співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, в особі ОСББ "Корольова 17" нежитловими приміщеннями підвалу № 589, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою в особі Одеської міської ради від 23.09.2008 на нежитлові приміщення підвалу № 589, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСББ "Корольова 17" звернулося до Одеської міської ради та ФОП Антипенка О. В. з позовною заявою (у справі № 916/370/22, що об`єднано з цією справою), в якій позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу №589 загальною площею 52,1 м2, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , від 13.12.2021, укладений між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради та ФОП Антипенком О.В., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за номером 2906.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСББ "Корольова 17" зазначало, що згідно з висновком експерта від 22.05.2023 № 22-2887 встановлено належність спірного підвалу до допоміжних технічних приміщень, призначених для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Наведений висновок свідчить про те, що підвал № 589, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, не міг поза волею ОСББ "Корольова 17" на законних підставах перейти у власність Одеської міської ради, а також бути відчужений нею на користь ФОП Антипенка О.В.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 у справі №916/3951/21 (суддя Лічман Л. В.) позов ОСББ "Корольова 17" про усунення перешкод у здійсненні права власності задоволено частково; вирішено усунути перешкоди у здійсненні права власності співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, в особі ОСББ "Корольова 17" нежитловими приміщеннями підвалу № 589, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності САС 191369 від 12.09.2008 за територіальною громадою в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення підвалу № 589, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; вирішено усунути перешкоди у здійсненні права власності співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.Академіка Корольова 17, в особі ОСББ "Корольова 17" нежитловими приміщеннями підвалу № 589, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою в особі Одеської міської ради від 23.09.2008 на нежитлові приміщення підвалу № 589, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; у задоволенні позову ОСББ "Корольова 17" про усунення перешкод у здійсненні права власності до ФОП Антипенка О. В. відмовлено; позов ОСББ "Корольова 17" про визнання недійсним договору задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу № 589 загальною площею 52,1 м2, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , від 13.12.2021, укладений між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради та ФОП Антипенком О. В., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Наталією Юріївною, зареєстрований в реєстрі за номером 2906.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСББ "Корольова 17", виходив із того, що матеріалами справи підтверджується віднесення підвалу № 589, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до допоміжних приміщень житлового будинку.

Місцевий господарський суд зазначив, що в силу закону таке майно знаходиться у спільній власності власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову володіючого власника шляхом усунення перешкод у здійсненні права власності на нежитлові приміщення підвалу № 589 шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності САС 191369 від 12.09.2008 за територіальною громадою в особі Одеської міської ради та шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою в особі Одеської міської ради від 23.09.2008, оскільки для видачі цього свідоцтва та реєстрації речового права не існувало правових підстав.

При цьому Господарський суд Одеської області зазначив, що позов щодо усунення перешкод підлягає частковому задоволенню, оскільки ОСББ "Корольова 17" хибно включило до прохальної частини вислів "користування та розпорядження", які як правомочності власника згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України не потребують окремого зазначення в позові після словосполучення "права власності"; а також позовні вимоги щодо усунення перешкод стосуються виключно Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради, тому суд першої інстанції у задоволенні позову, пред`явленого до ФОП Антипенка О.В., відмовив у зв`язку з неналежністю відповідача.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що за встановлених обставин Одеська міська рада не є власником проданого майна, а тому не мала права вчиняти правочин щодо розпорядження ним. Це стало підставою задоволення позовних вимог ОСББ "Корольова 17" про визнання недійсним договору.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 по справі №916/3951/21. Апелянт просив скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначав, що як видачу свідоцтва про право власності Одеської міської ради, так і державну реєстрацію права власності територіальної громади м. Одеси на спірні нежитлові приміщення здійснено відповідно до вимог, чинного на той момент законодавства, зокрема, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року № 311, рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 р. № 266-ХХІ та Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5, що спростовує висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

На думку апелянта, спірні приміщення є нежитловими, які не належать до житлового фонду, і є самостійним об`єктом нерухомого майна та перебувають у власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на законних підставах.

Одеська міська рада зазначає, що позивачем не доведено, а судом не досліджено чи знаходяться у спірних приміщеннях комунікації, без доступу до яких експлуатація багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, буд. 57, є неможливою.

Крім того, на думку апелянта, позов є не негаторним, а віндикаційним, а, отже, суд мав застосувати наслідки спливу строків позовної давності.

В свою чергу, від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку КОРОЛЬОВА 17 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечувало проти доводів апеляційної скарги, просило рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

На думку ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» Одеська міська рада не тільки не змогла спростувати факт належності спірного приміщення до допоміжного, а й не скористалося процесуальними можливостями для доведення зворотного. Посилання ОМР на те, що позивач не довів, що у спірному приміщенні наявні комунікації, без доступу до яких експлуатація будинку є неможливою не може бути підставою для спростування висновків суду першої інстанції та висновку експерта з причин заявлених вище.

За результатами розгляду апеляційної скарги Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову від 16.05.2024, якою рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 у справі №916/3951/21 скасував; відмовив у задоволенні позову ОСББ "Корольова 17" до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, ФОП Антипенка О. В. про усунення перешкод у здійсненні права власності; відмовив у задоволенні позову ОСББ "Корольова 17" до Одеської міської ради, ФОП Антипенка О. В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Не погоджуючись з постановою апеляційого суду, ОСББ "Корольова 17" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 у справі №916/3951/21 скасувати, справу № 916/3951/21 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.08.2024 по даній справі касаційну скаргу ОСББ "Корольова 17" задоволено, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 у справі № 916/3951/21 скасовано, а справу №916/3951/21 передано на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суд касаційної інстанції в постанові зазначив, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що позовні вимоги у цій справі не відповідають вимогам щодо належності та ефективності способів захисту, зроблений без урахування особливого статусу позивача у цій справі та специфіки правового режиму допоміжних приміщень житлових будинків, що визначені законодавством.

Зважаючи на висновок про неналежність способу захисту, апеляційний господарський суд не переглянув рішення суду першої інстанції, ухвалене за результатами розгляду позовних вимог по суті, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана у справі постанова підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Колегія суддів зазначила, що, обмежившись висновками щодо неможливості відновити володіння позивачем спірним майном, суд апеляційної інстанції не встановив обставин щодо належності такого спірного майна до допоміжних або до нежитлових, тому не з`ясував, чи порушене право позивача державною реєстрацією права власності за територіальною громадою в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення підвалу № 589. Суд апеляційної інстанції також не врахував правових позицій Верховного Суду про те, що свідоцтво, які посвідчує право власності на допоміжне приміщення, саме по собі не змінює правового режиму такого приміщення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2024 розгляд апеляційної скарги Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 по справі №916/3951/21 призначено на 11.11.2024 року о 12-00 год.

У зв`язку із перебуванням судді - члена колегії Ярош А.І. у відпустці з 07.11.2024 по 22.11.2024, розпорядженням керівника апарату суду №437 від 07.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/3951/21.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 07.11.2024 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Принцевська Н.М., судді: Діброва Г.І., Савицький Я.Ф.

З огляду на зазначене, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2024 прийнято справу №916/3951/21 за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 до свого провадження колегією суддів у новому складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2024 у судовому засіданні оголошено перерву по справі №916/3951/21 до 05.12.2024 року о 14-00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 оголошено перерву у судовому засіданні до 23.01.2025 року о 15-00 год.

В судовому засіданні, яке неодноразово відкладалось, представники Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради підтримували вимоги апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні та скасуванні рішення суду з прийняттям нового про відмову в задоволенні позовних вимог. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задволення.

Представник відповідача-3 в судове зсідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути справу за відсутності представника відповідача-3 за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, нежитлові приміщення підвалу № 589 за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Корольова, будинок 17 загальною площею 52,1 кв.м зареєстровано за Територіальною громадою міста Одеси в особі ОМР 23.09.2008, номер запису: 2264 в книзі: 8ог-184.

Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право власності, САС 191369 від 12.09.2008, видане Виконавчим комітетом.

26.05.2016 власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , створено ОСББ «КОРОЛЬОВА 17», про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Метою створення об`єднання відповідно до статуту є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом (п.2.1 розд. ІІ статуту ОСББ «КОРОЛЬОВА 17»).

Пунктом 2.3 розд. ІІ Статуту передбачено, що завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

31.08.2017 багатоквартирний житловий будинок, що розміщений за адресою: вул. Академіка Корольова, 17, за актом прийняття-передачі передано з балансу КП «ЖКС «Вузівський» в управління ОСББ «КОРОЛЬОВА 17».

ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» направило на адресу Департаменту комунальної власності лист №03/2016 від 20.10.2016, в якому було зазначено наступне:

« 23 квітня 2016 року відбулися установчі збори ОСББ за вищевказаною адресою, про проведення яких Одеська міська рада була повідомлена належним чином рекомендованим листом.

8 жовтня 2016 року у приміщенні Київської районної адміністрації за адресою: м. Одеса, вул. Ак.Корольова, 9 відбулися загальні збори об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Корольова 17», про проведення яких Одеська міська рада була повідомлена належним чином рекомендованим листом.

За даними, зібраними ініціативною групою, та відповідно до листа КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» №01-06/130-КУ від 06.05.2016 територіальній громаді міста Одеси на праві комунальної власності належать такі нежитлові приміщення:

- підвальні приміщення загальною площею 8,4 кв.м;

-підвальні приміщення загальною площею 102,0 кв.м;

- підвальні приміщення загальною площею 133,6 кв.м;

- підвальні приміщення загальною площею 312,9 кв.м;

- підвальні приміщення загальною площею 52,1 кв.м, що знаходиться в оренді КУ «Міський підлітково-молодіжний центр»;

- підвальні приміщення загальною площею 116,9 кв.м, що знаходяться в оренді ПП «Парижанка»;

- підвальні приміщення та приміщення 1-го поверху загальною площею 207,3 кв.м, що знаходяться на балансі КП «Теплопостачання м.Одеси»;

- приміщення технічного поверху загальною площею 737,8 кв.м;

- приміщення 1-го поверху загальною площею 32,1 кв.м, що знаходиться в оренді СОН «Шкільний»;

- приміщення 1-го поверху загальною площею 64,4кв.м, що знаходяться в оренді ГО «Рада багатодітних сімей Київського району».

Орієнтовна площа вищевказаних приміщень складає 1767,5кв.м, що становить значну частину багатоквартирного будинку - близько 15%.

Відповідно до частин 10 - 12 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частини 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники багатоквартирного будинку у зв`язку з недостатністю голосів «ЗА» та за причиною відсутності Вашого представника на загальних зборах ОСББ «Корольова 17» необхідне проведення письмового опитування співвласників багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: 65114. Україна, м. Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок 17.»

З огляду на викладені обставини, позивач просив сприяти і підтримати створення ОСББ, проголосувавши «ЗА» у листку опитування по питанням та пропозиціям дуже важливих для подальшої діяльності ОСББ за місцезнаходженням: 65114, Україна, м. Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок 17.

30.03.2017 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» надійшло повідомлення про проведення загальних зборів співвласників квартир та нежитлових приміщень житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 17. В повідомленні було, зокрема, зазначено, що територіальній громаді міста Одеси на праві комунальної власності належать підвальні приміщення загальною площею 52,1 кв.м, що знаходиться в оренді КУ «Міський підлітково-молодіжний центр».

23.05.2017 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» надійшов лист №1/2205/2017 від 23.05.2017, у якому зокрема було зазначено наступне:

«У травні 2017 року представники Департаменту комунальної власності Одеської міської ради самовільно, без попередження Голови правління ОСББ «Корольова, 17» замінили замки на вхідних дверях до підвальних приміщень нашого будинку та не надали ОСББ жодного екземпляра ключа.

Повідомляємо Вам, що в підвальних приміщеннях нашого будинку знаходяться інженерні мережі з водопостачання, теплопостачання та мережі відведення побутових стоків (каналізація), а також знаходиться встановлений за рахунок особистих коштів співвласників будинку АДРЕСА_1 лічильник теплової енергії ULTRAHEAT №68523526.»

12.07.2017 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» надійшло повідомлення про проведення загальних зборів співвласників квартир та нежитлових приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В повідомленні було, зокрема, зазначено, що територіальній громаді міста Одеси на праві комунальної власності належать підвальні приміщення загальною площею 52,1 кв.м, що знаходиться в оренді КУ «Міський підлітково-молодіжний центр».

12.12.2017 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» надійшов лист №1/1212/2017 від 12.12.2017, в якому позивач просив повідомити, на яких підставах відбулося оформлення права власності Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради () на нежитлові підвальні приміщення, нежитлові приміщення технічного поверху та нежитлові приміщення 1-го поверху, розташовані у будинку АДРЕСА_1 .

Аналогічний лист було також направлено на адресу голови Одеської міської ради.

17.04.2018 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» надійшло повідомлення про проведення загальних зборів співвласників квартир та нежитлових приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В повідомленні було, зокрема, зазначено, що територіальній громаді міста Одеси на праві комунальної власності належать підвальні приміщення загальною площею 52,1 кв.м, що знаходиться в оренді КУ «Міський підлітково-молодіжний центр».

08.05.2018 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» надійшов лист №1/0505/2017 від 05.05.2017 з пропозицією прийняти участь у письмовому опитуванні щодо питань, які були винесені на зальні збори ОСББ. В даному листі було, зокрема, зазначено, що територіальній громаді міста Одеси на праві комунальної власності належать підвальні приміщення загальною площею 52,1 кв.м, що знаходиться в оренді КУ «Міський підлітково-молодіжний центр».

22.06.2018 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» надійшло повідомлення про проведення загальних зборів співвласників квартир та нежитлових приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В повідомленні було, зокрема, зазначено, що територіальній громаді міста Одеси на праві комунальної власності належать підвальні приміщення загальною площею 52,1 кв.м, що знаходиться в оренді КУ «Міський підлітково-молодіжний центр».

ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» направило на адресу Одеської міської ради лист №21.11/1 від 05.11.2021, яким ОСББ зазначає, що з відкритих джерел йому стало відомо про те, що на сайті ОМР розміщено інформацію про продаж допоміжного приміщення, а саме нежитлових приміщень №589 загальною площею 52,1 кв.м, розташований за адресою м. Одеса, вул. Корольова академіка, 17. Позивач вказав, що дане приміщення не може бути передане в рамках приватизації, оскільки відчуження допоміжного приміщення, як і його приватизація не допускається, може призвести до порушення прав співмешканців багатоквартирного будинку та інтересів добросовісних набувачів.

Аналогічний лист було направлено на адресу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

У відповіді на даний лист позивача, Одеська міська рада направила ОСББ «КОРОЛЬОВА 17» лист №01-10/90309-КУ від 03.12.2021 наступного змісту:

«Нежитлове приміщення підвалу №589 загальною площею 52,1 кв.м, що розташоване за адресою м. Одеса, вул. Корольова академіка, 17 належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради, про що 23.09.2008 внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24809569), зазначені обставини підтверджується інформаційною довідкою від 02.12.2021 №288100476.

Відповідно до рішення Одеської міської ради від 28.04.2021 №231-VIII «Про схвалення Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності Територіальної громади м. Одеси, які підлягають приватизації у 2021, та приватизації цих об`єктів» нежитлові приміщення підвалу №589 загальною площею 52,1 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Корольова академіка, 17 підлягали продажу на аукціоні.

17.11.2021 відбувся електронний аукціон з продажу зазначеного вище об`єкта нерухомого майна, на теперішній час в порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» провадиться процедура укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу №589 загальною площею 52,1 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Корольова академіка, 17».

За результатами проведеного аукціону, 13.12.2021 між ОМР та ФОП Антипенко О.В. укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу № 589 загальною площею 52,1 кв. м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за номером 2906.

За умовами пункту 3.1. даного договору передача об`єкта купівлі-продажу від продавця до покупця здійснюється у триденний строк після сплати покупцем в повному обсязі ціни продажу об`єкта купівлі-продажу та оформлюється актом приймання-передачі, який підписується одночасно сторонами за цим договором.

Відповідно до пункту 3.2. Договору, право власності на об`єкт купівлі-продажу виникає з дня державної реєстрації права власності на придбаний об`єкт. Державна реєстрація здійснюється уповноваженим органом в порядку, встановленому чинним законодавством, після повної сплати коштів, передбачених розділом 2 «Порядок розрахунків за придбаний об`єкт» цього договору, штрафних санкцій, що можуть виникнути у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за цим Договором, підписання покупцем акту приймання-передачі об`єкта, зазначеного у п.1.1. цього договору та видання органом приватизації наказу про завершення приватизації.

16.12.2021 ОМР та ФОП Антипенко О.В. на виконання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 13.12.2021, склали акти приймання-передачі індивідуально визначеного майна комунальної власності, яке в цілому складається з нежитлових приміщень підвалу № 589 загальною площею 52,1 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на спірний об`єкт за ФОП Антипенко О.В. станом на 16.05.2024 не було зареєстровано.

Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що спірні нежилі приміщення підвалу є спільною сумісною власністю співвласників майна цього будинку, оскільки вони являються допоміжними, а незаконно видане Виконкомом свідоцтво про право власності САС 191369 від 12.09.2008, на підставі якого приміщення підвалу передані у комунальну власність, та її реєстрація порушують права мешканців будинку, інтереси яких представляє ОСББ «КОРОЛЬОВА 17».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.06.2022 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експерта поставлено питання: яке функціональне призначення приміщень підвалу № 589 за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Корольова академіка, будинок 17, загальною площею 52,1 кв.м; чи належать приміщення підвалу № 589 за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Корольова академіка, буд. 17 загальною площею 52,1 кв.м до нежитлових (допоміжних).

Висновком експерта від 22.05.2023 № 22-2887 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи підтверджено належність спірного підвалу до допоміжних технічних приміщень, призначених для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців.

Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з приписами статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Статтею 355 Цивільного кодексу України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

За умовами частин першої, другої статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 369 Цивільного кодексу України унормовано, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулюються Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

В силу пункту 1 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Згідно з пунктами 5, 6 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

У пунктах 2, 3 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Частиною четвертою статті 4 Житлового кодексу УРСР унормовано, що до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Згідно з положеннями Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005, допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

В силу пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Офіційне тлумачення вищезазначеної норми наведено у рішенні Конституційного Суду України №4-рп/2004 від 02.03.2004 зі змінами згідно з рішенням Конституційного Суду України №14-рп/2011 від 09.11.2011.

Відповідно до зазначених рішень положення пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" треба розуміти так: власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Допоміжне приміщення багатоквартирного будинку і нежитлове приміщення є різними приміщеннями, критерії їх розмежування є досить чіткими, а тому відсутні підстави стверджувати, що у різних випадках одне і те ж приміщення може одночасно відноситися до допоміжного та бути нежитловим.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №914/379/21.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що в даному випадку ключовим є визначення правового статусу спірних приміщень підвалу, а саме встановлення того, чи відносяться вони до допоміжних або ж є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку.

Так, з метою встановлення вказаної обставини, як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.06.2022 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експерта поставлено питання: яке функціональне призначення приміщень підвалу № 589 за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Корольова академіка, будинок 17, загальною площею 52,1 кв.м; чи належать приміщення підвалу № 589 за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Корольова академіка, буд. 17 загальною площею 52,1 кв.м до нежитлових (допоміжних).

Висновком експерта від 22.05.2023 № 22-2887 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи підтверджено належність спірного підвалу до допоміжних технічних приміщень, призначених для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців.

Згідно зі ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане, зокрема, забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками.

Отже, ОСББ після його створення не потрібно доводити право власності на приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), оскільки вони перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у п. 43 постанови від 08.04.2020 у справі № 915/1096/18.

Таким чином, спірне майно не є самостійним об`єктом нерухомого майна та є допоміжними приміщеннями житлового будинку, в розумінні чинного законодавства України. Оскільки спірне майно є допоміжними технічними приміщеннями, тобто, належить до спільного майна, воно в силу прямих приписів закону може перебувати виключно у спільній власності співвласників, що в свою чергу унеможливлює перебування такого майна у приватній власності.

З урахуванням наведеного, спростовуються доводи Одеської міської ради щодо приналежності спірного приміщення до комунальної власності та не доведення позивачем права власності на спірне майно.

Крім того, судом першої інстанції правомірно відхилено доводи ОМР про те, що у даному випадку ОСББ ,,КОРОЛЬОВА 17, подаючи позов про усунення перешкод, вважає себе їх власником, однак не є фактичним володільцем такого майна, тому має заявляти віндикаційний позов, а не негаторний, оскільки, як зазначалося раніше, спірне допоміжне приміщення, яке забезпечує експлуатацію будинку та побутове обслуговування його мешканців, у т.ч. за рахунок розміщених у ньому комунікацій, не вибувало та не могло вибути з фактичного володіння власника.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріалами справи підтверджується віднесення підвалу № 589, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, до допоміжних приміщень житлового будинку, те, що в силу закону таке майно знаходиться у спільній власності власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, те, що для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій, судова колегія вважає, що судом першої інстанції цілком обгрунтовано задоволено позов володіючого власника шляхом усунення перешкод шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою в особі Одеської міської ради від 23.09.2008, оскільки для реєстрації речового права за останньою не існувало правових підстав.

За таких обставин, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у здійсненні права власності співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,КОРОЛЬОВА 17 нежитловими приміщеннями підвалу № 589, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою в особі Одеської міської ради від 23 вересня 2008 року на нежитлові приміщення підвалу № 589, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відносно доводів апелянта щодо спливу позовної давності, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позовна давність на вимоги негаторного позову не розповсюджується, адже порушення прав власника має триваючий характер.

При цьому суд першої інстанції інстанції правомірно звернув увагу, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, оскільки: по-перше, ОСББ ,,КОРОЛЬОВА 17 хибно включило до прохальної частини вислів ,,користування та розпорядження, які як правомочності власника згідно ч.1 ст.317 ЦК України не потребують окремого зазначення в позові після словосполучення ,,права власності; по-друге, позовні вимоги в цій частині стосуються виключно ОМР та Виконкому, тому у задоволенні позову, пред`явленого до ФОП Антипенка О.В., слід відмовити в зв`язку з неналежністю відповідача.

Частиною 1 ст.215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Як свідчать матеріали справи, 13.12.2021 між ОМР та ФОП Антипенко О.В. укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу № 589 загальною площею 52,1 кв. м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за номером 2906.

Також, сторонами за цим правочином оформлено акт приймання-передачі приміщення від 16.12.2021 Право власності за ФОП Антипенком О.В. на теперішній час не зареєстровано.

Разом з тим, враховуючи, що ОМР не є власником проданого майна, тому не мала права вчиняти правочин щодо розпорядження ним, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновоком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим вимога позивача в цій частині була правомірно задоволена.

Щодо вимог позивача про усунення перешкод у здійсненні права власності співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,КОРОЛЬОВА 17 нежитловими приміщеннями підвалу № 589, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності САС 191369 від 12 вересня 2008 року за територіальною громадою в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення підвалу № 589, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу частини першої статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Реалізуючи визначене право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі №916/1415/19), а право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), відтак суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

У справі "Белеш та інші проти Чеської Республіки" Європейський суд з прав людини зауважив, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" для того щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, оскільки обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Неналежність або неефективність обраного позивачем способу захисту права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Так, судова колегія проаналізувавши вимоги позивача у даній справі про скасування свідоцтва про право власності на спірні приміщення за Одеською міською радою, а також встановлені обставини, зазначає, що в даному випадку у контексті реєстрації за відповідачем права комунальної власності на приміщення, свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, а видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі.

Свідоцтва, які посвідчують право власності на приміщення, самі по собі не змінюють їх правового статусу за умови встановлення у справі належності цих приміщень до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку. Отже, позивачу не потрібно доводити право власності на ці приміщення, оскільки вони перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону.

Подібні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 18.06.2024 у справі №916/1200/23.

З огляду на вищевикладене, враховуючи вимоги позивача та обставини даної справи, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення вимог в частині усунення перешкод у здійсненні права власності співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,КОРОЛЬОВА 17 нежитловими приміщеннями підвалу № 589, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності САС 191369 від 12 вересня 2008 року за територіальною громадою в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення підвалу № 589, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 по справі №916/3951/21 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволених позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні права власності співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,КОРОЛЬОВА 17 нежитловими приміщеннями підвалу № 589, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності САС 191369 від 12 вересня 2008 року за територіальною громадою в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення підвалу № 589, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,КОРОЛЬОВА 17 рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 по справі №916/3951/21 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 по справі №916/3951/21 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 по справі №916/3951/21 скасувати частково.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,КОРОЛЬОВА 17 про усунення перешкод у здійсненні права власності співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, в особі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,КОРОЛЬОВА 17 нежитловими приміщеннями підвалу № 589, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17, шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності САС 191369 від 12 вересня 2008 року за територіальною громадою в особі Одеської міської ради на нежитлові приміщення підвалу № 589, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 17.

В іншій частині позвоних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ,,КОРОЛЬОВА 17 рішення Господарського суду Одеської області від 25.01.2024 по справі №916/3951/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 31.01.2025 року.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

Я.Ф. Савицький