ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"03" лютого 2025 р. м. Вінниця Cправа № 902/82/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши

заяву Комунального підприємства "ВІННИЦЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" (шосе Хмельницьке, 29, м. Вінниця, 21036, код - 03327925)

до боржника: Фізичної особи-підприємця Бичка Віктора Мойсейовича ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 634,96 грн заборгованості за договором про співпрацю для визначення результатів функціонування автобусного маршруту загального користування в м. Вінниця № 21А/171/02-17 від 23.02.2017 року

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла заява Комунального підприємства "ВІННИЦЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" (б/н від 28.01.2025 року) (вх.канц. № 85/25 від 28.01.2025 року) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бичка Віктора Мойсейовича 634,96 грн заборгованості за договором про співпрацю для визначення результатів функціонування автобусного маршруту загального користування в м. Вінниця № 21А/171/02-17 від 23.02.2017 року.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням зі сторони боржника умов договору про співпрацю для визначення результатів функціонування автобусного маршруту загального користування в м. Вінниця № 21А/171/02-17 від 23.02.2017 року в частині оплати наданих послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 року вказану заяву розподілено судді Міліціанову Р.В.

Розглянувши матеріали заяви, суд враховує наступне.

Згідно зі ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За приписами ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 ГПК України).

За приписами ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є виключно юридична особа або фізична особа - підприємець.

У заяві про видачу судового наказу заявником зазначено боржника Фізичну особу-підприємця Бичка Віктора Мойсейовича.

Судом перевірено інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно, сформованого на запит суду витягу з державного реєстру встановлено, що Бичок Віктор Мойсейович на час звернення із заявою про видачу судового наказу не перебуває у статусі фізичної особи-підприємця (припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця за власним рішенням, про що в ЄДРЮОФОП міститься запис № 4009244 від 20.12.2017 року).

За приписами ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Також, на стадії вирішення питання про видачу судового наказу не передбачено процесуальної можливості заміни неналежного боржника.

Як вказувалося вище, у п. 16 ч. 1 ст. 20 та у ч. 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження та унормовано, що боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та виключно фізичні особи - підприємці, а не фізичні особи.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при видачі судового наказу.

Отже, звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника фізичної особи-підприємця, яка втратила такий статус, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно щодо суб`єктів господарювання, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підтвердження обставин виникнення заборгованості за умовами Договору про співпрацю для визначення результатів функціонування автобусного маршруту загального користування в м. Вінниці № 21А/171/02-17 від 23.02.2017 року в розмірі 634,96 грн заявником надано акт звірки взаємних розрахунків, який містить підпис тільки однієї сторони Комунального підприємства "ВІННИЦЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" та складений бухгалтером підприємства.

Матеріали заяви не містять первинних документів, як доказів, які підтверджували б виникнення заборгованості за укладеним договором, зокрема підписаних обома сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, які містили б відомості про їх обсяг та зміст.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

За приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88:

- господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. (абзац другий пункту 2.1);

- первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (абзац перший пункту 2.1);

- первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (абзац перший пункту 2.4);

- документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац перший пункту 2.5).

За відсутності належних, двосторонньо-підписаних документів, які підтверджують проведення між сторонами господарських операцій (розрахунку наданих послуг, кількості перевезених пасажирів, автобусів на маршруті, тощо), суд не має можливості пересвідчитися у достовірності викладених в заяві обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Термін договору встановлено до 23.05.2017 року, до матеріалів справи не долучено підписаних двосторонніх документів щодо продовження строку його дії.

Таким чином, заяву подано з порушенням вимог ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, що в силу приписів п. 8 ч. 1 ст.152 ГПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Суд зазначає, що заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 150, 151, 152, 153, 154, 234, 235 ГПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити Комунальному підприємству "ВІННИЦЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" у видачі судового наказу з вимогами про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бичка Віктора Мойсейовича 634,96 грн заборгованості за Договором про співпрацю для визначення результатів функціонування автобусного маршруту загального користування в м. Вінниця № 21А/171/02-17 від 23.02.2017 року.

2. Ухвалу направити сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення: стягувачу - ; представнику стягувача Юнаш К.А. - ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 03.02.2025 року.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - КП "ВІННИЦЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" (вул. шосе Хмельницьке, буд. 29, м. Вінниця, 21036)

3 - ФОП Бичку В.М ( АДРЕСА_1 )