ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" лютого 2025 р. Справа № 924/1351/20 (924/214/22)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши скаргу колективного підприємства „Агрофірми „Проскурів" на дії та бездіяльність державних виконавців у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальності "Технопарк Проскурів"

до колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів"

до окремого структурного відділу "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів"

про усунення перешкод у користуванні ТОВ "Технопарк Проскурів" приміщенням, що належне йому на праві власності та розташоване за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, шляхом зобов`язання КП Агрофірма "Проскурів" та окремого структурного відділу "Лісомисливського відділу "Агрофірми "Проскурів" звільнити частину нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 (в межах справи № 924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів")

за участю представників сторін:

арбітражний керуючий - Рудий А.М.

від кредитора - не з`явився

від відповідача 1 - Заруцький О.В.

від позивача, відповідача 2, органу ДВС - не з`явились.

У судовому засіданні 04.02.2025 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшла скарга колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" від 20.06.2024р. на дії та бездіяльність державних виконавців, у якій представник підприємства просить суд: визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 26.09.2023, постановлену державними виконавцями Яворською Ю.В. та Голюк Ю.В. щодо боржника - Окремого структурного підрозділу КП "Агрофірма "Проскурів" "Лісомисливський відділ", та зобов`язати державного (чи державних) виконавців (виконавця) виконати вимоги пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" і виконавчий документ повернути стягувачу; визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 27.05.2024 державного виконавця Рудчук Л.П. щодо боржника - Окремого структурного підрозділу КП "Агрофірма "Проскурів" "Лісомисливський відділ"; визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 24.05.2024 державного виконавця Круць О.Л. щодо боржника - КП "Агрофірма "Проскурів" та зобов`язати державного виконавця вирішити питання про закінчення виконавчого провадження з інших, передбачених статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження", підстав; визнати неправомірними та скасувати акти державного виконавця Круць О.Л. у виконавчих провадженнях ВП № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 від 16.04.2024, якими встановлено, що рішення суду не виконане, та зобов`язати державного виконавця (чи державних виконавців) скласти інший акт, який відповідатиме фактичним обставинам; визнати неправомірними та скасувати акти державного виконавця Рудчук Л.П. у виконавчих провадженнях ВП № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 від 03.05.2024, якими встановлено, що рішення суду виконане і стягувачем змінено замок та зобов`язати державного виконавця (чи державних виконавців) скласти інший акт, який відповідатиме фактичним обставинам.

Як вбачається зі змісту скарги, враховуючи при цьому пояснення представника КП "Агрофірми "Проскурів", з урахуванням змісту постанови Верховного Суду в даній справі від 13.01.2025р., скаржник доводив неправомірність дій виконавців, зокрема, з огляду на таке: в порушення пунктів 3-4 частини першої статті Закону України "Про виконавче провадження" постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 26.09.2024 винесена виконавцем Голюк Ю.В. не щодо юридичної особи, а щодо структурного підрозділу юридичної особи і в силу пункту 6 частини четвертої статті 4 зазначеного Закону, мала б бути повернута стягувачу протягом трьох днів; не відповідають вимогам частини другої статті 22, частини першої статті 28, частини першої статті 29, частини першої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", акти обох державних виконавців від 16.04.2024 та від 03.05.2024, оскільки складалися за відсутності та повідомлення боржника або його представника, понятих; актом огляду території по вул. Глушенкова, 11, складених комісійно за участю керуючого санацією КП "Агрофірма "Проскурів" в період з 31.05.2023 по 08.06.2023 та доданими до нього 18-ма відеофайлами, який було надано до відповідей від 26.04.2024 на вимогу державних виконавців, підтверджується як фізична відсутність об`єктів оренди, які за рішенням суду повинні бути звільнені, так і будь-яке майно чи ознаки господарювання взагалі на території по вул. Глушенкова,11 у м. Хмельницькому обох боржників; державними виконавцями на виконання вимог частин першої, другої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", в адресу боржників були надіслані рекомендованою кореспонденцією лише дві вимоги (окремо кожна по кожному виконавчому провадженні від 16.04.2024 і 22.04.2024) і постанови про відкриття нових виконавчих проваджень (обидві окремо щодо кожного виконавчого провадження) від 24.05.2024 про стягнення виконавчого збору по 26 800 грн з кожного із боржників, які згідно поштового повідомлення про вручення, вручені боржнику - юридичній особі КП "Агрофірма "Проскурів" 07.06.2024. Разом з тим інші документи із виконавчих проваджень рекомендованою чи іншою поштовою кореспонденцією, а також в електронний кабінет ЄСІТС, не надсилалися; встановлення замка не є підтвердженням виконанням наказу про звільнення різних приміщень; постанови про стягнення виконавчих зборів з кожного із боржників є єдиним наслідком незаконного і неправомірного закінчення виконавчих проваджень, які також підлягають скасуванню як незаконні.

Ухвалою суду від 24.05.2024р. поновлено КП „Агрофірмі „Проскурів" строк на оскарження дій державних виконавців Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

Ухвалою від 27.06.2024р. господарський суд Хмельницької області відмовив задоволенні скарги представника КП "Агрофірми "Проскурів" від 20.06.2024р. на дії і бездіяльність державних виконавців.

Постановою від 02.10.2024р. Північно-західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 27.06.2024 у справі № 924/1351/20 (924/214/22) залишив без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно з постановою Верховного Суду в даній справі від 13.01.2025р., зокрема, вирішено: ухвалу господарського суду Хмельницької області від 27.06.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі № 924/1351/20 (924/214/22) скасувати; справу № 924/1351/20 (924/214/22) направити на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до розпорядження № 4/25 від 20.01.2025р. та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2025р. скаргу по справі №924/1351/20 (924/214/22) передано на розгляд судді Заверусі С.В.

Ухвалою суду від 22.01.2025р. прийнято скаргу представника колективного підприємства „Агрофірми „Проскурів" на дії та бездіяльність державних виконавців по справі № 924/1351/20 (924/214/22) до свого провадження та призначено її до розгляду в засіданні суду.

Представник скаржника під час судового розгляду скарги підтримав доводи, викладеній в ній, просить суд скаргу задовольнити.

ОСОБА_1 в поданих письмових поясненнях просить суд скаргу задовольнити.

ТОВ "Технопарк Проскурів" в поданих письмових поясненнях просив суд відмовити у задоволенні скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців у повному обсязі.

Представник органу ДВС проти скарги заперечує з підстав, викладених у поданих письмових поясненнях.

Крім того, представник колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" у заяві від 27.01.2025р. просить суд призначити судове засідання для огляду та відеофіксації доказів за їх місцезнаходженням, а саме, за адресою: м. Хмельницький, вул. В.Глушенкова, 11.

Представник заявника в судовому засіданні наполягав на задоволенні поданої заяви.

Розглянувши подану представником колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" заяву, суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 94 ГПК України, речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дозволяють встановити обставини, що мають значення для справи.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ГПК України, письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Враховуючи наведене, оскільки, на думку суду, існування обставин, які можуть підтвердити чи спростувати доводи скаржника, можуть бути доведені іншими доказами, беручи до уваги при цьому, що при розгляді даної скарги судовій оцінці підлягають дії (бездіяльність) державних виконавців, вчинені в минулому, судом констатується недоведеність твердження заявника про можливість підтвердження доводів скаржника шляхом проведення у даний час судового засідання з огляду та відеофіксації доказів за їх місцезнаходженням.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні заяви колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" від 27.01.2025р. про призначення судового засідання для огляду та відеофіксації доказів за їх місцезнаходженням.

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2023р. у справі №924/214/22 (у межах провадження у справі про банкрутство №924/1351/20) позов ТОВ "Технопарк-Проскурів" про усунення перешкод у користуванні частинами нежитлового приміщення задоволено, зобов`язано Колективне підприємство Агрофірма "Проскурів" та Окремий структурний відділ „Лісомисливського відділу "Агрофірми "Проскурів" звільнити частину нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2023р. рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2023 у справі №924/1351/20 (924/214/22) залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2023 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.01.2023 у справі №924/1351/20 (924/214/22) залишено без змін.

На виконання рішення видано відповідні судові накази, які направлено на виконання до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

26.09.2023р. старшим державним виконавцем Голюк Ю.В. відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання судового наказу про зобов`язання Окремого структурного відділу "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів", 29021, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257 () усунути перешкоди у користуванні приміщенням шляхом звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь ТОВ "Технопарк Проскурів", 29000, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 ().

29.09.2023р. головним державним виконавцем Круцем О.Л. відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання судового наказу про зобов`язання КП "Агрофірма "Проскурів", 29000, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257 () усунути перешкоди у користуванні приміщенням шляхом звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь ТОВ "Технопарк Проскурів", 29000, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 ().

16.04.2024р. державним виконавцем Круць О.Л. складено акт державного виконавця у якому встановлено, що 16.04.24 під час перевірки виконання рішення КП "Агрофірма" "Проскурів" в частині звільнення частини нежитлового приміщення, рішення відповідачем 1 не виконано.

16.04.2024р. державним виконавцем Круць О.Л. складено акт державного виконавця у якому встановлено, що 16.04.24 року під час перевірки виконання рішення Окремим структурним відділом "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" в частині звільнення частини нежитлового приміщення, рішення відповідачем 2 не виконано.

16.04.2024р. державним виконавцем Круць О.Л. у виконавчому провадженні НОМЕР_3 направлено вимогу Колективному підприємству "Агрофірма "Проскурів" до 03.05.2024 р. 10:00 години виконати рішення суду про усунення перешкоди у користуванні приміщенням шляхом звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь ТОВ "Технопарк Проскурів", 29000, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 ().

22.04.2024р. державним виконавцем Рудчук Л.П. у виконавчому провадженні НОМЕР_4 направлено вимогу Окремому структурному відділу "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" до 03.05.2024 року 10:00 години виконати рішення суду про усунення перешкоди у користуванні приміщенням шляхом звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь Товариства з обмеженою відповідальності „Технопарк Проскурів", 29000, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 ().

Листом від 25.04.2024р. керуючий санацією КП "Агрофірма "Проскурів" повідомив Другий відділ державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що з огляду на відсутність перебування КП "Агрофірма "Проскурів" та Окремого структурного відділу "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" на цьому об`єкті, а так само відсутність на ньому будь-якого майна, відсутні будь-які перешкоди зі сторони відповідачів у користуванні стягувачем його майном.

03.05.2024р. державним виконавцем Рудчук Л.П. у виконавчих провадженнях НОМЕР_4 та НОМЕР_3 перевірено виконання рішення суду про усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь ТОВ "Технопарк Проскурів", 29000, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 (), про що складено акти державного виконавця в присутності представника стягувача Прокопчук Т.М., в яких зазначено, що 03.05.2024р. під час виконання рішення в частині звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів", 29000, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 () встановлено, що рішення виконано, стягувачем змінено замки. На підтвердження проведення виконавчих дій державним виконавцем здійснено фотофіксацію.

24.05.2024р. у виконавчому провадженні НОМЕР_3 та 27.05.2024р. у виконавчому провадженні НОМЕР_4 винесено постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження".

26.09.2024р. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні НОМЕР_4.

29.09.2024р. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні НОМЕР_3.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із нормами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За нормами ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стосовно незгоди скаржника з постановою про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 від 26.09.2024р., винесеною виконавцем Голюк Ю.В. не щодо юридичної особи, а структурного підрозділу юридичної особи, суд звертає увагу на наступне.

Постановою Верховного Суду від 25.11.2021р у справі № 924/1351/20 встановлені наступні обставини: "19.12.2018р. КП "Агрофірма "Проскурів" створено відокремлений підрозділ юридичної особи - окремий структурний підрозділ "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" (, Лісомисливський відділ), що підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 42 від 16.12.2021р.

Положення окремого структурного відділу "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" (далі - Положення) затверджено рішенням правління КП "Агрофірма "Проскурів" протоколом №1 від 14.12.2018р.

Відповідно до п. 1.3. Положення Лісомисливський відділ є окремим структурним підрозділом Агрофірми "Проскурів". Лісомисливський відділ є самостійним суб`єктом господарювання і здійснює свою діяльність по напрямках, що передбачені цим положенням та окремими рішеннями Правління Агрофірми "Проскурів" (п. 1.7. Положення).

Згідно з п. 4.2. Положення відносини Лісомисливського відділу з іншими організаціями, підприємствами і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюється на основі договорів. Лісомисливський відділ самостійно здійснює свою діяльність відповідно до напрямків, визначених цим Положенням. Результати діяльності Лісомисливського відділу відображаються в результатах діяльності Агрофірми Проскурів на основі окремого балансу (п. п. 5.1, 5.2. Положення)".

Судом відзначається, що згідно з ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Частина ж 3 цієї статті визначає, що відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування. Водночас ст. 44 ГПК України унормовані вимоги до правосуб`єктності юридичної особи, як учасника справи.

У постанові Верховного Суду від 25.05.2023р. у даній справі вказано наступне: "З урахуванням наведеного, суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні нежитлового приміщення на користь позивача, оскільки: по-перше, позов заявлений особою (власником майна), яка має право на захист своїх прав щодо належного їй нерухомого майна в контексті спірних правовідносин, що узгоджується з положеннями статті 391 ЦК України; по-друге, правова підстава для користування відповідачем 2, який є структурним відділом відповідача 1, спірним нерухомим майном відсутня; по-третє, неповернення відповідачем 2, який є структурним відділом відповідача 1, нежитлового приміщення протягом тривалого часу створює позивачу перешкоди в реалізації ним своїх повноважень на розпорядження та (або) користування нерухомим майном".

З огляду на те, що Окремий структурний відділ "Лісомисливський відділ" "Агрофірми "Проскурів" є самостійним учасником у даній справі (відповідачем 2), відносно нього ухвалене рішення про зобов`язання вчинити певні дії, відтак, він може і повинен виконувати рішення суду, бути боржником у виконавчому провадженні за виконавчим документом, виданим судом. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (рішення від 20.09.2005 у справі "Трихліб проти України", рішення від 28.07.1999 у справі "Іммобіліаре Саффі проти Італії"), тому безпідставне повернення виконавчого документа є порушенням положень Конвенції та Протоколу №1.

Зважаючи на те, що у державного виконавця були відсутні передбачені Законом України "Про виконавче провадження" підстави для повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - наказу Господарського суду Хмельницької області від 28.08.2023р., останній зобов`язаний був вчинити передбачені цим Законом дії з відкриття виконавчого провадження, що державним виконавцем і було зроблено.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 28 ЗУ "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" державними виконавцями надіслано постанови про відкриття виконавчих проваджень НОМЕР_3, НОМЕР_4 за вих. №77289, №75714, що не заперечується скаржником.

Наведене свідчить про необґрунтованість висновків скаржника про допущення порушень державним виконавцем Голюк Ю.В. під час вчинення дії з відкриття 26.09.2024р. виконавчого провадження НОМЕР_4.

Разом з тим, стосовно незгоди з складеними актами виконавців від 16.04.2024р. та 03.05.2024р. у зв`язку з порушеннями приписів ЗУ "Про виконавче провадження", суд зазначає таке.

16.04.2024р. державним виконавцем Круць О.Л. складено акт державного виконавця, у якому встановлено, що 16.04.24 під час перевірки виконання рішення КП "Агрофірма" "Проскурів" в частині звільнення частини нежитлового приміщення, рішення відповідачем 1 не виконано.

16.04.2024р. державним виконавцем Круць О.Л. складено акт державного виконавця, у якому встановлено, що 16.04.24 року під час перевірки виконання рішення Окремим структурним відділом "Лісомисливський відділ "Агрофірми "Проскурів" в частині звільнення частини нежитлового приміщення, рішення відповідачем 2 не виконано.

03.05.2024р. державним виконавцем Рудчук Л.П. у виконавчих провадженнях НОМЕР_4 та НОМЕР_3 перевірено виконання рішення суду про усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь ТОВ "Технопарк Проскурів", 29000, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 (; том 7, а.с. 37), про що складено акти державного виконавця в присутності представника стягувача Прокопчук Т.М. У вказаних актах зазначено про те, що 03.05.2024р. під час виконання рішення в частині звільнення частини нежитлового приміщення: виробниче приміщення - 100 кв.м.; піднавіс - 255 кв.м.; піднавіс (склад) - 52,60 (а саме: піднавіс 23 кв.м., склад - 11.04 та 18.56 кв.м.); піднавіс - 53 кв.м., розташованого за адресою: 29021, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Проскурів", 29000, м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова, 11 (), рішення виконано, замок повішаний, фотофіксація проведена.

Судом відзначається, що відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Відповідно до п. 8 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій.

В контексті наведеного судом звертається увага на те, що у постанові Верховного Суду в даній справі від 13.01.2025р., зокрема, зазначено, що зі змісту постанови апеляційного суду не вбачається, що суд надав оцінку доводам скаржника щодо відсутності доказів на підтвердження належного повідомлення учасників виконавчого провадження про проведення виконавчих дій, а також щодо належного направлення виконавчих документів учасникам виконавчого провадження, зокрема, щодо проведення 16.04.2024 та 03.05.2024 виконавчих дій за місцем розташування нерухомого майна. Водночас, зазначаючи з посиланням на частину третю статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" про те, що за відсутності боржника або його представника присутність понятих є обов`язковою, апеляційний суд, формально зіславшись на відповідність актів вимогам закону, всупереч вимогам зазначеної судом норми, не спростував доводи скаржника про те, що спірні акти складалися і за відсутності боржника або його представника, а також за відсутності понятих.

За таких обставин, як вважає Верховний Суд, висновок суду про те, що в приміщенні були відсутні боржник чи його майно, є передчасним. За наявності при виконавчих діях лише стягувача, який є зацікавленою стороною, та за відсутності боржника, його представника та понятих встановити достовірність інформації щодо наявності чи відсутності боржника за місцем проведення виконавчих дій, а також майна боржника у приміщенні не є можливим. Передбачена Законом України "Про виконавчого провадження" необхідність залучення понятих за відсутності боржника або його представника є інструментом захисту не лише прав боржника, але й щодо майна, яке належить боржнику та на яке не розповсюджуються виконавчі дії.

При цьому, колегія суддів касаційної інстанції звернула увагу на те, що зазначивши у судовому рішенні про те, що за змістом актів від 16.04.2024 рішення суду не було виконане, суди, формально зіславшись на їх відповідність вимогам законодавства, не спростували доводи скаржника про те, що відповідні акти були складені за відсутності боржників, їх представників та понятих, а також щодо відсутності належного повідомлення зазначених осіб про проведення відповідних виконавчих дій. Тобто в цьому випадку виникають обґрунтовані сумніви щодо дійсного перебування боржників за відповідною адресою, а також щодо перебування там належного їм майна на момент складання актів від 16.04.2024. Зазначене, в свою чергу, викликає обґрунтовані сумніви щодо наявності підстав для стягнення виконавчого збору, оскільки без належного встановлення обставин звільнення відповідних приміщень, неможливо стверджувати, чи було рішення суду виконане боржниками добровільно чи не виконувалось, зазначив суд касаційної інстанції.

Таким чином, враховуючи наведене, зважаючи при цьому на те, що судом касаційної інстанції у постанові Верховного Суду в даній справі від 13.01.2025р., зокрема, наголошено на тому, що за наявності при виконавчих діях лише стягувача, який є зацікавленою стороною, та за відсутності боржника, його представника та понятих встановити достовірність інформації щодо наявності чи відсутності боржника за місцем проведення виконавчих дій, а також майна боржника у приміщенні не є можливим, судом констатується неправомірність вчинення виконавчих дій, оформлених актами виконавців від 16.04.2024р. та 03.05.2024р., що не відповідають вимогам ЗУ "Про виконавче провадження".

Стосовно незгоди скаржника із закриттям виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, суд звертає увагу на наступне.

Скаржник, зокрема вказує на те, що виконавчі провадження закриті неправильно, оскільки виконання судового рішення (вчинення активних дій) боржниками - не відбувалося, а повішання лише одного замка не є виконанням наказу про звільнення не одного, а багатьох приміщень.

Як встановлено судом, 24.05.2024р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та 27.05.2024р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 винесено постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Водночас, суд звертає увагу, що та обставина, що фактичне виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчими документами відбулося, підтверджувалася складеними органом виконання виконавчими документами, зокрема, актами від 03.05.2024р., які, як зазначено вище, суд вважає неправомірними. Це, в свою чергу, тягне і визнання неправомірними винесених 24.05.2024 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та 27.05.2024 у виконавчому проваджені № НОМЕР_2 (на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження") постанов про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, беручи до уваги матеріали скарги та наведені норми законодавства, суд вважає за необхідне скаргу колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" від 20.06.2024р. на дії та бездіяльність державних виконавців задовольнити частково; визнати неправомірним та скасувати складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Круцем О.Л. акт державного виконавця у виконавчому провадженні (ВП № НОМЕР_2) від 16.04.2024р. (про невиконання рішення суду); визнати неправомірним та скасувати складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Круцем О.Л. акт державного виконавця у виконавчому провадженні (ВП № НОМЕР_1) від 16.04.2024р. (про невиконання рішення суду); визнати неправомірним та скасувати складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Рудчук Л.П. акт державного виконавця у виконавчому провадженні (ВП № НОМЕР_2) від 03.05.2024р. (про виконання рішення суду); визнати неправомірним та скасувати складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Рудчук Л.П. акт державного виконавця у виконавчому провадженні (ВП № НОМЕР_1) від 03.05.2024р. (про виконання рішення суду); визнати неправомірною та скасувати винесену головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Рудчук Л.П. постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.05.2024р. (ВП № НОМЕР_2); визнати неправомірною та скасувати винесену головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Круцем О.Л. постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.05.2024р. (ВП № НОМЕР_1).

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження", згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідні висновки наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018р. у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018р. у справі № 906/515/17, від 13.03.2019р. у справі № 545/2246/15-ц, від 03.04.2019р. у справі № 370/1034/15-ц, у справі № 370/1288/15-ц, від 21.08.2019р. у справі № 381/2126/18, від 05.05.2020р. у справі № 589/117/17, від 23.06.2020р. у справі № 705/1804/13-ц.

Як відзначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.11.2018р. у справі № 906/515/17, для визначення предметної юрисдикції вирішальне значення має суть оспорюваних дій, а не форма їх вираження.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, питання щодо правомірності (неправомірності) постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 26.09.2023р. у частині стягнення виконавчого збору та витрат на організацію та проведення виконавчих дій відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи викладене, положення ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", висновок щодо застосування норм права Великої Палати Верховного Суду, скарга колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" від 20.06.2024р. на дії та бездіяльність державних виконавців в частині визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 26.09.2023р. у частині стягнення виконавчого збору та витрат на організацію та проведення виконавчих дій, не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а зазначений спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на вищезазначене, провадження за скаргою колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" від 20.06.2024р. на дії та бездіяльність державних виконавців в частині визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 26.09.2023р. у частині стягнення виконавчого збору та витрат на організацію та проведення виконавчих дій, підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

У решті вимог за скаргою колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" від 20.06.2024р. на дії та бездіяльність державних виконавців слід відмовити з огляду на їх безпідставність. При цьому судом враховано, що в силу вимог ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавці у виконавчих провадженнях № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 і надалі зобов`язані вживати передбачених цим Законом заходів щодо виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" від 20.06.2024р. на дії та бездіяльність державних виконавців задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Круцем О.Л. акт державного виконавця у виконавчому провадженні (ВП № НОМЕР_2) від 16.04.2024р. (про невиконання рішення суду).

Визнати неправомірним та скасувати складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Круцем О.Л. акт державного виконавця у виконавчому провадженні (ВП № НОМЕР_1) від 16.04.2024р. (про невиконання рішення суду).

Визнати неправомірним та скасувати складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Рудчук Л.П. акт державного виконавця у виконавчому провадженні (ВП № НОМЕР_2) від 03.05.2024р. (про виконання рішення суду).

Визнати неправомірним та скасувати складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Рудчук Л.П. акт державного виконавця у виконавчому провадженні (ВП № НОМЕР_1) від 03.05.2024р. (про виконання рішення суду).

Визнати неправомірною та скасувати винесену головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Рудчук Л.П. постанову про закінчення виконавчого провадження від 27.05.2024р. (ВП № НОМЕР_2).

Визнати неправомірною та скасувати винесену головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Круцем О.Л. постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.05.2024р. (ВП № НОМЕР_1).

Закрити провадження за скаргою колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" від 20.06.2024р. на дії та бездіяльність державних виконавців в частині визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_2 від 26.09.2023р. у частині стягнення виконавчого збору та витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

У решті вимог за скаргою колективного підприємства "Агрофірми "Проскурів" від 20.06.2024р. на дії та бездіяльність державних виконавців відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали підписано 04.02.2025 р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 6 прим:

1 - до справи;

2- ТОВ „Технопарк Проскурів" - 29008, м. Хмельницький, вул. В.Глушенкова,11 та на ел. представника ІНФОРМАЦІЯ_3

3- КП „Агрофірма „Проскурів" - 29000, м. Хмельницький, вул. Камя`янецька,257 та на ел. ІНФОРМАЦІЯ_2

4 - Окремий структурний відділ „Лісомисливський відділ „Агрофірми „Проскурів" - 29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 257

5 - ОСОБА_1 АДРЕСА_1 та на ел. - ІНФОРМАЦІЯ_1

6 - Другий відділ ДВСу м. Хмельницькому 29000, м. Хмельницький, вул. Тернопільська,13/2 та

Всім. рек. з порвід.

Ухвалу направити сторонам та ДВС до електронного кабінету Електронного суду.