ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2025м. ДніпроСправа № 904/8915/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Білій К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО", 49000, м.Дніпро, вул.Панікахи, буд.65, кв.13,

до відповідача-1: Дніпровського державного аграрно-економічного університету, 49027, м.Дніпро, вул.Сергія Євремова, 25,

відповідача-2: Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, 52005, Дніпропетровська обл., смт.Слобожанське, вул.Теплична, 5,

відповідача-3: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, 49006, м.Дніпро, вул.Філософська, 39-А,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області, 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул.Василя Сухомлинського, 56-б,

за участю: Дніпропетровської обласної прокуратури, 49044, м.Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38,

про зобов`язання вчинити певні дії

Представники сторін:

від позивача: Паніна Олександра Володимирівна, довіреність №б/н від 20.01.2025р., адвокат

від позивача: Козловський Денис Євгенович, довіреність №б/н від 20.01.2025р., адвокат

від відповідача-1: Пастернак Людмила Федорівна, самопредставництво

від відповідача-2: Мережко Крістіна Олександрівна, витяг з ЄДР (самопредставництво)

від відповідача-3: не з`явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: не з`явився

за участю (від прокуратури): Вороновська Олена Вікторівна, посвідчення № 069881 від 01.03.2023р., прокурор

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1: Дніпровського державного аграрно-економічного університету, відповідача-2: Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, відповідача-3: Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч Сергія Анатолійовича, в якій просить суд:

1. Припинити право користування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету () земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0100, загальною площею 1 535,77 га, за адресою: вул. Тополина, 1, село Олександрівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область, яке здійснюється на підставі Державного акта на право постійного користування землею на право постійного користування (серія ЯЯ №047362, зареєстрований 16.11.2005 за № 23), виданого Дніпропетровському державному аграрному університету.

2. Визнати незаконним (недійсним) та скасувати розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 21.09.2005 року № 741-Р «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету».

3. Визнати незаконним (недійсним) та скасувати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (серія ЯЯ № 047362, зареєстрований 16.11.2005 за № 23), виданий Дніпропетровському державному аграрному університету.

4. Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса ДМНО Кулініча Сергія Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 61114710 від 25.10.2021: про державну реєстрацію права власності Дніпровської райдержадміністрації () на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 44624856, від 20.10.2021, та про державну реєстрацію права користування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету () земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 44625091, від 20.10.2021, та припинити ці права.

5. Зарахувати земельну ділянку загальною площею 1 535,77 га, кадастровий номер :01:001:0100, до земель запасу сільськогосподарського призначення та визнати право комунальної власності територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на цю земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0100).

6. Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО» () на оформлення у встановленому порядку права користування (оренди) земельною ділянкою загальною площею 1 535,77 га, кадастровий номер :01:001:0100, за місцем розташування комплексного об`єкта нерухомого майна за адресою: вул.Тополина, 1, село Олександрівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО» () на підставі договору купівлі-продажу від 27 травня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н. М., зареєстрованого в реєстрі за № 1240, набуло у приватну власність нерухоме майно: тепличний комплекс, що знаходиться за адресою: вул. Тополина, 1, с. Олександрівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область, що підтверджується записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 42174000 від 27.05.2021.

Позивач у позовній заяві зазначив, що за місцем розташування вказаного комплексного об`єкта нерухомого майна сформовано та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0100, що прямо вказано в умовах договору купівлі-продажу від 27 травня 2021 року (п. 1.1 договору).

06.10.2021 позивач звернувся до Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету із клопотанням (вих. № б/н) про надання відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України нотаріально засвідченої згоди на вилучення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0100 із постійного користування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету для подальшої передачі її у користування Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО».

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області (до складу якої, за даними порталу Верховної Ради України, увійшла колишня Олександрівська сільська рада Дніпровського району) згідно з рішеннями, прийнятими та оприлюдненими на офіційному сайті (slobozhanska-gromada.gov.ua) згідно з статтею 12 Податкового кодексу України, звільнила державні заклади освіти від сплати земельного податку, у тому числі відповідача-1.

Позивач стверджує, що вищенаведене свідчить про порушення його законних інтересів не лише у сфері земельних відносин, а й інших соціальних сферах, адже неправомірне користування землею Дніпропетровським державним аграрно-економічний університетом () призводить, у тому числі, до недоотримання надходжень місцевого бюджету, що могли бути спрямовані на видатки розвитку громади та об`єктів загального користування, що безумовно становить особливий соціальний інтерес позивача.

Позивач зазначає, що розпорядження Дніпропетровської районної державної адміністрації від 21.09.2005 № 741-р. «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному аграрному Університету» на підставі Проекту, який не відповідає вимогам законодавства, є незаконним, а Дніпропетровська районна державна адміністрація, затверджуючи проектну документацію діяла не на підставі та у не спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 01.12.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

22.12.2021р. від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що надані позивачем документи ніяким чином не пов`язують тепличний комплекс з земельною ділянкою номер :01:001:0100, бо її виділення та передача були проведені ще в 2003-2005 роках, тобто задовго до реєстрації та відчуження тепличного комплексу і з того часу університет використовував цю ділянку та жодних будівель на ній не будував.

11.01.2022р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає про те, що за відсутності нотаріально засвідченої згоди переднього землекористувача (відповідача-1), позивач не може звернутися до уповноваженого органу із клопотанням про передачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0100 у користування, оскільки така згода є обов`язковою у відповідності до положень ст.123, 149 Земельного кодексу України.

20.01.2022р. від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що землі закладів вищої освіти не можуть бути передані у приватну власність. Крім цього, тепличний комплекс знаходиться за межами земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0100, а тому відсутні підстави для застосування так званого «принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруд». До покупця об`єкту нерухомого майна перейшло право тільки на частину земельної ділянки, на якій розміщене придбане ним нерухоме майно та яка необхідна для обслуговування цього майна, і яка в той же час (згідно даних Публічної кадастрової карти України) знаходиться за межами земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0100. А тому, посилання позивача на передачу йому всієї земельної ділянки загальною площею 1535,77 га на якій фактично не знаходиться придбане ним майно, є незаконним.

Отже, як зазначив відповідач-2, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що нерухоме майно придбане ним відповідно до договору купівлі-продажу від 27 травня 2021 року, адреса якого: АДРЕСА_1 , знаходиться в межах земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0100),яка в той же час, знаходиться за межами населеного пункту (с.Олександрівка, Дніпровський район).

Ухвалою суду від 14.02.2022р. заяву Дніпропетровської обласної прокуратури №24-ВИХ-22 від 20.01. 2022 р. про вступ прокурора у справу - задоволено.

Ухвалою суду від 14.02.2022р. залучено до справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

14.03.2022р. до суду від Дніпропетровської обласної прокуратури надійшло електронною поштою клопотання № 24-018вих-22 від 09.03.2022р. про зупинення провадження у справі № 904/8915/21.

14.03.2022р. до суду від відповідача-1: Дніпровського державного аграрно-економічного університету надійшло електронною поштою клопотання № 46-11-208 від 09.03.22 про зупинення провадження у справі № 904/8915/21.

Клопотання Дніпропетровської обласної прокуратури та відповідача-1 Дніпровського державного аграрно-економічного університету про зупинення провадження у справі № 904/8915/21 обґрунтовані тим, що Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд цивільної справи № 175/561/22 за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ТОВ «ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО», ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мошковська Наталія Миколаївна, Дніпровський державний аграрно-економічний університет, Дніпровська районна державна адміністрація, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання про зупинення провадження залишається на розгляді суду.

Позовні вимоги ТОВ «ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО» стосуються земельної ділянки площею 1533,77 га із кадастровим номером: :01:001:0100, розташованої на території Олександрівської сільської ради, яка наразі перебуває у державній власності та передана на праві постійного користування Дніпровському державному аграрно-економічному університету.

У господарській справі № 904/8915/21 ТОВ «ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО» просить визнати за підприємством право на оформлення у встановленому законом порядку права користування спірною земельною ділянкою на підставі ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу нерухомого майна від 27.05.2021.

Крім того, Господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 904/504/22 за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, м.Дніпро в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м.Дніпро до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт.Слобожанське Дніпровський район Дніпропетровська область про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, яка є предметом позову по справі № 904/8915/21.

Ухвалою суду від 10.05.2022р. задоволено клопотання Дніпропетровської обласної прокуратури № 24-018вих-22 від 09.03.22 та відповідача-1: Дніпровського державного аграрно-економічного університету № 46-11-208 від 09.03.22 про зупинення провадження у справі № 904/8915/21. Зупинено провадження у справі № 904/8915/21 до закінчення розгляду Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області справи № 175/561/22 та набранням законної сили судовим рішенням.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року у справі № 175/561/22 у задоволені позову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО", ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мошковська Наталія Миколаївна, Дніпровський державний аграрно-економічний університет, Дніпровська районна державна адміністрація, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2024р. по справі № 175/561/22 апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року скасовано. У задоволенні позову заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО», ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мошковська Наталія Миколаївна, Дніпровський державний аграрно-економічний університет, Дніпровська районна державна адміністрація, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Ухвалою суду від 02.07.2024р. поновлено провадження у справі та призначено до розгляду в засіданні на 24.07.24 р. о 12:00год.

22.07.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

23.07.2024р. до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

23.07.2024р. до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про продовження підготовчого провадження, відкладення підготовчого засідання до закінчення воєнного стану та зупинення провадження.

24.07.2024р. до суду від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача (зміну статусу третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача на відповідача-4). В судовому засіданні прийнято рішення змінити статус третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на відповідача-4.

24.07.2024р. до суду електронною поштою від третьої особи-1 надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

В судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1, третьої особи-1 та прокуратури. Представники відповідача-2, відповідача-3 та відповідач-4 не з`явились про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.

Ухвалою суду від 24.07.2024р. відкладено підготовче засідання по справі на 26.08.2024р. о 15:00год.

08.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме квитанцію № 1447996 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету відповідача-4.

08.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, де позивач четверту позовну вимогу виклав в наступній редакції:

- скасувати рішення державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Одринської Олени Вячеславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 64755241 від 09.09.2022: про державну реєстрацію права власності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 47818024, від 05.09.2022 та припинити право власності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () з одночасною зміною права власності на вказану земельну ділянку за Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області, та рішення про державну реєстрацію права користування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету () земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 44625091, від 20.10.2021р.

16.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

22.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника третьої особи надійшли пояснення щодо позову або відзиву, де він зазначає, що визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро» () на оформлення у встановленому порядку права користування (оренди) земельною ділянкою загальною площею 1535,77 га, кадастровий номер :01:001:0100, не відповідає положенням ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України та порушує розумний баланс між інтересами Позивача та інтересами територіальної громади через перевищення площі земельної ділянки над площею нерухомого майна, розташованого на ній у 6073 рази.

26.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

26.08.2024р. до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення доказів.

В судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1, відповідача-2, третьої особи та прокуратури. Представники відповідача-3 та відповідача-4 не з`явились про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.

Ухвалою суду від 26.08.2024р. відкладення підготовчого засідання по справі на 29.08.2024р. о 15:00год.

28.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на клопотання (заяву) відповідача-1 про долучення доказів.

28.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-4 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи у зв`язку з тим, що представник знаходиться у відпустці а також інші представники зайняті в інших судових засіданнях.

28.08.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на усне клопотання (заяву) прокурора про зупинення провадження у справі.

29.08.2024р. до суду від прокуратури надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 904/8915/21 до завершення перегляду судових рішень у справі № 175/561/22 у касаційному порядку.

29.08.2024р. до суду від прокуратури надійшло клопотання про залишення без руху заяви позивача про зміну предмету позову.

29.08.2024р. до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про продовження строку для подання доказів.

Постановою Верховного Суду від 04.09.2024р. по справі 175/561/22 рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ТОВ «Олександрівка Агро» про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ТОВ «Олександрівка Агро» на вказане нерухоме майно, внесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н. М. на підставі договору купівлі-продажу від 27 травня 2021 року за номером запису 42174000; зобов`язання ТОВ «Олександрівка Агро» усунути перешкоди Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області у здійсненні права розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0100, загальною площею 1535,77 га, шляхом демонтажу розташованих на ній тимчасових споруд з приведенням земельної ділянки у придатний для використання стан скасовано та провадження в цій частині позовних вимог закрито.

Розгляд цієї справи в частині позовних вимог заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ТОВ «Олександрівка Агро» про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ТОВ «Олександрівка Агро» на вказане нерухоме майно, внесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н. М. на підставі договору купівлі-продажу від 27 травня 2021 року за номером запису 42174000; зобов`язання ТОВ «Олександрівка Агро» усунути перешкоди Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області у здійсненні права розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0100, загальною площею 1535,77 га, шляхом демонтажу розташованих на ній тимчасових споруд з приведенням земельної ділянки у придатний для використання стан віднесений до юрисдикції господарського суду.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрівка Агро», ОСОБА_1 про визнання недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна тепличного комплексу від 27 травня 2021 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін.

Тому клопотання прокуратури та відповідача-1 про зупинення провадження, яке було на розгляді суду, втратило свою актуальність.

В судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1, відповідача-2 та прокуратури. Представники відповідача-3, відповідача-4 та третьої особи не з`явились про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомленні.

Ухвалою суду від 29.08.2024р. відкладено підготовче засідання по справі на 26.09.2024р. о 11:00год.

25.09.2024р. до суду через канцелярію від відповідача-1 надійшло клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічної та геодезичної експертизи, в якому просить призначити експертизу та проведення експертизи доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертів Міністерства юстиції України.

25.09.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

26.09.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

26.09.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічної та геодезичної експертизи.

26.09.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій відповідно п.4 ч.3 ст. 162 ГПК уточнила зміст позовних вимог до кожного з відповідача.

26.09.2024р. до суду від представника позивача надійшла заява про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, в якій просить суд постановити ухвалу про проведення процедури врегулювання спору за участі судді на строк не більше тридцяти днів та на час проведення процедури зупинити провадження.

Клопотання відповідача-1 про призначення експертизи залишається на розгляді суду.

Заява позивача про проведення процедури врегулювання спору за участі судді залишається на розгляді.

Ухвалою суду від 26.09.2024р. провадження у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО" до відповідача-3 приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу Кулініча Сергія Анатолійовича про зобов`язання вчинити певні дії закрито.

В судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1, відповідача-2, третьої особи, прокуратури та вільний слухач. Представник відповідача-3 в судове засідання не з`явився про місце, день та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 26.09.2024р. відкладено підготовче засідання по справі на 15.10.2024р. о 12:00год.

14.10.2024р. до суду через канцелярію від представника відповідача-1 надійшли заперечення на заяву про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, в яких просить суд в призначенні процедури врегулювання спору за участю судді у справі №904/8915/21 за заявою позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО" відмовити. У заяві судом було відмовлено.

14.10.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, а саме вимоги до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області:

1. Визнати недійсним (незаконним) розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 21.09.2005 року № 741-Р «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету» з моменту його прийняття.

2. Визнати недійсним (незаконним) державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (серія ЯЯ № 047362, зареєстрований 16.11.2005 за №23), виданий Дніпропетровському державному аграрному університету з моменту його видачі.

14.10.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовжити строк проведення підготовчого засідання.

В судове засідання з`явились представники всіх сторін. В судовому засіданні оголошено перерву до 24.10.2024р. о 15:30год.

23.10.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про роз`єднання позовних вимог, в якому просить суд роз`єднати позовні вимоги та виділити в окреме провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрівка Агро» до Дніпровського державного аграрно-економічного університету:

- припинити право користування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету () земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0100, загальною площею 1 535,77 га, за адресою: вул. Тополина, 1, село Олександрівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область, яке здійснюється на підставі Державного акту на право постійного користування землею (серія ЯЯ №047362, зареєстрований 16.11.2005 за № 23), виданого Дніпропетровському державному аграрному університету;

- визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІВКА АГРО» () на оформлення у встановленому порядку права користування (оренди) земельною ділянкою загальною площею 1 535,77 га, кадастровий номер :01:001:0100, за місцем розташування комплексного об`єкта нерухомого майна за адресою: вул. Тополина, 1, село Олександрівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область.

24.10.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому просить суд визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів та долучити їх до матеріалів господарської справи № 904/8915/21.

24.10.2024р. до суду через канцелярію від представника відповідача-1 надійшло уточнене клопотання про призначення комплексної судової будівельно-технічної та геодезичної експертизи, з переліком питань. Проведення експертизи доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, оф. 361).

24.10.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшли додаткові матеріали з клопотанням про продовження строку для подання доказів.

В судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1, 2, 3, прокуратури та вільний слухач. Представник третьої особи не з`явився про місце день, та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 24.10.2024р. відкладено підготовче засідання по справі на 05.11.2024р. о 14:00год.

01.11.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-2 надійшли додаткові докази.

04.11.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-3 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

05.11.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшла заява, в якій погоджуються з відповідачем-1 про призначення експертизи.

05.11.2024р. до суду через канцелярію від представника відповідача-1 надійшли заперечення на клопотання про роз`єднання позовних вимог.

В судовому засіданні 05.11.2024р. клопотання позивача про роз`єднання позовних вимог задоволенню не підлягає, оскільки всі заявлені позовні вимоги стосуються земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:001:0100.

05.11.2024р. до суду від представника позивача надійшла заява про залишення без розгляду частини позовних вимог, в якій просить суд позовні вимоги ТОВ "Олександрівка Агро" до Дніпровського державного аграрно-економічного університету про припинення права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0100, загальною площею 1 535,77га, яке здійснюється на підставі Державного акту на право постійного користування землею (серія ЯЯ № 047362, зареєстрований 16.11.2005р. за № 23), виданого Дніпровському державному аграрному університету та про визнання права ТОВ "Олександрівка Агро" на оформлення у встановленому порядку права користування (оренди) земельною ділянкою площею 1 535,77га, кадастровий номер :01:001:0100, за місцем розташування комплексного об`єкта нерухомого майна за адресою: вул. Тополина, 1, с. Олександрівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область - залишити без розгляду.

В судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1, 2, прокуратури та вільний слухач. Представники відповідача-3 та третьої особи не з`явились про місце день, та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 05.11.2024р. відкладено підготовче засідання по справі на 21.11.2024р. о 14:00год.

21.11.2024р. до суду від представника відповідача-1 надійшла заява про залучення ДДАЕУ в якості третьої особи.

Заява відповідача-1 про залучення ДДАЕУ в якості третьої особи залишається на розгляді суду.

Ухвалою суду від 21.11.2024р., враховуючи клопотання позивача, залишено частину позовних вимог без розгляду, в результаті чого відпали підстави для проведення експертизи.

Подальший розгляд справи № 904/8915/21 здійснюється за такими позивними вимогами:

1. визнати недійсним (незаконним) розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 21.09.2005 року № 741-Р «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету» з моменту його прийняття;

2. визнати недійсним (незаконним) державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (серія ЯЯ № 047362, зареєстрований 16.11.2005 за №23), виданий Дніпропетровському державному аграрному університету з моменту його видачі;

3. скасувати рішення державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Одринської Олени Вячеславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 64755241 від 09.09.2022: про державну реєстрацію права власності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 47818024, від 05.09.2022 та припинити право власності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () з одночасною зміною права власності на вказану земельну ділянку за Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області, та рішення про державну реєстрацію права користування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету () земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 44625091, від 20.10.2021;

4. зарахувати земельну ділянку загальною площею 1 535,77 га, кадастровий номер :01:001:0100, до земель запасу сільськогосподарського призначення та визнати право комунальної власності територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на цю земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0100).

В судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1, 2, 3 та прокуратури. Представник третьої особи не з`явився про місце день, та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 21.11.2024р. відкладено підготовче засідання по справі на 03.12.2024р. о 16:00год.

03.12.2024р. до суду через канцелярію від представника відповідача-1 надійшли пояснення, в яких просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову повністю.

03.12.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не являється ані власником, ані користувачем спірної земельної ділянки і ніколи ним не був, тому не може здійснювати оскарження правового акту органу державної влади, зміст якого не зачіпає його права. Крім того, відповідач-3 просить звернути увагу суду на те, що Позивач безпідставно посилається на положення ст.120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України і на "принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна", адже придбане ним нерухоме майно ніколи не було розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100.

03.12.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника прокуратури надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що позивач безпідставно посилається на положення ст.120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України і на «принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна», адже придбане ним нерухоме майно ніколи не було розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100. Зокрема, Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27 травня 2021 року вказує, що придбаний Позивачем тепличний комплекс знаходиться за адресою, вул. Тополина 1, с.Олександрівка, Дніпровський район, Дніпропетровська область, тоді як спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту.

В судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1, 2 та прокуратури. Представники відповідача-3 та третьої особи не з`явився про місце день, та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 03.12.2024р. було закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.12.2024р. о 10:30год.

25.12.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-2 надійшли додаткові пояснення.

25.12.2024р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача-3 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Ухвалою суду від 26.12.2024р. відкладено розгляд справи по суті на 21.01.2025р. о 14:30год.

21.01.2025р. до суду від представника прокуратури надійшли додаткові пояснення.

21.01.2025р. до суду від Дніпровського державного аграрно-економічного університету надійшли пояснення.

В судове засідання з`явились представники позивача, відповідача-1, 2 та прокуратури. Представники відповідача-3 та третьої особи не з`явився про місце день, та час судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні від 21.01.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 21.09.2005 року № 741-Р про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету із користування науково-дослідного господарства «Самарський» із загальної площі 3 935,71 га було вилучено 1536,77 га землі в тому числі: ріллі 1504,29 га, пасовищ 0,78га під господарськими будівлями та дворами 3,80 га, під господарським шляхами та прогонами 15,08 га, полезахисних лісосмуг 11,29 га інших захисних насаджень 0,53 га за рахунок навчально-дослідного господарства «Самарський» і передано в постійне користування Дніпропетровському державному аграрному університету для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, ведення сільського господарства на території Олександрівської сільської ради.

Суд звертає увагу на те, що ДП «Навчально-дослідне господарство «Самарський» не заперечувало відносно передачі 1500 га орних земель для проведення практичного навчання студентів і науково-дослідної роботи, ведення первинного насінництва, вирощування елітного насіння і племінних тварин (Т.1, а.с.104).

Відповідно до статті 116 ЗК України (в редакції від 11.01.2005р.) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 122 ЗК України (в редакції від 11.01.2005р.) районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті;

в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Земельна ділянка, з кадастровим номером :01:001:0100 загальною площею 1535,77 га належить на праві постійного користування Дніпровському державному аграрно-економічному університету, що підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ № 9047362 від 16.11.2005, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 31.01.2015 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 280967824 від 25.10.2021.

Таким чином, станом на 14.06.2012 за Державним підприємством «Навчально-дослідне господарство «Самарський» Дніпропетровського державного аграрного університету» залишилось числитись 386,2891 га землі.

В 2012 році із земель, які залишились в користуванні державного підприємства «Навчально-дослідне господарство «Самарський» Дніпропетровського державного аграрного університету» згідно з розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації «Про вилучення земельної ділянки з постійного користування» від 14.06.2012 за №823-р. земельну ділянку, загальною площею 2012,6509 га було вилучено та віднесено до земель запасу державної власності на території та віднесено до земель запасу державної власності на території Олександрівської сільської ради та в подальшому частину цих земель передано в постійне користування підприємству об`єднання громадян «Добробут» ДОГО УСЗВІ МВС, в приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства та в оренду для ведення фермерського господарства.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області у справі №5005/3388/2011 державне підприємство «Навчально-дослідне господарство «Самарський» визнано банкрутом, а ухвалою від 17.11.2016 затверджено ліквідаційний баланс, звіт ліквідатора ліквідовано юридичну особу державне підприємство «Навчально-дослідне господарство «Самарський» (Т.1 а.с. 127-131).

В зазначеній ухвалі вказано, що в архіві КПДР «БТІ» є в наявності інвентаризаційні справи на об`єкти нерухомого майна, що належить банкруту, зокрема Тепличний комплекс: с Олександрівка, вул. Тополина, 1.

За матеріалами інвентаризаційної Архівної справи № 23308 (Т.4 а.с.97-147), встановлено, що вперше інвентаризація тепличного комплексу проводилась за заявою ліквідатора станом на 08.06.2012 року, в комплекс були об`єднані об`єкти різних років введення в експлуатацію, теплиці, включені до складу комплексу, створені з металевого каркасу та плівки (Т.4 а.с. 115), введені в експлуатацію в 2011 році (Т.4 а.с. 124).

В рамках ліквідаційної процедури ДП НДГ «Самарський» 17.01.2013 було проведено біржові торги з продажу майна останнього, на яких відчужено «Тепличний комплекс» (Лот№4).

Так, з протоколу №4 проведення відкритих біржових торгів з купівлі-продажу майна, яке належить Державному підприємству «Навчально-дослідне господарство «Самарський» Дніпропетровського державного аграрного університету вбачається, що предметом торгів є ЛОТ№4: Майно, яке належить Державному підприємству «Навчально-дослідне господарство «Самарський» Дніпропетровського державного аграрного університету, а саме: тепличний комплекс який складається із будівель і споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровський район, с.Олександрівка, вул.Тополина, 1 (Т.1 а.с. 132-133).

Також у протоколі зазначено, що покупець: громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 09 липня 1998 року Новомосковським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 (Т. 1 с.133).

Жодного посилання на те, що нерухоме майно розміщене на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100 документи з продажу майна не містять.

Предметом торгів та договору купівлі-продажу були саме будівлі і споруди вищезазначеного тепличного комплексу без вказівки на те, на якій земельній ділянці вони розташовані; її кадастровий номер, без зазначення даних щодо цільового призначення земельної ділянки, на якій розташовані будівлі і споруди тепличного комплексу.

Згідно Договору купівлі-продажу нерухомого майна (тепличного комплексу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14) від 27.05.2021року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 попереднім власником (відчужувачем) тепличного комплексу була гр. ОСОБА_1 , яка володіла нерухомим майном на праві приватної власності:

- частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.07.2017 року;

- частка на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.07.2017 року.

Тобто, попередній відчужувач тепличного комплексу набув право власності на дане нерухоме майно у 2017 році.

Проте, попередній власник жодних дій, спрямованих на оформлення права користування або права власності на земельну ділянку під належним йому нерухомим майном не вчинив, відповідно право власності чи право користування земельною ділянкою не набув. За відсутності в попереднього власника належним чином оформлених прав користування земельною ділянкою, на якій розміщено нерухоме майно, положення статей 120 ЗК України, 377 ЦК України в частині переходу прав на земельну ділянку до нового власника в тому ж обсязі застосуванню не підлягають.

Після смерті ОСОБА_2 тепличний комплекс успадкувала ОСОБА_1 та на підставі договору купівлі- продажу від 27 травня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Наталією Миколаївною, зареєстровано в реєстрі за № 1240, продала його Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІКА АГРО» () в особі директора ОСОБА_3 . У п.1.1. Договору зазначено, що нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100 (Т. 1 а.с. 35-36).

Як вже було вище зазначено, 27 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Олександрівка Агро» (Покупець) та ОСОБА_1 (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна.

У пункті 1.1. договору зазначено, що відповідно до умов договору Продавець купує (приймає у власність) нерухоме майно розташоване в АДРЕСА_1 і зобов`язується сплатити за нього ціну, визначену п.2.1. цього договору.

Нерухоме майно розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100.

Відповідно до пункту 2.1. за домовленістю сторін продаж нерухомого майна вчиняється за 105 000,00грн., з яких 100 000,00грн. отримані Продавцем від Покупця до підписання та нотаріального посвідчення цього до цього Договору, а 5 000,00грн. Покупець зобов`язується сплатити Продавцю до 29.05.2021 року.

В пункті 2.3. зазначено, що згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЦЕНТР ОЦІНКИ «ЕПОС» від 26.05.2021 року, ринкова вартість нерухомого майна становить 105 000,00грн.

У відповідності до ст. 182 ЦКУ право власності на нерухоме майно, що відчужується за цим Договором, підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.4.5.).

Право власності на нерухоме майно, відповідно до ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України виникає у Покупця з моменту державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка буде здійсненна нотаріусом після підписання та нотаріального посвідчення цього Договору (п.4.6).

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Н. М., зареєстровано в реєстрі за № 1240.

Текст посвідчуваного правочину не містить істотних умов договору - розміру та кадастрового номеру земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на будівлі та споруди, які є предметом цього правочину, в матеріалах договору такі документи відсутні.

Довідкою про результати проведення позапланової виїзної цільової перевірки дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил ведення нотаріального діловодства приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мошковською Наталією Миколаївно. від 05.05.2022р.(Том 4, а.с. 150-152) встановлено, що відповідно до підпункту 1.7 пункту 1 глави 2 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595) встановлено: «якщо з поданих нотаріусу документів випливає, що житловий будинок, будівля, споруда тощо збудовані (або будуються) на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, нотаріус відмовляє в посвідченні договору відчуження житлового будинку та іншого нерухомого майна».

Разом з цим, в порушення ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Мошковською Н.М. не використано відомості Державного земельного кадастру, про що свідчить відсутність у справі відповідного витягу.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 258616943 від 27.05.2021р., яка здійснена на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу від 27.05.2021, серія та номер: 1240 (т. 1 а.с. 37-38) також не містить жодної вказівки на те, що будівлі і споруди тепличного комплексу розташовані на земельній ділянці площею 1535,77 га з кадастровим номером :01:001:0100.

Водночас, у Витягу зазначено, що об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 48357 кв. м. (4,8357 га) та зафіксовано розміри площі будівель тепличного комплексу, а саме:

- Будівля овочеводів, А - 183,6 кв.м.;

- склад мінеральних добрив, Б - 429,6 кв.м.;

- будівля складу, В - 26,1кв.м.;

- будівля овочесховища, Л - 78,5кв.м.;

- котельня, М - 94,7 кв.м.

Враховуючи ту обставину, що жоден з власників тепличного комплексу не звертався із заявою про виділення та оформлення йому у встановленому законом порядку земельної ділянки, встановити фактичний розмір земельної ділянки, зайнятої спорудами тепличного комплексу на момент відчуження тепличного комплексу та індивідуалізуючі ознаки земельної ділянки, на якій вони розташовані, не вбачається за можливе.

Комісією Дніпровського державного аграрно-економічного університету 23.12.2021 здійснено інвентаризацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0100 загальною площею 1535,77 га, яка належить йому на праві постійного користування, під час якої встановлено, що на частині земельної площі розміром 2528,54 кв.м. знаходяться тимчасові споруди, які облаштували сторонні особи. Ці споруди сконструйовані з металевого каркасу, обтягнутого поліетиленовою плівкою, без наявності фундаменту та стін (Т. 3 а.с. 87).

В подальшому, Дніпровським державним аграрно-економічним університетом було укладено договір з фізичною особою-підприємцем Ключуком А.В. на виконання топографо-геодезичних вишукувань по зйомці ділянок.

На графічних зображеннях технічного звіту з виконання топографо- геодезичних вишукувань «Зйомка ділянок за адресами: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Олександрівка, вул. Тополина,1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0100», виконаних ФОП Ключуком А.В. (т. 3 а.с. 88-105), чітко видно, що будівлі і споруди тепличного комплексу розташовані на 3- х земельних ділянках, в тому числі на 1 несформованій та на 2-х сформованих з кадастровими номерами :01:001:0100 та :01:012:0001, на які зареєстровано речові права за іншими особами.

Всі капітальні (нерухомі) будівлі та споруди тепличного комплексу розташовані на несформованій (невиділеній) земельній ділянці, що є суміжною з державною земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0100. Також на вказаній несформованій земельній ділянці разом з капітальними будівлями та спорудами розміщено 10 теплиць.

На земельній ділянці з кадастровим номером :01:012:0001 розміщено 3 теплиці та 6 теплиць на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100, що можуть бути легко переміщенні у просторі без їх знецінення (Т. 3 а.с. 105), а решта 10 теплиць розміщені на невиділеній земельній ділянці, якій ще не присвоєно кадастровий номер.

В примітці Графічних матеріалів технічного звіту з виконання топографо-геодезичних вишукувань (Т.3, а.с. 105), здійснених геодезистом Ключуком А.В. (сертифікат №014100), визначено, що площа зайнята будівлями та спорудами на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100 складає 366,6 кв.м., на земельній ділянці з кадастровим номером :01:012:0001 - 1205,0 кв.м.

Факт накладення на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0100 кількох теплиць дотичних до тепличного комплексу, придбаного Позивачем не породжує єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна, бо в Договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 27.05.2021р. не вказано, які саме 10 теплиць, з існуючих 19 придбав Позивач та нічим не підтверджено, що придбані теплиці можуть бути віднесені до нерухомості. Адже за даними архівної справи №23308 (а.с.113-115, Т. 4) 10 теплиць створено з металевого каркасу та плівки і є допоміжними спорудами.

Слід звернути увагу на те, що Позивач безпідставно посилається на положення ст.120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України і на «принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна», адже придбане ним нерухоме майно ніколи не було розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100. Адже сам лише факт часткового зайняття земельної ділянки без зазначення підстав такого зайняття (розташування не може породжувати виникнення майнових прав на земельну ділянку).

Судом також досліджені інші докази надані позивачем на підтвердження зв`язку придбаного ним тепличного комплексу та земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0100, а саме:

- дані державної реєстрації прав на нерухоме майно за 2012 рік, де в реєстрі (Т.1 а.с.37) вказано, що розмір земельної ділянки місця розташування тепличного комплексу становить 48357кв.м, але відсутнє посилання на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0100; розмір площі накладання будівель тепличного комплексу на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0100;

- висновки та свідчення інженера-геодезиста Білик В.В. (Т.2 а.с.113-114), де вказано, що тепличний комплекс частково розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100, але не вказано які саме будівлі накладаються і розмір площі накладання будівель тепличного комплексу на цю земельну ділянку та не зазначено жодних геодезичних даних щодо розміщення тепличного комплексу відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0100;

- топографічні матеріали (графічні додатки), де інженер-геодезист ОСОБА_4 відображає на площі фактично існуючі 19, а не 10 теплиць придбаних позивачем (Т.2 а.с.129);

- виготовлений ФОП Прокопович Т.В. новий Технічний паспорт на тепличний комплекс за станом на 10.06.2021р., де безпідставно в Експлікації до схеми розташування будівель і споруд вказана загальна площа земельної ділянки 1541,5 га (Т.1 а.с. 40 та Т.4 а.с. 172) замість первинних 48357 кв.м., а до переліку будівель і споруд , що входять до тепличного комплексу додані будівля Т, Насосна У, Басейн № 1, Басейн № 2 (Т.1 а.с.55 та Т.4 а.с. 172), яких нема в складі Тепличного комплексу ні за даними інвентаризаційної архівної справи № 23308 на об`єкт Тепличний комплекс Державне підприємство «Навчально-дослідне господарство «Самарський» за 2012 рік (Т.4 а.с.124), ні за даними Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Тепличний комплекс Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с.Олександрівка, вул.Тополина, 1. від 19.09.2012 року № 105 (Т.1 а.с.134-135 ), тож зважаючи на такі розбіжності, зазначений технічний паспорт взагалі не може бути прийнятий судом за належний доказ;

- журнал зовнішніх обмірів на об`єкти № 1 вулиця (провулок, площа) Тополина місто (селище, село) Олександрівка (Форма № 6) від 08.06.2012року (Т.4 а.с.174), де всі об`єкти тепличного комплексу поділені на основні і допоміжні, де зазначено десять теплиць під номерами Н - Н9 і за підсумком їх загальна площа складає 6946,2кв.м, ці теплиці віднесено до допоміжних об`єктів, але в наданому документі відсутня будь-яка геодезична інформація щодо розташування теплиць на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100.

Отже, виходячи зі змісту та якості наданих позивачем доказів, суд прийшов до висновку, що жоден з доказів не підтверджує юридичну єдність земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0100 та придбаного Позивачем тепличного комплексу, а тому положення ст.120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Разом з тим, присадибна ділянка під будівлями комплексу, за даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Т.1 а.с. 37-38), складає 48357 кв.м. і за умовами ч.1, ч.2 ст.120 Земельного кодексу України може перейти в користування Позивача від попереднього власника після виділення такої частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номеру.

Зокрема, Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 27 травня 2021 року вказує, що придбаний Позивачем тепличний комплекс знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 , тоді як спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту.

Крім того, суд звертає увагу на те, що факт відсутності тепличного комплексу на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0100 під час її виділення в 2005 році вбачається з наступних доказів:

- копія додатку до акту обстеження земельної ділянки (план землекористування навчально-дослідного господарства "Самарський" на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області) (Т.3 а.с. 225);

- копія кадастрового плану(Т.3 а.с. 226);

- копія збірного кадастрового плану (Т.3 а.с. 227).

Відповідно до ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна) істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Так, за частинами першою, другою статті 120 ЗК України (у редакції, чинній на момент укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (пункти 51 та 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 921/158/18).

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Укладення договору, що передбачає набуття права власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення такої частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй кадастрового номера шляхом виготовлення проекту технічної документації із землеустрою).

Згідно з ч.3 та ч.4 ст. 80 Закону України «Про освіту», основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних закладів освіти не підлягають вилученню, а об`єкти та майно державних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням.

У зв`язку з поданням заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду Позивач просить суд:

1. визнати недійсним (незаконним) розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 21.09.2005 року № 741- Р «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету» з моменту його прийняття;

2. визнати недійсним (незаконним) державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (серія ЯЯ № 047362, зареєстрований 16.11.2005 за №23), виданий Дніпропетровському державному аграрному університету з моменту його видачі;

3. скасувати рішення державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Одринської Олени Вячеславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 64755241 від 09.09.2022: про державну реєстрацію права власності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 47818024, від 05.09.2022 та припинити право власності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () з одночасною зміною права власності на вказану земельну ділянку за Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області, та рішення про державну реєстрацію права користування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету () земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 44625091, від 20.10.2021;

4. зарахувати земельну ділянку загальною площею 1 535,77 га, кадастровий номер :01:001:0100, до земель запасу сільськогосподарського призначення та визнати право комунальної власності територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на цю земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0100).

З позовними вимогами суд не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України (в редакції від 29.09.2005р. і яка дійсна на теперішній час) суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Оскільки правовий акт індивідуальної дії стосується користування земельною ділянкою, то у даному випадку мають застосовуватися і положення Земельного кодексу України.

Статтею 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України установлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статті 215 наведеного Кодексу вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Зміст наведених правових норм дає підстави для висновку, що визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав та інтересів позивача, який не є стороною цього правочину, і у випадку відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо вимоги про Визнання недійсним (незаконним) розпорядження голови недійсним (незаконним) розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 21.09.2005 року № 741-Р «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету» з моменту його прийняття.

Суд зазначає, що серед підстав позову Позивач вказує, що дозвіл на виготовлення проектної документації був виданий не районною, а обласною держадміністрацією. З цього приводу суд звертає увагу на те, що на обласну держадміністрацію покладаються контрольні функції за діяльністю районних державних адміністрацій, тож принцип субординації і підпорядкування в даному випадку не порушено. Виділення земельної ділянки здійснювалось зі складу державних земель сільськогосподарського призначення віднесених до особливо цінних земель.

Суд звертає увагу, що в дозволі на розробку проекту відведення земельної ділянки від 01.2003р. №15/10-54 зазначено, що проект відведення земельної ділянки разом з висновками землекористувача, сільської та районної рад представити в районну держану адміністрацію. (том 1, а.с.101).

Згідно ст. 150 Земельного кодексу України до особливо цінних земель відносяться землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів.

Позивач вказує на недосконалість проекту відведення земельної ділянки у постійне користування університету, але як свідчать матеріали справи проект за висновками державної землевпорядної експертизи був допрацьований та додано до неї графічні матеріали (у конверті):

- копію додатку до акту обстеження земельної ділянки (план землекористування навчально-дослідного господарства "Самарський" на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області);

- копію кадастрового плану;

- копію збірного кадастрового плану.

Із зазначених документів (Т.З, а.с. 225, 226, 227) видно, що всі зауваження державної землевпорядної експертизи було виконано і всі узгодження проведено.

Як вбачається з матеріалів справи, факт видання оскаржуваного Розпорядження ніколи і ніяк не порушував право Позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0100, бо право власності завжди належало і дотепер належить державі, а право користування з моменту виділення і дотепер належить Дніпровському державному аграрно-економічному університету, що підтверджено документами справи.

Згідно пояснювальної записки до Проекту його було розроблено у відповідності до вимог Земельного кодексу України (ст. 122, 123), на підставі дозволу Дніпропетровської обласної державної адміністрації та технічного завдання Дніпропетровського обласного управління земельних ресурсів № 4/4 від 14 січня 2003 року.

Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування (постанова від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16). Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом. Отже, правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення, не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб (постанова від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц).

Тим більше, що на даний час у справах постійного зберігання Дніпропетровської обласної державної адміністрації, які надійшли на зберігання до Державного архіву Дніпропетровської області за 2003 рік, документів щодо надання дозволу від 13.01.2003 № 15/10-54 на розробку проекту відведення земельної ділянки Дніпропетровському державному аграрному університету немає, що підтверджується Інформаційною довідкою Державного архіву Дніпропетровської області № 785/0/126-24 від 25.10.2024. Тому надати копії документів, на підставі яких був наданий дозвіл, неможливо (Т.5 а.с.123 зі зворотної сторони).

Крім того, згідно з інформацією, наданою Управлінням діловодства і контролю апарату Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 124/0/86-24 від 15.10.2024 документи 2003-2008 років були знищені шляхом спалення, то документ від 13.01.2003 № 15/10-54 ідентифікувати неможливо (Т.5 а.с.124).

Зазначаючи про вищезазначені порушення Позивач припускається пуризму (надмірного формалізму).

Відповідно до статті 116 ЗК України (в редакції від 11.01.2005р.) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Крім того, в подальшому питання затвердження технічної документації та передачі земельної ділянки в постійне користування Державному аграрному університету здійснювалося повноважним суб`єктом і це свідчить про схвалення головою Дніпропетровської районної державної адміністрації всіх попередньо вчинених процедур, адже видаючи оскаржуване розпорядження, голова Дніпропетровської районної державної адміністрації діяв у рамках своїх повноважень.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0100 перебувала у користуванні чи у власності позивача, як на момент прийняття оспорюваного розпорядження, так і на момент звернення Позивача з даним позовом. Таким чином, у позивача відсутнє право на застосування частини 1 статті 393 Цивільного кодексу України, щодо визнання незаконним та скасування Розпорядження голови районної державної адміністрації «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному Університету» від 21.09.2005 № 741-р.

Оскільки, власником земельної ділянки з кадастровим номером 481000:01:001:0100 завжди була і є держава, яка здійснювала своє право власності спочатку в особі Дніпропетровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, а тепер в особі ГУ Держгеокадастру Дніпропетровській області, то тільки ці суб`єкти можуть оскаржувати розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 21.09.2005 року № 741- Р «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету», якщо вбачатимуть в ньому порушення права.

За змістом частини 2 ст. 152 Земельного кодексу України захисту підлягають лише порушені права власника земельної ділянки або землекористувача.

Тож Позивач не може втручатися у здійснення права державної власності уповноваженими на це органами і звертатись до суду замість них із позовом про визнання незаконним та скасування правового акту органу державної влади щодо передачі цієї земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету, тобто є неналежним позивачем та його право не порушено.

Суд вважає, що розпорядження Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному аграрному університету» №741-р від 21.09.2005р. видане в рамках повноважень, відповідає вимогам закону і визнанню недійсним (незаконним) не підлягає.

Позивач не являється власником спірної земельної ділянки і ніколи ним не був, тому не може здійснювати оскарження правового акту органу державної влади, зміст якого не зачіпає його права власності чи користування на земельну ділянку з кадастровим номером :001:0100.

Також позивач не може вимагати визнання незаконним розпорядження Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному аграрному університету» №741-р від 21.09.2005 року ще й тому, що вказане розпорядження не встановлювало для нього жодних прав і обов`язків.

У постанові ВС КАС від 09.05.2023 у справі № 520/1535/19 Верховним Судом висловлено позицію щодо підстав для скасування розпорядження районної державної адміністрації, зокрема, зазначено, що частиною третьою статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (№586-ХІУ) передбачено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня, в судовому порядку, тобто позивач не є належним позивачем.

Аналогічні положення закріплені також частиною восьмою статті 118 Конституції України, відповідно до якої рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України, або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Щодо Визнання недійсним (незаконним) державного акта на право постійного користування земельною ділянкою (серія ЯЯ № 047362, зареєстрований 16.11.2005 за №23), виданого Дніпропетровському державному аграрному університету з моменту його видачі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Як було вище зазначено, з урахуванням вимог частини 2 ст. 152 Земельного кодексу України, за змістом якої захисту підлягають лише порушені права власника земельної ділянки або землекористувача.

Зокрема, ч. 2 ст. 152 передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

На підставі оспорюваного розпорядження Державному Аграрному Університету видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0100, площа 1537,77 га від 16 листопада 2005 року, серія ЯЯ № 047362, що є похідним від розпорядження.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 31.01.2015р., земельна ділянка, з кадастровим номером :01:001:0100 є об`єктом державної власності та віднесена до категорії земель сільськогосподарського призначення з встановленим видом використання - «Для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду, для ведення сільського господарства».

Відповідно до ч.2 ст.45 Господарського процесуального кодексу України, Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Ст. 15 ЦКУ передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд звертає увагу на те, що ТОВ «Олександрівка АГРО» не довело суду які його права та інтереси порушенні, так як воно було створено 25.01.2021р. (Т. І а.с. 31-33), а придбало майно 27.05.2021 (т. 1 а.с. 35-36). Права та інтереси могли бути порушені на момент прийняття розпорядження 21.09.2005 та на момент видачі 16.11.2005 державного акта на право постійного користування земельною ділянкою Державному аграрному університету. Тим більше, що ні власником, ні користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0100 загальною площею 1535,77 га Позивач ніколи не був і навіть з приводу оформлення будь-яких прав на цю земельну ділянку до уповноважених органів не звертався, тому оскаржувати правовий акт органу державної виконавчої влади, зміст якого не зачіпає його права та не встановлює для нього жодних прав і обов`язків, не може.

У даному випадку Позивачем - обрано неефективний спосіб захисту своїх прав.

Тобто визначальними аспектами та умовами для скасування розпоряджень є їх протиправність, тобто невідповідність Конституції та законам України, іншим актам законодавства України або недоцільність, неекономність, неефективність за очікуваними чи фактичними результатами.

Оскільки, попередня вимога про визнання недійсним (незаконним) розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 21.09.2005 року № 741-Р «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету» з моменту його прийняття не підлягає задоволенню, то визнання недійсним (незаконним) державного акта на право постійного користування земельною ділянкою (серія ЯЯ № 047362, зареєстрований 16.11.2005 за №23) також є неможливим.

Щодо позовних вимог по скасуванню рішення державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради - Одринської Олени Вячеславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 64755241 від 09.09.2022: про державну реєстрацію права власності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () на земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 47818024, від 05.09.2022 та припинити право власності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () з одночасною зміною права власності на вказану земельну ділянку за Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області, та рішення про державну реєстрацію права користування Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету () земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0100, номер запису про право в Державному реєстрі прав: 44625091, від 20.10.2021р. та зарахування земельної ділянки загальною площею 1 535,77 га, кадастровий номер :01:001:0100, до земель запасу сільськогосподарського призначення та визнати право комунальної власності територіальної громади в особі Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області на цю земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0100).

Згідно статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Державний реєстратор Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради при вчиненні перелічених Позивачем реєстраційних дій Одринська Олена Вячеславівна керувалась Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2022р. у справі № 904/504/22, яке набрало законної сили.

Зазначеним рішенням суд скасував державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0100 загальною площею 1535,77 га, проведену 20.10.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем Сергієм Анатолійовичем за Дніпровською районною державною адміністрацією () з одночасною зміною права власності на вказану земельну ділянку за Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області ().

Що стосується вимоги про зміну права власності на земельну ділянку, то підстави для такої зміни відсутні, а Позивач є неналежним, щоб заявляти вимоги в інтересах Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Слобожанська селищна рада вже зверталась з аналогічним позовом до університету і рішенням господарського суду від 24.02.2021р. у справі №904/5985/20 було відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю (Т. 1, а.с. 175-180).

Відповідно до ч.1, п. «з» ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, закріплені за державними закладами вищої освіти.

Відповідно до п.6.54. постанови Верховного суду від 17 січня 2024 року у справі №904/9070/21, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що для того, щоб захід втручання у право мирного володіння земельною ділянкою узгоджувався з гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, мало встановити лише те, що виділення такої ділянки у приватну власність не відповідало певним вимогам закону. У кожному такому випадку слід також встановити, чи є легітимна мета відповідного втручання, яка випливає, зокрема, зі змісту абзацу другого вказаної статті, а також, чи є втручання у право мирного володіння земельною ділянкою за обставин конкретної справи пропорційним відповідній меті (див., наприклад, постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 373/626/17).

Щодо недоліків зазначених позивачем при розроблені проекту відведення земельної ділянки в постійне користування на підставі дозволу Дніпропетровської обласної адміністрації, відсутності заяви замовника, висновку про надання земельної ділянки та акту обстеження земельної ділянки(відсутність підпису та печатки, помилок в затвердженні технічного завдання, недоліків в даті висновків), суд зазначає, що вони не впливають на виникнення у землекористувача Дніпровського державного аграрно-економічного університету права постійного землекористування спірною земельною ділянкою та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.6.55. - 6.57. постанови Верховного суду від 17 січня 2024 року у справі №904/9070/21, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок. Потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно особа, яка звертається за захистом своїх прав на земельну ділянку, має зазначити, на якому праві їй належить (належала до порушення права) земельна ділянка та довести в чому полягає порушення її прав щодо володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою внаслідок прийняття Дніпровською райдержадміністрацією розпорядження від 21.09.2005 року № 741-р «Про передачу земельної ділянки в постійне користування Державному Аграрному університету».

Позивач у позовній заяві зазначає, що незаконна передача земельної ділянки Дніпропетровському державному аграрно-економічному університету надалі призвела до втрати колишнім власником нерухомого майна права на земельну ділянку та порушення принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Із доводів позивача не зрозуміло яким колишнім власником нерухомого майна (ДП «Навчально-дослідне господарство «Самарський», ОСОБА_2 чи після смерті останнього ОСОБА_1 ) втрачено право на земельну ділянку і на яку конкретно (кадастровий номер, площа та місце розташування).

Визнання незаконним розпорядження органу державної влади, а також визнання правочину недійсним є одними із передбачених частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту прав та інтересів особи.

Аналогічний за змістом висновок вже неодноразово надавався Верховним Судом у справах, предметом позову у яких була вимога про визнання рішення державної влади або органу місцевого самоврядування незаконним та його скасування, зокрема, у постановах від 29.04.2020 у справі № 922/1363/19, від 14.05.2020 у справі № 927/580/19, від 12.12.2019 у справі № 924/817/16.

Зазначена правова позиція Верховного Суду сформована у постановах від 04.06.2020 у справі № 916/1411/19, від 19.02.2020 у справі №916/1408/19, від 09.04.2019 у справі № 908/1194/18, від 03.09.2019 у справі №910/14255/18 та у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17.

Щодо строку позовної давності суд зазначає наступне.

У Постанові ВП ВС від 22.05.2018 по справі № 369/6892/15-ц (14-96цс18) зазначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушені право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом яких той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки укладенням розпорядження право позивача не порушене, то правильним є висновок місцевого господарського суду про відмову у позові в цій частині саме з цих підстав, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає необхідності надавати оцінку дійсності спірних договорів.

Позивач ніколи не був власником чи користувачем земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0100 та не довів доказами суду яким чином порушено його реально існуючі права та інтереси і не вказує яким чином задоволення позовних вимог може поновити його нібито порушене право. Позивачем вибрано неналежний спосіб захисту.

Тому в позовних вимогах необхідно відмовити в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.01.2025.

Суддя С.П. Панна