ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.01.2025 Справа № 914/1979/24
Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., за участю секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
заяви:Товариства з обмеженою відповідальністю «Персенківка», м. Львів,
про:ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. № 229/25 від 20.01.25),
та заяви:Приватного акціонерного товариства «Ірокс», м. Львів,
про:стягнення судових витрат на правничу допомогу (вх. № 235/25 від 20.01.25)
у справі:
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Марлон Сіті», м. Львів,
до відповідача 1:Приватного акціонерного товариства «Ірокс», м. Львів,
до відповідача 2:Товариства з обмеженою відповідальністю «Персенківка», м. Львів,
про:розірвання договору та стягнення 3'407'687,85 грн.
За участю представників:
від позивача:не з`явився,
від відповідача 1:не з`явився,
від відповідача 2:не з`явився.
Судові процедури.
2. Також, у судовому засіданні 14.01.2025 до закінчення судових дебатів відповідачами зроблено заяви про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази на підтвердження розміру понесених п витрат на професійну правничу допомогу.
3. Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.01.2025 у справі № 914/1979/24 у задоволенні позову відмовлено повністю, витрати на сплату судового збору залишено за позивачем, призначено судове засідання для вирішення питань про розподіл судових витрат на 28.01.2025.
4. 20 січня 2025 року до суду надійшли заява відповідача 2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. № 229/25) та заява відповідача 1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу (вх. № 235/25), до якої долучено докази понесення ними витрат на послуги адвокатів.
5. 27 січня 2025 року адвокатом позивача подано заперечення проти розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідача 2 (вх. № 2084/25) та відповідача 1 (вх. № 2086/25).
6. У судове засідання 28.01.2025 представники сторін не з`явились, причин їх неявки суду не повідомлено.
7. У нарадчій кімнаті судом підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення, які у судовому засіданні не проголошувались.
Аргументи відповідача 1.
8. Заявник зазначає, що між ПрАТ «Ірокс» та адвокатом Пастернаком П. І. укладено Договір про надання правової допомоги № 14/08/24 від 14.08.2024, відповідно до якого:
- Адвокат в порядку та на умовах, визначених цим Договором, приймає на себе доручення Клієнта про надання правової такого виду: аналіз позовної заяви у справі № 914/1979/24; підготовка відзиву на позовну заяву; підготовка процесуальних документів в процесі розгляду справи; надання юридичних консультацій, висновків та пропозицій; представництво інтересів клієнта при розгляді справи; аналіз законодавства, збір, підготовка та оформлення зібраних доказів; представництво інтересів клієнта в правоохоронних органах, Державній виконавчій службі, перед приватними виконавцями, органами нотаріату, органах державної влади та управління, органах місцевого самоврядування та їх виконавчих органах, підприємствах, установах та організаціях різних форм власності, у взаємовідносинах з фізичними особами;
- Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.
10. Згідно з Детальним описом наданих послуг у справі № 914/1979/24, Пастернаком П. І. в межах справи № 914/1979/24 надано ПрАТ «Ірокс» такі послуги:
- Аналіз позовної заяви у справі № 914/1979/24 (8 годин*500 грн.) = 4 000,00 грн.
- Підготовка та подача до суду заперечення на заяву позивача про забезпечення позову. Результатом розгляду заяви позивача про забезпечення позову є ухвалення Господарським судом Львівської області рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову ( 4 години*1 000 грн.) = 4 000,00 грн;
- ???Надання Клієнту юридичної консультації та рекомендацій щодо стратегії захисту у судовій справі № 914/1979/24 (2 години*1 000 грн.) = 2 000,00 грн;
- Складення відзиву на позовну заяву та подання його до Господарського суду Львівської області (8 годин*500 грн.) = 4 000,00 грн;
- Представництво інтересів Клієнта у Господарському суді Львівської області (4 засідання (20.08.2024, 04.11.2024. 09.01.2025, 14.01.2025)*1 000,00 грн) - 4 000,00 грн;
- Написання та подання до Господарського суду Львівської області заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (4 години*1 000 грн) = 4 000,00 грн;
Загальна вартість наданих послуг: 22 000,00 грн.
11. Згідно з Актом прийому передачі наданих послуг від 17.01.2025 Пастернак П. І. виконав, а ПрАТ «Ірокс» прийняв такі послуги:
- Аналіз позовної заяви у справі № 914/1979/24;
- Надання Клієнту юридичної консультації та рекомендації щодо стратегії захисту у судовій справі № 914/1979/24;
- Підготовка та подача до суду заперечення на заяву позивача про забезпечення позову;
- Надання юридичних висновків щодо потенційних результатів розгляду справи у суді першої інстанції;
- Складення відзиву на позовну заяву;
- Участь та захист інтересів клієнта у судових засіданнях;
- Написання та подання суду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Аргументи відповідача 2.
13. Заявник зазначає, що між ТзОВ «Персенківка» та адвокатом Семиренко П. Я. укладено Договір № 1-13/11 про надання правової допомоги від 13.08.2024, відповідно до якого:
- В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокат приймає на себе доручення Клієнта про надання правової допомоги такого виду: вивчення позовної заяви у справі № 914/1979/24, надання юридичних консультацій, висновків та пропозицій; підготовка відзиву на позовну заяву; підготовка процесуальних документів в процесі розгляду справи; представництво інтересів клієнта при розгляді справи; аналіз законодавства, збір, підготовка та оформлення зібраних доказів; представництво інтересів клієнта в правоохоронних органах, Державній виконавчій службі, перед приватними виконавцями, органами нотаріату, органах державної влади та управління, органах місцевого самоврядування та їх виконавчих органах, підприємствах, установах та організаціях різних форм власності, у взаємовідносинах з фізичними особами;
- Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов`язань сторонами.
15. Згідно з Детальним описом наданих послуг у справі № 914/1979/24 від 16.01.2025, Семиренком П. Я. в межах справи № 914/1979/24 надано ТзОВ «Персенківка» такі послуги:
- Вивчення змісту позовної заяви у справі № 914/1979/24 (8 годин*500 грн.) = 4 000,00 грн.
- Систематизація і узагальнення судової практика, зокрема практики Верховного Суду, щодо застосування норм закону в частині відповідальності за порушення договірних зобов?язань та стягнення збитків (4 години*500 грн) = 2 000,00 грн.
- Надання Клієнту юридичної консультації та рекомендацій щодо стратегії захисту у судовій справі № 914/1979/24 (2 години* 1 000 грн) = 2 000,00 грн.
- Складення відзиву на позовну заяву та подання його до Господарського суду Львівської області (8 годин*500 грн) = 4 000,00 грн.
- Представництво інтересів Клієнта у Господарському суді Львівської області (5 засідань (20.08.2024, 04.11.2024, 09.12.2024, 09.01.2025, 14.01.2025)*800 грн) = 4 000,00 грн.
- Написання та подання до Господарського суду Львівської області заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (4 година* 500 грн) = 2 000,00 грн.
Загальна вартість наданих послуг 18 000,00 грн.
16. Згідно з Актом прийому передачі наданих послуг від 16.01.2025 Семиренко П. Я. виконав, а ТзОВ «Персенківка» прийняло такі послуги:
- Вивчення змісту позовної заяви у справі № 914/1979/24;
- Надання Клієнту юридичної консультації та рекомендації щодо стратегії захисту у судовій справі № 914/1979/24;
- Систематизація і узагальнення судової практика, зокрема практики Верховного Суду, щодо застосування норм закону в частині відповідальності за порушення договірних зобов?язань та стягнення збитків;
- Надання юридичних висновків щодо потенційних результатів розгляду справи у суді першої інстанції;
- Складення відзиву на позовну заяву;
- Участь та захист інтересів клієнта у судових засіданнях;
- Написання та подання суду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Заперечення позивача.
18. Позивач заперечує щодо заявлених до стягнення витрат виходячи з такого:
- Вартість робіт, їх обсяг та час витрачений представниками відповідачів на здійснення процесуальних дій та підготовку процесуальних документів є неспівмірним зі складністю виконаних ним робіт.
Адвокатами відповідачів не враховано критерію реальності адвокатських витрат та вказано по суті одне і теж під нібито окремими «послугами» (наприклад, аналіз позовної заяви, надання клієнту юридичної консультації і складення відзиву на неї по суті є однією послугою). Крім того, передбачена у акті наданих послуг заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є другорядною заявою, яка не стосується суті спору та, відповідно, не може вважатись окремо наданою клієнту послугою. Більше того, зазначені адвокатами 4 години на її складання є очевидно завищеними.
- Вимоги про стягнення гонорару успіху не підлягають задоволенню, оскільки при поданні суду попереднього розрахунку судових витрат представниками відповідачів не згадували про жоден гонорар успіху.
Сума «гонорару успіху» не є обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, оскільки такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представників відповідачів, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування з огляду на обставини вказаної справи матиме надмірний характер. Сума гонорару успіху, як правило, встановлюється за домовленістю між адвокатом і клієнтом. Ця домовленість може базуватися на суб`єктивній оцінці складності справи, ризиків та інших факторів, які не мають об`єктивного підтвердження чи контролю.
Враховуючи складність справи, характер спірних правовідносин, а також те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути ані способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, ані становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, беручи до уваги те, що «гонорар успіху» є додатковим заохоченням адвоката з боку клієнта, стягнення витрат судових витрат з Позивача у частині стягнення «гонорару успіху» не має характеру необхідного, оскільки його відшкодування з огляду на обставини цієї справи матиме надмірний характер.
При цьому, за відсутності порушень представників відповідачів, допущених при складенні доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, за умови якби витрати зазначені у заяві про їх відшкодування були б співмірними із заявленим попереднім розрахунком витрат, позивач вважав би, що розумним та співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу є витрати в розмірі по 3 000,00 грн.
Позиція суду.
19. В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
20. Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
21. Відповідно до ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
23. Згідно з ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
24. При цьому, інша сума судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, може бути як більшою за попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат так і меншою (ч. 6, ч. 7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України ).
25. Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
26. у судовому засіданні 14.01.2025 до закінчення судових дебатів відповідачами зроблено заяви про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази на підтвердження розміру понесених п витрат на професійну правничу допомогу.
27. Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.01.2025 у справі № 914/1979/24 у задоволенні позову відмовлено повністю, витрати на сплату судового збору залишено за позивачем, призначено судове засідання для вирішення питань про розподіл судових витрат на 28.01.2025 та встановленом відповідачм строк впродовж 5 днів з моменти прийняття рішення на поданя доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.
28. Згідно з ч. 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, якщо закінчення строку припадає на вихідний день, то останнім днем строку є перший після нього робочий день.
29. Отже, з урахуванням ч. 4 ст. 116 ГПК України останнім днем для подання доказів понесення витрат по даній справі було 20.01.2025.
30. Відповідачі звернулася до суду з заява про розполділ витрат на професійну правничу допомогу 20.01.2025, а отже в межах визначених законодавством строків.
31. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
32. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 згаданої статті).
33. За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
34. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).
35. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
38. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
39. Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 126 Кодексу регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат.
40. Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
41. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у вищенаведеній нормі.
42. Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
43. Загальне правило розподілу судових витрат визначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
44. Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
45. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
46. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
47. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
48. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
49. Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
50. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
51. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
52. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
53. Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
54. Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).
55. Окрім того, застосовуючи вищевказані критерії Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
56. За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
57. Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, понесених у зв`язку із наданням такої допомоги.
58. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
59. Проаналізувавши подані адвокатами відповідача матеріали, суд вважає, що відображена у них інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатами роботи не повністю відповідає критерію розумності з огляду на таке.
60. Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України. Відповідно, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
61. Виокремлення адвокатом відповідача 1 послуг «аналіз позовної заяви», на надання якої витрачено 8 годин як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з надання послуги «складення відзиву на позовну заяву». Вказане стосується і послуги «вивчення змісту позовної заяви», включеної адвокатом відповідача 2 до акту наданих послуг.
62. Також, на думку суду не підлягає включенню до акту наданих послуг така послуга як «надання юридичних висновків щодо потенційних результатів розгляду справи в суді першої інстанції», оскільки така охоплюється діями адвокатів при наданні послуги «юридичної консультації та рекомендації щодо стратегії захисту у судовій справі».
63. Такі дії, вчинені адвокатами відповідачів, як «…подання до суду заперечень на заяву позивача про забезпечення позову», «… подання до суду відзиву», «подання до суду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу» не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаної послуги не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 901/264/19.
64. Також, не може бути визнано судом обґрунтованим, неминучим та необхідним включення до обсягу правничої допомоги такі послуги як написання заяв про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позаяк такі послуги не стосуються суті спору і безпосереднього захисту порушених прав та інтересів клієнта в межах судової справи про стягнення збитків.
65. При цьому, суд зазначає, що заява сторони про розподіл судових витрат фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, з огляду на що подання стороною заяви про розподіл судових витрат не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22).
66. Щодо стягнення «гонорару успіху», суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
67. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
68. Отже, із аналізу матеріалів справи, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, встановлено, що розмір заявлених адвокатських витрат частково не відповідає критеріям їхньої реальності та розумності їхнього розміру.
70. При цьому, за результатами розподілу судових витрат в формі «гонорару успіху», суд дійшов висновку, що такі не можуть бути стягнуті в розмірі, який перевищує вартість фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки це не відповідає критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також принципам справедливості, пропорційності та верховенства права.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Персенківка» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. № 229/25 від 20.01.25) задовольнити частково.
3. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
4. Заяву Приватного акціонерного товариства «Ірокс» про стягнення судових витрат на правничу допомогу (вх. № 235/25 від 20.01.25) задовольнити частково.
6. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 03.02.2025.

Суддя Трускавецький В.П.