УХВАЛА

28.01.2025Справа № 910/16308/24
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» про відвід судді

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс»

до Київської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення

без повідомлення (виклику) представників учасників справи

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 12.12.2024 №573/10381.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 позовну заяву залишено без розгляду.

16.01.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, встановлених в ухвалі суду від 15.01.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 26.02.2025.

24.01.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» про відвід судді Мандичева Д.В. від розгляду справи № 910/16308/24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 (суддя Мандичев Д.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» про відвід судді Мандичева Д.В. від розгляду справи № 910/16308/24 визнано необґрунтованою та вказану заяву передано для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/16308/24 для розгляду заяви про відвід передано судді Трофименко Т.Ю.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» про відвід судді Мандичева Д.В. від розгляду справи № 910/16308/24, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 2-4 ст. 35 ГПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається із поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» заяви про відвід судді Мандичева Д.В. від розгляду даної справи, заявник не погоджується із визначеним складом суду, оскільки даний спір пов`язаний із земельними правовідносинами та має розглядатися колегією суддів із розгляду справ у спорах між господарюючими суб`єктами та з інших підстав (загальна), тоді як суддя Мандичев Д.В. входить до колегії з розгляду справ про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Отже, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс», розподіл позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» до Київської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 12.12.2024 №573/10381 між суддями відбувся із порушенням порядку визначення судді для розгляду справи (без врахування спеціалізації суддів).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у Рішенні від 09.11.2006 в справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02), згідно з якою стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Згідно ч. 3 ст. 6 ГПК України визначення судді або колегії суддів (судді доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Як унормовано пп. 2.3.20 п. 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25 (зі змінами) (надалі - Положення) автоматизований розподіл судових справ між суддями (колегіями суддів) здійснюється з урахуванням спеціалізації суддів.

За приписами пп. 2.3.13 п. 2.3. Положення збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ, у тому числі, у разі неможливості визначення судді-доповідача з числа суддів відповідної спеціалізації (судової палати), у разі неможливості визначити склад колегії з числа суддів відповідної спеціалізації (судової палати).

Відповідно до п. 1.3. Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 № 17 (зі змінами) (надалі - Засади) персональна спеціалізація суддів затверджується Зборами суддів.

У разі неможливості з об`єктивних підстав застосувати спеціалізацію, у тому числі через участь у розподілі одного судді визначеної спеціалізації, автоматизований розподіл судових справ на підставі вмотивованого розпорядження керівника апарату здійснюється між усіма суддями (пп. 1.3.1. п. 1.3. Засад).

Відповідно до частин 16, 17 ст. 32 ГПК України результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Протокол має містити такі відомості: 1) дата, час початку та закінчення автоматизованого розподілу; 2) номер судової справи, категорія та коефіцієнт її складності, ім`я (найменування) учасників справи; 3) інформація про визначення списку суддів для участі (підстави, за яких судді не беруть участі) в автоматизованому розподілі; інформація про визначення судді, судді-доповідача; 4) підстави здійснення автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу); 5) прізвище, ініціали та посада уповноваженої особи апарату суду, відповідальної за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Як вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2024, при розподілі поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» позовної заяви між суддями Господарського суду міста Києва, вибір відбувався серед суддів: Мандичев Д.В., Демидов В.О. Інші судді Господарського суду міста Києва були виключені з автоматизованого розподілу за табелем. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи № 910/16308/24 між суддями для розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» визначено суддю Мандичева Д.В.

При цьому, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» зареєстровано та віднесено до категорії справ 202120200 - Справи позовного провадження; Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, з них щодо визнання незаконним акта, що порушує право користування земельною ділянкою, з них щодо припинення права користування земельною ділянкою. Вказана категорія справ відповідно до Спеціалізації суддів Господарського суду міста Києва, яка є додатком до рішення зборів суддів Господарського суду міста Києва від 07.12.2023 № 2, має розглядатися колегією з розгляду справ у спорах між господарюючими суб`єктами та з інших підстав (загальна), до якої суддя Мандичев Д.В. не входить.

Однак, враховуючи те, що станом на 31.12.2024 суддя Демидов В.О. був одним суддею визначеної спеціалізації (колегія з розгляду справ у спорах між господарюючими суб`єктами та з інших підстав (загальна)), який брав участь у розподілі, автоматизований розподіл судової справи № 910/16308/24 на підставі підпункту 1.3.1 пункту 1.3 Засад було здійснено між усіма суддями Господарського суду міста Києва без застосування спеціалізації.

Отже, суд доходить висновку щодо необґрунтованості заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» відводу та, за відсутності будь-яких інших у поданій заяві доводів на обґрунтування наявності сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді при вирішенні даної справи, зазначає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» про відвід судді Мандичева Д.В. від розгляду справи № 910/16308/24 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 7, 8 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 35, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Менаполіс» про відвід судді Мандичева Д.В. від розгляду справи № 910/16308/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 28.01.2025 та не підлягає оскарженню.

Суддя Т. Ю. Трофименко