ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Черкаси Справа № 925/1521/24

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Костянтина ДОВГАНЯ, розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/1521/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Виконавчого комітету Паланської сільської ради про стягнення 22 558,88 грн,

УСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 року позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Виконавчого комітету Паланської сільської ради 19 334,91 грн заборгованості по договору постачання природного газу від 30.12.2023 за №22-5147/24-БО-Т та 2 137,91 грн пені, 243,95 грн 3% річних і 842,11 грн втрат внаслідок інфляції за неналежне його виконання.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з оплати послуг за поставлений позивачем природний газ.

Ухвалою від 16.12.2024 суд прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.12.2024 сторонами отримано вищевказану ухвалу, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в особисті кабінети Електронного суду, зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідач відзиву на позов до суду не подав.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2023 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Споживач) був укладений договір постачання природного газу за № 22-5147/24-БО-Т (далі Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Факт належного виконання позивачем умов вищевказаного Договору підтверджується актами приймання передачі природного газу за період з січня місяця 2024 р. по березень місяць 2024 р. на загальну суму 121 969,03 грн, підписаними повноважними особами сторін, а саме:

- від 12.02.2024 за січень 2024 року на суму 50 505,90 грн;

- від 11.03.2024 за лютий 2024 року на суму 31 601,36 грн;

- від 10.04.2024 за березень 2024 року на суму 39 861,77 грн.

Розділом 3 Договору визначені порядок та умови передачі природного газу.

Так, згідно п.3.5. Договору, приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Підпунктом 3.5.2. п.3.5. Договору, передбачено, що на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника.

Відповідно підпункту 3.5.3. п.3.5. Договору, Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

За умовами підпункту 3.5.4. п.3.5. Договору, у випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1. цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених у розділі 4 цього Договору.

У Розділі 4 Договору визначені ціна та вартість природного газу.

Зокрема, п.4.1 Договору сторони узгодили, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:

Ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%,

Ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ 163,89 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги

транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.

Згідно п.5.1 Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

З матеріалів справи вбачається, що з січня місяця 2024 р. по березень 2024 р. відповідачем було спожито природного газу на загальну суму 121 969,03 грн.

Оплата за отриманий природний газ відповідачем здійснена частково на суму 102 634,12 грн.

Борг відповідача станом на час звернення позивача до суду за поставлений природний газ становить 19 334,91 грн.

П.7.2. Договору сторони домовились, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

За неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання по вказаному Договору позивач нарахував за період з 16.05.2024 по 30.09.2024 пеню в розмірі 2 137,91 грн.

Також, позивач за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання по Договору, в порядку ч.2 ст.625 ГПК України, нарахував останньому 3% річних в сумі 243,95 грн за період 16.05.2024 по 30.09.2024 та 842,11 грн втрат внаслідок інфляції за період з 01.06.2024 по 30.09.2024.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Згідно п.1 ч. ст.174 Господарського кодексу (далі - ГК) України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

За приписами ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до положень ст.526 ЦК України та 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст.610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ч. 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 216 ГК України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 ст. 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору постачання природного газу № 22-5147/24-БО-Т від 30.12.2023. Даний договір виходячи з його умов, є договором поставки. Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином та поставив відповідачу природний газ, що підтверджується актами приймання-передачі.

Факт виконання позивачем належним чином договірних зобов`язань по вищевказаному Договору підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та не оспорюються відповідачем.

Судом встановлено, що відповідач здійснював оплату по Договору за природний газ частково, і станом на час розгляду справи його заборгованість перед позивачем становила 19334,91 грн.

Інших доказів перерахування заборгованості за поставлений позивачем природний газ відповідач до суду не подав.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 19334,91 грн боргу за отриманий природний газ по договору постачання природного газу від 30.12.2023 за № 22-5147/24-БО-Т.

Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань по вказаному Договору до суду не подано.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Зобов`язання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Прострочення виконання грошового зобов`язання у спірний період не заперечується відповідачем, підтверджується матеріалами справи та наданим суду розрахунком боргу.

З огляду на вищевикладені обставини справи, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення пені, 3 % річних, інфляційних відповідають умовам вказаного Договору та приписам чинного законодавства, є обґрунтованими, і такими, що підлягають до задоволення.

Ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 19 334,91 грн заборгованості, 2 137,91 грн пені, і 243,95 грн 3% річних за період з 16.05.2024 по 30.09.2024 та 842,11 грн втрат внаслідок інфляції за період з 01.06.2024 по 30.09.2024 за неналежне виконання грошового зобов`язання по договору постачання природного газу від 30.12.2023 за №22-5147/24-БО-Т.

Відповідно ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.236-241 ГПК, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Виконавчого комітету Паланської сільської ради (; вул.Грушевського,11, с.Паланка, Уманський район, Черкаська область, 20340) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (; вул.Шолуденка,1, м.Київ, 04116):

- 19 334,91 грн (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять чотири грн. 91 коп.) заборгованості;

- 2 137,91 грн (дві тисячі сто тридцять сім грн 91 коп) пені;

- 243,95 грн (двісті сорок три грн 95 коп.) 3% річних;

- 842,11 грн (вісімсот сорок дві грн 11 коп.) втрат внаслідок інфляції;

- 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення складено і підписано 03.02.2025.

СУДДЯ Костянтин ДОВГАНЬ