ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" лютого 2025 р. м. Рівне Справа № 918/1242/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача Західного офісу Держаудитслужби

до відповідача 1) Приватного підприємства "Екоспецприлад"

до відповідача 2) Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним договору та стягнення коштів

Секретар судового засідання Хролець І.С.

Представники учасників присутні у засіданні:

від прокуратури Мельничук Л.О.

від позивача Довгополюк В.В.

від відповідача-2 Тарасюта Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Західного офісу Держаудитслужби звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1) Приватного підприємства "Екоспецприлад" та до відповідача 2) Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, у якому просить суд:

- визнати недійсним Договір поставки №53-122-01-19-07845 від 04.04.2019, укладений між Відокремленим підрозділом "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та Приватним підприємством "Екоспецприлад";

- стягнути з Приватного підприємства "Екоспецприлад" на користь Філії "Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" кошти в сумі 2 188 776 грн, а з Філії "Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" одержані нею за рішенням суду 2 188 776 грн стягнути в дохід держави.

Ухвалою від 03.01.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04 лютого 2025 р. на 10:00 год.

10 січня 2025 року від Західного офісу Держаудитслужби надійшли письмові пояснення по суті спору.

16 січня 2025 року від Керівника Вараської окружної прокуратури надійшли письмові заперечення на пояснення Західного офісу Держаудитслужби.

30 січня 2025 року від Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у якому просить суд зупинити провадження у справі № 918/1242/24 до вирішення об`єднаною палатою Верховного Суду питання про усунення неоднакового застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №922/3456/23. В обґрунтування зазначеного клопотання представник відповідача-2 зазначив, що обставини справи № 918/1242/24 є аналогічними та подібними обставинам, які передані на розгляд об`єднаної палати Верховного Суду в рамках справи № 922/3456/23. Висновки об`єднаної палати Верховного Суду матимуть безпосереднє значення в силу прямої вказівки закону на застосування права та вирішення справи № 918/1242/24. А також застосування судом майбутніх висновків об`єднаної палати Верховного Суду щодо того чи є встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до частини третьої статті 228 ЦК України"; а також чи є наявні підстави для застосування правових наслідків, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

03 лютого 2025 року від відповідача-2 надійшов відзив на позов.

У судовому засіданні 04 лютого 2025 року представник відповідача-2 підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі. Представники інших учасників справи не висловили заперечень щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання представника відповідача-2 про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Зупинення провадження у справі, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію.

Статтею 228 ГПК України визначено перелік підстав, за наявності яких господарський суд має право зупинити провадження по справі.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України вказано, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою від 13.11.2024 року у справі № 922/3456/23 колегією суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду передано справу для відступу від висновків КГС ВС щодо визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до ч. 3 ст. 228 ЦК України, у разі встановленого порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених ч. 3 ст. 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства..

Обґрунтовуючи підстави передачі цієї справи на розгляд Об`єднаної Палати Верховного Суду, колегія суддів КГС ВС вказує що майнові санкції, передбачені положеннями частини третьої статті 228 ЦК України, частини першої статті 208 ГК України в разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, не підлягають застосуванню як такі, що порушують критерій сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції у світлі практики ЄСПЛ.

Так, Колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з іншої палати, викладеного у постанові від 17.10.2024 року у справі № 914/1507/23, щодо можливості застосування передбачених положеннями частини третьої статті 228 ЦК України наслідків недійсності договору, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, у разі визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції (п. 61).

Оскільки, як зазначено вище, майнові санкції, передбачені положеннями частини третьої статті 228 ЦК України, частини першої статті 208 ГК України, не підлягають застосуванню, то в разі визнання судом на підставі зазначених норм недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, підлягають застосуванню наслідки виконання недійсного правочину, передбачені частиною першою статті 216, пунктом 1 частини першої статті 1212 ЦК України (п. 62).

Зокрема, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (п. 63).

Окрім того в частині визнання правочину недійним суд вказує, що фактично як у справі № 922/3456/23, що переглядається, так і у справі № 914/1507/23, від правових висновків у якій прагне відступити колегія суддів, єдиним доказом того, що оспорюваний договір завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є рішення Антимонопольного комітету України в антимонопольній справі, яким визнано дії відповідачів, як учасників спірної закупівлі, щодо узгодження ним своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю, яким встановлений факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів (п. 77).

Проте сам лише факт вчинення ПП "ЛСВ Моноліт" та ПП "Будерія" порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства (п. 78).

Не будь-які порушення актів цивільного законодавства, вчинені під час укладення договору, мають своїм наслідком невідповідність правочину інтересам держави і суспільства. Для визнання недійсним правочину на підставі частини першої статті 203, частини першої статті 215 і частини третьої статті 228 ЦК України має бути доведено, що зміст правочину та мета його вчинення завідомо суперечать інтересам держави і суспільства (п. 79).

Мотивуючи ухвалу про передачу справи на розгляд об`єднаної палати Колегія суддів зауважує, що при цьому, згідно з частинами першою і другою статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування (п. 83).

Шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди (п. 84).

Колегія суддів звертає увагу на те, що положення Закону України "Про захист економічної конкуренції" є спеціальними у випадку порушення його норм, зокрема, шляхом узгодженої поведінки на торгах. Цей закон також визначає можливість заявлення вимог про стягнення шкоди, завданої таким порушенням (п. 85).

Відтак, Прокурор, у разі завдання, на його думку, шкоди інтересам держави і суспільства внаслідок укладення і виконання договору, не позбавлений можливості розрахувати завдані таким порушенням збитки та пред`явити вимогу про їх стягнення з винної особи, як це передбачено статтею 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (п. 86).

Ухвалою від 20.12.2024 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 922/3456/23 за касаційними скаргами Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради та Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024.

Обставини справи № 918/1242/24 є аналогічними та подібними обставинам, які передані на розгляд об`єднаної палати Верховного Суду в рамках справи № 922/3456/23.

Висновки об`єднаної палати Верховного Суду матимуть безпосереднє значення в силу прямої вказівки закону на застосування права та вирішення справи № 918/1242/24. А також застосування судом в рамках даного провадження майбутніх висновків об`єднаної палати Верховного Суду щодо того чи є встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до частини третьої статті 228 ЦК України"; а також чи є наявні підстави для застосування правових наслідків, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо необхідності зупинення провадження у справі № 918/1242/24 до закінчення перегляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи № 922/3456/23.

Керуючись статтями 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" від 30.01.2025 року про зупинення провадження у справі - задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 918/1242/24 за позовом керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Західного офісу Держаудитслужби до відповідача 1) Приватного підприємства "Екоспецприлад" та до відповідача 2) Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, про визнання недійсним договору та стягнення коштів - до закінчення перегляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду справи № 922/3456/23.

3. Зобов`язати сторони інформувати суд про результати розгляду справи № 922/3456/23.

Ухвала набирає законної сили 04 лютого 2025 року та відповідно до Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Бережнюк В.В.