УХВАЛА

27 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/837/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Бакуліна С.В., Губенко Н.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія"

на рішення Господарського суду Одеської області (Пінтеліна Т.Г.)

від 09.07.2024

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду (Поліщук Л.В., Богатир К.В., Таран С.В.)

від 17.12.2024 (повний текст складений 19.12.2024)

у справі за позовом Біляївської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі: 1. Південного офісу Держаудитслужби,

2. Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія"

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 246 176,19 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Біляївська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби (далі - Позивач-1) та Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області (далі - Позивач-2) (разом - Позивачі) звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (далі - Відповідач, Скаржник) про визнання недійсними додаткових угод від 08.09.2021 №1, від 14.09.2021 №2, від 20.09.2021 №3, від 01.12.2021 №4, від 08.12.2021 №5, від 04.02.2022 №8 до договору про закупівлю електричної енергії від 03.03.2021 №3 (далі - Договір) та стягнення безпідставно одержаних Відповідачем коштів у розмірі 246 176,19 грн.

2. Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.07.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2024 у справі №916/837/24, позов задоволено повністю:

- визнано недійсними додаткові угоди від 08.09.2021 №1, від 14.09.2021 №2, від 20.09.2021 №3, від 01.12.2021 №4, від 08.12.2021 №5, від 04.02.2022 №8 до Договору;

- стягнуто з Відповідача на користь Позивача-2 безпідставно одержані кошти в сумі 246 176,19 грн;

- стягнуто з Відповідача 21 860, 65 грн витрат зі сплати судового збору на користь Одеської обласної прокуратури;

- задоволено клопотання Відповідача про розстрочення виконання рішення строком на один рік;

- надано Відповідачу розстрочку на виконання рішення суду в частині стягнення безпідставно одержаних коштів у сумі 246 176, 19 грн строком на один рік рівними щомісячними платежами.

3. 08 січня 2025 року Відповідач (Скаржник) із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 09.07.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 17.12.2024 у справі №916/837/24, у якій просить:

- оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю;

- у випадку, якщо Верховний Суд дійде висновку щодо відсутності підстав для ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, направити справу №916/837/24 на новий розгляд до Господарського суду Одеської області;

- стягнути з Позивачів на користь Скаржника судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 26 232,78 грн та судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 34 977,04 грн.

4. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

5. У тексті касаційної скарги Скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України та пунктом 4 частини другої статті 287 з посиланням на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України:

щодо пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України:

- ухвалюючи рішення в справі, суди попередніх інстанцій не врахували висновки щодо застосування статей 15, 16, 203, 215, 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), викладені в:

1) постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №125/2157/19, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №670/23/18, від 18.11.2020 у справі №318/1345/17 та постановах Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №917/2041/20, від 26.09.2023 у справі №910/2392/22, від 30.01.2024 у справі №924/564/22, від 04.07.2024 у справі №924/334/22, від 04.09.2024 у справі №922/42/24, від 30.10.2024 у справі №910/9383/23 (під час розгляду позовної вимоги про визнання правочину недійсним відповідачами по справі мають бути всі сторони цього правочину);

2) постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справах №570/3439/16-ц і №372/51/16-ц (визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження);

3) постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №910/7122/17 (за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача);

4) постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 09.02.2021 у справі №635/4741/17 (поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача);

5) постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/15792/20 (належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача);

6) пунктах 57, 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №125/2157/19 (щодо необхідності визначення усіх сторін оспорюваного правочину як належних відповідачів при вирішенні спору за позовом заінтересованої особи, яка не є стороною такого правочину; відмови в задоволенні позову із зазначеної підстави);

7) постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №670/23/18, від 18.11.2020 у справі №318/1345/17, від 14.04.2021 у справі №552/3469/18 (у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатися всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них);

8) постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №917/2041/20 (повноважень самостійно залучити осіб у якості співвідповідачів суд не має, позаяк такі процесуальні дії належить вчиняти у підготовчому провадженні господарському суду першої інстанції і лише за клопотанням позивача);

- суди попередніх інстанцій не врахували висновки щодо застосування статті 1212 ЦК України, викладені в постанові Верховного Суду від 13.04.2024 у справі №910/9880/23 (договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 ЦК України);

щодо пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України - відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах:

1) пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"; у разі правильного застосування положень цієї норми суди попередніх інстанцій мали надати оцінку розрахунку ціни позову та задовольнити позовні вимоги лише в частині, зробивши перерахунок позовних вимог за ціною, встановленою в додатковій угоді №1; підстави для визнання цієї додаткової угоди недійсною відсутні;

2) статті 217, пункту 1 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"; прокурор не довів, а суди попередніх інстанцій не встановили підстав для визнання недійсними інших умов оспорюваних додаткових угод №№1-5, 8, які не стосуються збільшення ціни за одиницю товару, і якими сторони дійшли згоди змінити інші умови Договору;

3) пункту 7 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі"; суди попередніх інстанцій не застосували положення цієї норми при дослідженні наявності / відсутності підстав для визнання недійсною додаткової угоди №8, натомість застосували пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", який не підлягав застосуванню при вирішенні питання щодо недійсності додаткової угоди №8;

щодо пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України - суди попередніх інстанцій належним чином не дослідили зібрані в справі докази (зміст додаткових угод, підстави зменшення обсягу закупівлі тощо).

6. Правом подати заперечення проти відкриття касаційного провадження відповідно до частини другої статті 294 ГПК України інші учасники справи не скористалися.

7. З урахуванням зазначеного, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 290 ГПК України, отже відповідно до правил статті 294 ГПК України необхідно відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Відповідача на рішення Господарського суду Одеської області від 09.07.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 17.12.2024 у справі №916/837/24 на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України та пункту 4 частини другої статті 287 з посиланням на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, 294, 295, частиною третьою статті 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.07.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 17.12.2024 у справі №916/837/24.

2. Призначити касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04 березня 2025 року о 14:00 год. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, у залі судових засідань №2 (кабінет №209).

3. Встановити строк для подання відзивів на касаційну скаргу з доказами надсилання їх копій та доданих документів іншим учасникам справи до 11 лютого 2025 року. У разі закінчення п`ятнадцятиденного строку з дня вручення цієї ухвали вже після встановленої судом дати, останнім днем строку для подання відзиву на касаційну скаргу є день, в який спливає п`ятнадцятиденний строк. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами.

4. Явка представників учасників справи не є обов`язковою.

5. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України вони мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів відповідно до статті 197 Господарського процесуального кодексу України та Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21.

7. Витребувати з Господарського суду Одеської області та / або Південно-західного апеляційного господарського суду справу №916/837/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді С. Бакуліна

Н. Губенко