ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 Справа № 904/5278/24
за позовом Фізичної особи-підприємця Губи Олени Володимирівни, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ", м. Київ

про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Фізична особа-підприємець Губа Олена Володимирівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ", в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" на користь фізичної особи-підприємця Губи Олени Володимирівни страхове відшкодування у розмірі 40 590, 16 грн та витрати на експертизу у розмірі 2 120 грн.

Ухвалою суду від 04.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/5278/24. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

17.12.2024 через систему електронний суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позивач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі

Через систему електронний суд 27.12.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує твердження відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.12.2023 в м. Дніпро по вул. Сімферополькій в районі буд. 17 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Audi А3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки Toyota Land Cruiser 200, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 у справі № 201/78/23 визнано ОСОБА_2 . Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Toyota Land Cruiser 200, застрахована в ПАТ "СК "УСГ" згідно поліса № ЕР/211009303, який діяв на дату ДТП. Відповідно до експерта Дроздова Ю.В. № 0301/23 від 03.01.2023 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Audi А3, пошкодженого внаслідок ДТП становить 95 620, 59 грн. Позивач зазначає, що відповідачем сплачено страхове відшкодування лише в розмірі 52 430, 43 грн. Позивач вказує, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 12.02.2023 ОСОБА_1 відступив Фізичній особі-підприємцю Губі Олені Вікторівні право вимоги щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" страхового відшкодування. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача недоплачене страхове відшкодування в розмірі 40 590, 16 грн відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог зазначаючи, що відповідачем замовлено автотоварознавче дослідження результати якого сформовано у звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 125041 від 12.01.2023, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi A3 з урахуванням фактичного зносу складників складає 60 985, 64 грн з урахуванням ПДВ. На підставі вказаного звіту, складено страховий акт № ССЦВ-2345 та здійснено виплату стразового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 52 430, 43 грн на підставі заяви про страхове відшкодування. Враховуючи те, що страхове відшкодування перераховане на особистий рахунок АТ КБ «ПриватБанк» потерпілому, виплата здійснювалась без урахування суми ПДВ. Враховуючи норми ч. 2 ст. 14 ЦК України, позивачем не надано до суду доказів оплати проведеного ремонту пошкодженого транспортного засобу у особи, яка є платником ПДВ, у зв`язку з чим у ПАТ «СК «УСГ» не виникають обов`язки по відшкодуванню даного податку. Відповідачем було направлено уповноважену особу за місцезнаходженням пошкодженого транспортного засобу, якою здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу для визначення розміру збитків, тому відсутні правові підстави для стягнення витрат за проведення експертного висновку у розмірі 2 120 грн. Крім того, відповідач зазначає, що експертний висновок, зроблений на замовлення позивача, експертом Дроздовим Ю.В., проведено з порушенням Методики та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та не є належним доказом у справі. Ремонтна калькуляція № 0301/23 від 12.07.2024 містить зазначення, що транспортний засіб Audi A3 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить до модифікації LUXURY, однак фактично є базовою моделлю, що приводить до завищення вартості ремонту. Відповідач не погоджується з висновками експерта Дроздова Ю.В. щодо заміни деталей та їх вартості, оскільки рішення про заміну вказаних деталей приймається у разі неможливості їх відновлення відповідно до технічних вимог або у разі економічної недоцільності їх відновлення (ремонту). Також, відповідач не погоджується з експертним висновком щодо вибору фарби для фарбування пошкодженого транспортного засобу, та вказує на те, що фарба є звичайною акриловою зі кодом кольору А2А2, тому експертом істотно завищено вартість ремонту. Крім того, відповідач зазначає, що висновок не містить фотографічних зображень вищезазначених деталей та фіксування цих пошкоджень. Наданий позивачем в підтвердження вартості ремонту транспортного засобу Audi A3 рахунок № 003 від 09.01.2023 не є належним доказом. Відповідач звертає увагу, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням повинна відшкодовувати винна особа в ДТП, оскільки ПАТ «СК «УСГ» виконало свої зобов`язання в повному обсязі.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив

Позивач заперечує твердження викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву та вказує на те, що пошкоджений транспортний засіб не оглядався оцінювачем Кривов`яз А.С., тоді як визначення збитків без особистого огляду транспортного засобу можливо тільки експертом. Тому, звіт оцінювача Кривов`яз А.С. складено з порушенням п.п. 5.1, 5.5, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Крім того, оцінювач Кривов`яз А.С. не був обізнаним про кримінальну відповідальність. Оцінювачем Кривов`яз А.С. не було враховано всі необхідні деталі для заміни, фарбування та вартість ремонтних робіт. Згідно з актом огляду представника страховика Ярмолюк В.В. вказано на пошкодження стояка правого з відміткою літера «Е», що означає заміна деталі, а також її фарбування, однак оцінювачем це проігноровано та зазначено, що деталі підлягають ремонту. Саме оцінювачем зазначено не правильну модифікацію транспортного засобу як базову, оскільки автомобіль відноситься до моделі Premium Plus, що перевіряється він-кодом автомобіля, а зазначення неправильної модифікації оцінювачем привело до заниження вартості збитків. Розмір заподіяної шкоди розраховано експертом Дроздовим Ю.В. на дату ДТП з долученням фотографічних зображень до висновку. Дроздов Ю.В. є атестованим судовим експертом, а не оцінювачем. Наданий експертом Дроздовим Ю.В. висновок відповідає вимогам ч. 7 ст. 98 ЦПК України та є належним доказом розрахунку матеріальної шкоди. Витрати послуг експерта, це витрати пов`язані із судовими розглядом справи та підлягають відшкодуванню у порядку п.2 ч.3 ст.123 ГПК України. Враховуючи те, що автомобіль відремонтовано на СТО ФОП Губа О.В., що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт № 5 від 13.01.2023, у відповідача відсутні підстави для утримання ПДВ.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

08.12.2023 року в м. Дніпро, вул. Сімферопольська, район буд. № 17 сталася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортного засобу Audi A3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , винного в скоєному ДТП, застрахована в Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ", згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/211009303, який діяв на дату ДТП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 у справа № 201/78/23.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль Audi A3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим завдані матеріальні збитки ОСОБА_1 .

09.12.2022 уповноваженою особою ПАТ "СК УСГ проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 та складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомсть).

На підставі проведеного огляду транспортного засобу Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ПАТ "СК УСГ, замовлено автотоварознавче дослідження результати якого оформлено у звіт про оцінку колісного транспортного засобу №125041 від 12.01.2023. Згідно з яким вартість відновлюваного ремонту транспортних засобів Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахування фізичного зносу склала 60 985, 64 грн з урахуванням ПДВ (без урахування ПДВ 55 030, 43грн).

12.12.2022 представником Самойленка І.О. направлено на електронну адресу ПАТ "СК УСГ завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП від 12.12.2022, заяву на виплату страхового відшкодування від 12.12.2022.

19.12.2022 представник Самойленка І.О. звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В, для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження транспортного засобу Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.12.2022 судовим експертом Дроздовим Ю.В. проведено огляд колісного-транспортного засобу, здійснено відповідні заміри та фотографії і складено протокол огляд колісного-транспортного засобу від 19.12.2022.

12.01.2023 представник Самойленка І.О. направив на електронну адресу ПАТ СК "УСТ завірені електронно-цифровим підписом рахунок з СТО ФОП Губа О.В., виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП Губа О.В., витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП Губа О.В.

13.02.2023 представник ОСОБА_1 направив на електронну адресу ПАТ "СК "УСГ" завірену електронно-цифровим підписом постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 у справі № 201/78/23.

На підставі звіту про оцінку колісного транспортного засобу ПАТ "СК УСГ складено та затверджено страховий акт № ССЦВ-2345 від 03.03.2023 з розрахунком суми страхового відшкодування у розмірі 52 430, 43 грн та здійснено виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 52 430, 43 грн, що підтверджується квитанцією № Р24А961294758D38627 від 16.03.2023.

Звертаючись з позовними вимогами, позивач вказує на те, що відповідно до висновку експерта № 0301/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) складеного 03.01.2023 ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного автомобіль Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в наслідок ДТП, складає у розмірі 95 620, 59 грн.

Вартість експертного дослідження здійсненого ОСОБА_3 склала 2 120 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції 0.0..1 від 12.01.2023, зазначеної вартості.

Крім того, згідно з актом №5 від 13.01.2023 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), ФОП Губа О.В. були виконані роботи (послуги) з ремонту транспортного засобу Audi A3 загальною вартість 95 880 грн.

Позивач звертає увагу на те, що 12.02.2023 між Фізичною особою підприємцем Губа О.В. (новий кредитор) та ОСОБА_1 (кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги від 12.02.2023.

Згідно з п. 1 вказаного договору, кредитор передає (уступає), а новий кредитор набуває право вимоги щодо стягнення з ПАТ "СК "УСГ", де застрахована цивільно - правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи) заборгованості в розмірі матеріального збитку (у т.ч. право вимоги по сплаті неустойки (пені) та витрат в порядку ст. 625 ЦК України), який буде встановлений висновком незалежної судової експертизи проведеної на замовлення нового кредитора та який спричинено кредитору в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.12.2022 р. в м. Дніпро, вул. Сімферопольська, район буд. №17 за участі автомобіля Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Таким чином, Фізичною особою підприємцем Губа О.В., як новим кредитором набуто право вимоги суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 40 590, 16 грн (95 620,59 52 430,43 виплачене страхове відшкодування 2 600 франшиза), яка підлягає стягненню з ПАТ "СК "УСГ".

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача вартість проведення експертизи у розмірі 2 120 грн на підставі п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України.

Відповідачем не відшкодовано шкоду (різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 40 590, 16 грн, що і стало причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За змістом ст.ст. 9, 22 - 31, 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Як встановлено ст. 1194 ЦК України, в разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц та від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).

Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України).

Відповідно до ст. 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону №1961-ІУ страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 календарних днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 22 цього Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи підтверджено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Toyota Land Cruiser 200, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована в Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/211009303 дійсний на дату ДТП з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 160 000 грн та франшизою 2600 грн.

Вина водія - ОСОБА_2 доведена в рішенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 у справі № 201/78/23 та підтверджується матеріалами справ.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, ПАТ "СК "УСГ", як страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання у відповідності до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Отже, обов`язок щодо відшкодування заподіяної шкоди майну потерпілої особи (позивачу) забезпеченим (застрахованим) транспортним засобом саме покладається на вказану компанію в межах загального ліміту відповідальності страховика, який складає 160 000 грн.

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно пункту 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до полісу № ЕР/211009303 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір франшизи становить 2 600 грн.

Пунктом 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Тобто спеціальним Законом, а саме п.36.4 ст. 36 Закону передбачено два можливих варіанти отримання страховиком страхового відшкодування:

- виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування);

- виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

При цьому, відповідно до вимог ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Отже, аналіз наведених спеціальних норм, які регулюють відносини саме в сфері порядку провадження та виконання договорів цивільно-правової відповідальності, що страховик має право утримати ПДВ при виплаті страхового відшкодування лише при сплаті його безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника). У разі проведення виплати особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, таке утримання Законом не передбачене.

Як зазначає позивач, 12.12.2022 ОСОБА_1 подано ПАТ "СК УСГ заяву на виплату страхового відшкодування і зазначено про здійснення страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ФОП Губа О.В., однак ПАТ "СК УСГ перераховано страхе відшкодування безпосередньо ОСОБА_1 у розмірі 52 430, 43 грн з утриманням ПДВ, що підтверджується квитанцією № Р24А961294758D38627 від 16.03.2023.

В той же час, в матеріалах справи наявна заява про виплату страхового відшкодування від 09.12.2022, оформлена ОСОБА_1 і місить його підпис, із зазначенням про здійснення страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 із вказівкою розрахункового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» та інших реквізитів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 отримано страхове відшкодування безпосередньо на зазначений у заяві розрахунковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк», а в подальшому зауважень щодо отримувача страхового відшкодування ОСОБА_1 на адресу ПАТ "СК УСГ не надходило, суд погоджується з твердженнями відповідача щодо правомірності утримання страхувальником ПДВ при виплаті страхового відшкодування безпосередньо на рахунок потерпілої особи.

Звертаючись з позовними вимогами позивач, посилається на норми ст. 1194 ЦК України і вказує на те, що виплачене ПАТ "СК УСГ страхове відшкодування у розмірі 52 430, 43 грн є недостатнім для повного відшкодування шкоди потерпілому, оскільки різниця між фактичним розміром шкоди, визначеним за висновком експерта і страховою виплатою складає 40 590, 16 грн.

Приписами пункту 34.4 статті 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Так, 19.12.2022 представник Самойленка І.О. звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження транспортного засобу Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

19.12.2022 судовим експертом Дроздовим Ю.В. було проведено огляд колісного-транспортного засобу, здійснено відповідні заміри та фотографії і складено протокол огляд колісного-транспортного засобу від 19.12.2022.

03.01.2023 за результатами огляду судовим експертом Дроздовим Ю.В. складено висновок експерта № 0301/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ). Згідно з яким вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного автомобіль Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в наслідок ДТП, складає у розмірі 95 620, 59 грн.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

У ст. 9 вказаного Закону встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно з п. 1.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395 (далі - Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів), її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п. 1.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, методика застосовується в т.ч. з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Пунктом 4.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу" оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством.

Згідно з п.4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація:

а) повне найменування суб`єкта оціночної діяльності, його місцезнаходження, телефон (факс), номер та термін дії сертифіката суб`єкта оціночної діяльності;

б) дата надходження матеріалів для оцінки і дата підписання звіту (акта), висновку;

в) найменування юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка призначила (замовила) оцінку КТЗ;

г) питання (завдання), що поставлені перед оцінювачем (експертом) (мета оцінки);

ґ) назва об`єкта (об`єктів), представленого для оцінки;

д) найменування юридичної особи (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи), місцезнаходження (місце проживання) власника майна та його майнові права на КТЗ;

е) відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ: посада, прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальності (загальна й оціночна за напрямом програми базової підготовки), стаж роботи за цими спеціальностями, учений ступінь і вчене звання (за наявності), номер, дата видачі кваліфікаційного свідоцтва та посвідчення про підвищення кваліфікації;

є) інформація, що має значення для виконання оцінки, з посиланням на джерела її отримання;

ж) клопотання оцінювача, експерта про надання додаткових матеріалів, результати їх розгляду (якщо це мало місце);

з) перелік використаних довідкових джерел інформації, літератури із зазначенням основних бібліографічних даних (найменування, автори, місце та рік видання);

и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом);

і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки;

ї) ідентифікаційні дані КТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або з копій цих документів;

й) показання одометра (тахографа) КТЗ або лічильника мотогодин (за наявності);

к) результати візуального огляду щодо відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) або в інших документах;

л) відомості про комплектність та укомплектованість КТЗ;

м) відомості про склад оновлених складників КТЗ, інформаційні ознаки виконаного відновлювального ремонту, інші обставини, які мають значення для розв`язання поставлених питань;

н) відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів;

о) перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки та припущення, у межах яких проводилася оцінка;

п) викладення змісту використаних методичних підходів, методів, оціночних процедур та відповідних розрахунків;

р) висновок про вартість майна або висновок про результати автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження);

с) додатки, які становлять невід`ємну частину звіту (акта), висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку і містять дані стосовно технічного стану КТЗ (його складників), їх фотографічні зображення і дані, що підтверджують припущення та розрахунки. У додатках також може бути графічна розгортка побудови пошкодженого або розукомплектованого КТЗ з відображенням характеру пошкоджень або протокол технічного огляду з посиланням на характер і обсяг його пошкодження.

З матеріалів справи вбачається, уповноваженою особою ПАТ "СК УСГ проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 та складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

На підставі проведеного огляду транспортного засобу Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ПАТ "СК УСГ, замовлено автотоварознавче дослідження результати якого оформлено у звіт про оцінку колісного транспортного засобу №125041 від 12.01.2023. Згідно з яким вартість відновлюваного ремонту транспортних засобів Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахування фізичного зносу склала 60 985, 64 грн з урахуванням ПДВ (без урахування ПДВ 55 030, 43грн).

На підставі звіту про оцінку колісного транспортного засобу ПАТ "СК УСГ складено та затверджено страховий акт №ССЦВ-2345 від 03.03.2023 з розрахунком суми страхового відшкодування у розмірі 52 430, 43 грн. та здійснено вказану виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 .

Як зазначено в прийнятих за результатами перегляду справ даної категорії постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17, від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Таким чином, належними доказами вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу є висновок експерта № 0301/23 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 03.01.2023 та акт № 5 від 13.01.2023 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) транспортного засобу Audi A3 складений ФОП Губа О.В.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Беручи до уваги, наявні в матеріалах справи докази, та ступеню відповідальності відповідача, до стягнення з відповідача належить 40 590, 16грн (за вирахуванням франшизи у розмірі 2 600 грн та виплаченого страхового відшкодування у розмірі 52 430, 43 грн ) відшкодування шкоди (різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Твердження відповідача, щодо необґрунтованості висновку експерта № 0301/23 від 03.01.2023 до уваги не приймаються, виходячи з того, що відповідачем було лише висловлено сумнів в законності та правильності нарахувань за вищезазначеними експертом, проте не доведено жодної обґрунтованої підстави, з наявністю якої вказаний висновок не може бути прийнятий як належний доказ по справі.

Відповідачем, зокрема, не спростовано визначеного розміру шкоди, законності застосування методів та нормативно-правових актів, а також наявності у особи, якою проведено певне дослідження відповідних повноважень, правильності та повноти вихідних даних для проведення дослідження оцінки розміру шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, товарознавче дослідження проведено ОСОБА_3 атестованим судовим експертом України, який має: вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз за спеціальністю: 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (свідоцтво № 544 від 28.09.2001, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України до 21.12.2023).

Наведене свідчить про те, що наявний в матеріалах справи висновок експерта є допустимим документом з визначення вартості майна; висновок підписано судовим експертом, який безпосередньо проводив експертизу, і його підпис скріплено печаткою. Про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, експерт обізнаний про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експертний висновок містить фотографічні зображення деталей з фіксацією їх пошкоджень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на викладене, оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, були доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягають задоволенню з підстав, наведених судом у даному рішенні.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц.

У частині 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду у від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18).

Суд зазначає, що відповідач не спростував у встановленому законом порядку та належними засобами доказування викладені позивачем у позові аргументи та надані ним докази.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за наведених судом підстав.

Разом з тим, стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 2 120 грн вартості проведення експертного дослідження пошкодженого транспортного засобу, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем доведено факт понесення витрат з оплати вказаного дослідження, зокрема доданою до матеріалів справи квитанцію до платіжної інструкції 0.0..1 від 12.01.2023.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3 028 грн.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 114, 129, 130, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ) на користь Фізичної особи-підприємця Губи Олени Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування у розмірі 40 590,16грн, вартість проведення товарознавчої експертизи у розмірі 2 120 грн та судовий збір у сумі 3 028 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко