ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025м. ДніпроСправа № 904/4873/24

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П, при секретарі судового засідання Білій К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ВІЙСЬКОВО-МЕДИЧНОГО КЛІНІЧНОГО ЦЕНТРУ ПІВНІЧНОГО РЕГІОНУ (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2

до фізичної особи-підприємця Мушинського Владислава Віталійовича, АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3

про стягнення штрафних санкцій

Представники сторін:

від позивача: Кирилюк Василь Вікторович, самопредставництво

від відповідача: Федоренко Роман Вікторович, ордер №1340952 від 09.12.2024р.

СУТЬ СПОРУ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Мушинського Владислава Віталійовича про стягнення штрафних санкцій в розмірі 56 059,50грн. та судовий збір в розмірі 3 028,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем неналежно виконувались зобов`язання за Державним контрактом (Договором) №4 від 31.01.2024р. в частині поставки товару.

Ухвалою суду від 11.11.2024р. позовну залишено без руху.

19.11.2024р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20.11.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено засідання на 05.12.2024р. о 10:30год.

В судове засідання ніхто не з`явився, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Ухвалою суду від 05.12.2024р. відкладено підготовче засідання по справі на 26.12.2024р. о 12:30год.

12.12.2024р. від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження в справі №904/4873/24 до набрання законної сили судовим рішенням в справі №922/3914/24, яка розглядається Господарським судом Харківської області за позовом ФОП Мушинського В.В.

12.12.2024р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в вимозі про стягнення штрафних санкцій в розмірі 56 059,50грн. та зазначає, що договір був розірваний 09.02.2024р.

23.12.2024р. через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про розгляд клопотання без участі відповідача та відкладення розгляду справи.

В судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений. В судовому засіданні вирішено, що клопотання відповідача від 12.12.2024р. не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 26.12.2024р. було відкладено розгляд справи по суті на 16.01.2025р. о 15:00год.

13.01.2025р. через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли пояснення на позовну заяву, в яких Позивач визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь Позивача пені в сумі 8 851,50 грн., а в позовних вимогах в частині стягнення з нього на користь Позивача пені в сумі 47 208,00 грн. просить суд відмовити.

13.01.2025р. через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення на позовну заяву, в яких визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь Позивача пені в сумі 8 851,50 грн., а в позовних вимогах в частині стягнення з нього на користь Позивача пені в сумі 47 208,00 грн. просить суд відмовити.

В судове засідання з`явилися представники всіх сторін.

В судовому засіданні, 16.01.2025р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.01.2024Р року між Військово медичним клінічним центром Північного регіону (далі Замовник) та ФОП Мушинський Владислав Віталійович (далі - Постачальник), було укладено Державний контракт (договір) № 4(далі Договір).

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Замовника: на поставку товару: Шини (код НК 024:2023 33056- Матеріал для накладання гіпсової пов`язки) код ДК 021:2015-33141760-5, за кодом ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 33140000-3-Медичні матеріали (далі - Товар), визначений в асортименті, кількості та за вартість у порядку та на умовах, що визначено Договором.

Згідно з п.3.2. ціна Договору становить 2 950 500,00грн., без ПДВ.

Відповідно до пункту 3.4. ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін та згідно з іншими умовами, що передбачені цим Договором.

Розрахунок за поставлену партію Товару здійснюється в розмірі 100% упродовж 60 днів з дати поставки Товару на адресу Замовника на підставі наданого оригіналу видаткової накладної Товару.

Умовами Розділу 5 Договору передбачено, що строк поставки товару до 31.12.2024. Поставка товару здійснюється за адресою замовника, яка зазначена в Договорі та заявці (замовленні). Поставка товару здійснюється окремими партіями згідно з заявкою/замовленням замовника. Обсяг кожної партії визначається замовником залежно від фактичної потреби. Партією товару за Договором вважається поставка товару в обсязі, що визначений за кожною окремою заявкою замовника. Поставка партії товару повинна здійснюватися постачальником не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати одержання відповідної заявки замовника (пункти 5.2., 5.3., 5.4., 5.6).

Згідно з пунктом 5.10. Договору зобов`язання постачальника щодо поставки партії товару вважаються виконаними в повному обсязі з моменту передання партії товару належної якості у власність замовника у місці поставки з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної товару

У відповідності до підпункту 6.3.1. пункту 6.3. Договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару в терміни, встановлені цим Договором

Відповідно до пункту 7.2. Договору за не поставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару за кожний день прострочення поставки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної суми.

Пунктом 7.7. Договору передбачено, що сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання своїх зобов`язань за цим Договором. Винна сторона відшкодовує суму штрафних санкцій чи/або збитків на підставі претензії протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок іншої сторони.

Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (пункт 12.1. Договору).

Відповідно до пункту 13.6. Договору дострокове розірвання Договору за ініціативою однієї зі сторін можливе при направленні повідомлення у письмовій формі з бажаною датою розірвання іншої сторони не менше ніж за 14 календарних днів. Дострокове розірвання Договору за ініціативою однієї зі сторін оформлюється у письмовій формі шляхом укладення відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками за наявності.

Додатком 1 від 31.01.2024р. до Договору сторонами погоджена специфікація, в якій зазначено найменування товару, його кількість, ціна та загальна сума.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем листом за вих. № 553/597 від 03.02.2024 року повідомив Постачальника про необхідність поставки Товару, а саме: бинт полімерний PrimeSoft 10,2 см*3,6 м білий у кількості 3.000,00 шт; Soft Cast ТМ Напівжорсткий іммобілізаційний бинт 12,7 см*3,6 м у кількості 6.500,00 шт; бинт полімерний PrimeSoft 7,6 см*3,6 рожевий у кількості 1.500,00 шт на загальну суму 2.950.500,00 грн. (а.с. 12).

В порушення умов договору відповідач не здійснив поставку товару у визначений Договором строк.

Відповідачем 06.02.2024 направлено позивачу лист вих. №155 про дострокове розірвання Договору, в якому пропонував розірвати спірний Договір достроково 06.02.2024. Вказаний лист отриманий відповідачем 09.02.2024.

Замовником 19.02.2024р. на адресу Постачальника направлено Претензію № 1 за вих № 553/913 від 19.02.2024, щодо сплати пені за не поставку товару у зв`язку з порушенням умов Державного контракту (договору) № 4 від 31.01.2024. (а.с. 16). Претензія щодо сплати пені за не поставку товару (№553/913 від 19.02.2024) за період з 09.02.2024 по 16.02.2024, була виплачена встановленим порядком Замовнику (платіжна інструкція від 04.03.2024 №693 на суму 23 604,00грн, призначення платежу: "сплата пені згідно з претензією №553/913 від 19.02.2024 від Військової частини № НОМЕР_1 ".).

Як зазначає позивач, Замовником 21.03.2024 на адресу Постачальника направлено Претензію № 2 за вих№ 553/1555 від 21.03.2024, щодо сплати пені за не поставку товару у зв`язку з порушенням умов Державного контракту (договору) № 4 від 31.01.2024, так як попередня претензія була виплачена встановленим порядком Замовнику, а угода про розірвання державного контракту (договору) №4 від 31.01.2024 укладена тільки 06.03.2024, то у Постачальника з`явилась заборгованість перед Замовником у вигляді пені із розрахунку за період 17.02.2024 по 06.03.2024.

Угодою про розірвання Договору від 06.03.2024 замовник та постачальник дійшли згоди розірвати Договір.

Несплата відповідачем штрафних санкцій у розмірі 56059,50 грн. внаслідок порушення строків виконання зобов`язання стало причиною звернення позивача з позовною заявою до господарського суду для вирішення спору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частин першої, другої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

При цьому системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України свідчить, що договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна виключно у разі, якщо така передача прямо передбачена його умовами.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності трьох умов:

1) набуття або збереження майна боржником;

2) набуття або збереження майна відбувається за рахунок іншої особи - кредитора;

3) для набуття або збереження боржником майна кредитора відсутні жодні правові підстави - договір, інший правочин, закон, адміністративний акт або інші з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України.

При цьому у відповідності до статті 1212 ЦК України третя з названих умов (відсутність правових підстав набуття майна) є спеціальною ознакою саме кондиційних правовідносин і є необхідною умовою для застосування наслідків безпідставного збагачення, визначених ст.ст. 1212-1214 ЦК України. За таких обставин договірний характер правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/9072/17.

Таким чином з урахуванням статей 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом) умовою визнання обґрунтованими позовних вимог позивача у даній справі є доведення факту набуття відповідачем майна за рахунок позивача саме за відсутності правових підстав для цього.

Відповідач зазначав, що відмова Підприємця від спірного Договору набула чинності через 14 днів від дати, з якої він повідомив Центр про односторонню відмову від договору (06.02.2024р.), тобто з 20.02.2024р.

Тож, незважаючи, що письмову Угоду про розірвання спірного Договору сторони підписали тільки 06.03.2024р., спірний Договір в результаті односторонньої відмови Відповідача 06.02.2024р. від нього є розірваним з 20.02.2024р.

Отже, вчинення Відповідачем одностороннього правочину із своєчасної відмови від Договору поставки є підставою припинення його зобов`язання за цим Договором і, як слідство, припинення з 20.02.2024р. підстав для нарахування пені за порушення строку поставки.

Суд не погоджується з доводами відповідача, так як, всупереч умов Договору пункту 13.6: дострокове розірвання Договору за ініціативою однієї зі сторін можливе при направленні повідомлення у письмовій формі з бажаною датою розірвання іншої сторони не менше ніж за 14 календарних днів. Дострокове розірвання Договору за ініціативою однієї зі сторін оформлюється у письмовій формі шляхом укладення відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками за наявності, надсилання листа від 06.02.2024 вих. №155 про дострокове розірвання Договору було здійснено відповідачем менше ніж за 14 календарних днів до бажаної дати розірвання (фактично за 3 календарних дні).

В матеріалах справи відсутня додаткова угода про розірвання Договору саме 09.02.2024 в письмовому вигляді. Навпаки, з наявних у матеріалах справах доказів вбачається, що позивач та відповідач дійшли згоди розірвати спірний Договір саме 06.03.2024, про що свідчить Угода про розірвання Договору від 06.03.2024, яка наявна в матеріалах справи.

А тому, суд вважає договір розірваним від 06.03.2024 року.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу Країни визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 7.2. Договору, за несвоєчасну поставку, не поставку або недопоставку Товару Постачальник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого Товару за кожний день прострочення поставки, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додаткового стягується штраф у розмір 7% від вказаної суми.

Відповідно до пункту 7.5. Договору, збитки, завдані сторонам у зв`язку із несвоєчасною поставкою Товару стягуються у повній сумі понад штрафні санкції.

Відповідно до пункту 7.7. Договору, сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання своїх зобов`язань за цим Договором. Винна сторона сплачує суму штрафних санкцій чи/або збитків на підставі претензії протягом 10 (десять) календарних днів з моменту отримання претензії шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи (розрахунку пені), позивач нарахував відповідачу пеню за період з 17.02.2024р. по 06.03.2024р. в сумі 56 059,50грн.

Загальна кількість днів не поставки Товару станом на момент подачі претензії №2: 19 днів.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у вигляді штрафних санкцій в розмірі 56 059,50грн.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки, при зверненні до господарського суду заявлено вимогу майнового характеру, то позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40грн.

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 028,00грн., про що свідчить платіжна інструкція № 2603 від 01.11.2024р.

Отже, поверненню з Державного бюджету України підлягає 605,60грн.

Таким чином, позивачем під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (п.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Суд не вирішує питання повернення судового збору, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 2 422,40грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Мушинського Владислава Віталійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) штрафні санкції у розмірі 56 059,50грн. (п`ятдесят шість тисяч п`ятдесят дев`ять гривень 50коп.) та судовий збір в розмірі 2 422,40грн. ( дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40коп.) за реквізитами: НОМЕР_4 в ДКСУ, МФО 820172 код, , Одержувач ВМКЦ ПнР (в/ч НОМЕР_1 ).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.01.2025

Суддя С.П. Панна