РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.01.2025Справа № 910/1753/22

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва"

про стягнення 14 079, 33 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва» про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 14 079, 33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за договором про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 від 11.10.2018 р. останній набув право вимоги за спожиту відповідачем до 01.05.2018 р. теплову енергію за особовим рахунком № у розмірі 10 884,27 грн. На вказану суму заборгованості позивач нарахував 3% річних у розмірі 1 007,32 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 187,74 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1753/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

11.08.2022 р. до Господарського суду міста Києва від сторін надійшло спільне клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із наміром примиритися шляхом медіації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 р. зупинено провадження у справі № 910/1753/22 на час проведення медіації.

09.09.2022 р. до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що до позову не додано правовстановлюючих документів на нежитлове приміщення, надання комунальних послуг якому є предметом спору, із зазначенням опалювальної площі, що є визначальним, оскільки вказаний у позові об`єкт нерухомості не передавався, не обліковувався та не перебував на балансовому обліку відповідача, та відповідач не є споживачем спірних комунальних послуг; позивачем не надано відомостей обліку споживання теплової енергії по спірному об`єкту, двосторонніх актів виконаних робіт.

09.09.2022 р. до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" надійшла заява про поновлення строку на подання відзиву.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Розглянувши заяву відповідача про поновлення строку на подання відзиву, суд дійшов висновку поновити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та долучити його до матеріалів справи.

09.09.2022 р. до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" надійшла заява про застосування строків позовної давності.

08.02.2023 р. до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначає, що за відсутності доказів споживання відповідачем теплової енергії у нежитловому приміщенні без визначеної площі у багатоквартирному житловому будинку № 14-А по вул. Бульварно-Кудрявська у м. Києві за спірний період у відповідача відсутній обов`язок зі сплати вартості спожитої за цією адресою теплової енергії.

07.03.2023 р. до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшли пояснення по справі, до яких позивачем надано докази приналежності нежитлового приміщення відповідачу. Також позивач зазначив, що оскільки нежитлове приміщення площею 38,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 14-А, перебуває у відповідача на праві господарського відання, то саме відповідач, як користувач, балансоутримувач та розпорядник нежитлового приміщення, несе зобов`язання по оплаті за спожиту теплову енергію.

13.06.2024 р. та 23.10.2024 р. до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі № 910/1753/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 р. поновлено провадження у справі № 910/1753/22.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 р. № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 р., укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго". За розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 р. № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Таким чином, з 01.05.2018 р. постачання теплової енергії/надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

11.10.2018 р. між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (найменування змінене на Aкціонерне товариство «К.Енерго») (кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18, відповідно до п. 1.1 якого кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 р.

Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в додатку № 1 до цього договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами додатку № 1 до цього договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3. договору, з укладенням цього договору кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за договорами та споживачами, які зазначені у додатку №1 до цього договору. Відступлення прав вимоги за додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, втрати від інфляції, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню з споживача (споживачів), визначаються окремим договором.

Згідно з п. 2.1 договору в рахунок оплати за відступлене право вимоги за цим договором на суму 497 554 936,91 грн., новий кредитор прийняв 497 554 936,91 грн. боргових зобов`язань кредитора перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що становить частину суми боргового зобов`язання за мировою угодою, затвердженою ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 р. у справі № 910/7807/18.

Відповідно до п. 3.1.1 договору на дату підписання додатку № 1 до цього договору за актами прийому-передачі кредитор передав новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та/або будь-яка первинна документація, яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення зі споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладання цього договору не прийняті, акти звіряння розрахунків).

Згідно з додатком № 1 до договору позивач прийняв право вимоги стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 10 884,27 грн. та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії.

Листом № 1/5- від 08.04.2019 р. позивач повідомив відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні та зазначив про сплату суми заборгованості в розмірі 10 884,27 грн.

Як вбачається з пояснень позивача, станом на дату подання позову договір про постачання теплової енергії між сторонами не укладено.

Основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії (ч. 3 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання").

Таким чином, відсутність договору про постачання теплової енергії не звільняє споживача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Позивач зазначає, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 14-А, в якому за період діяльності АТ «К.ЕНЕРГО» надавалися послуги з теплопостачання. Факт постачання на об`єкт споживача теплової енергії, а також її обсяг підтверджується актом прийняття теплового вузла обліку в експлуатацію, актом комплексного обстеження, корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон, відомостями реєстрації параметрів теплоспоживання, складених у відповідності із даними будинкового засобу обліку (СВТУ-11Т заводський номер: 01844) за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 14-А. Облік споживання теплової енергії за даними будинкового обліку здійснюється за особовим рахунком № 330284.

Оскільки відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 14-А, окремий облік теплоспоживання пропорційно його опалюваній площі здійснювалось за особовим рахунком № .

17.11.2021 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою № 30/5/4/17970 про сплату заборгованості за спожиту теплову енергію.

Оскільки відповідач станом на час подання позовної заяви не сплатив позивачу заборгованість у сумі 10 884,47 грн., останній і звернувся до суду з даним позовом.

Відносини щодо постачання та споживання теплової енергії регулюються Законами "Про теплопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Новий Закон "Про житлово-комунальні послуги" (№ 2189-VIII від 09.11.2017 р.) визначив учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг: 1) споживачів (індивідуальних та колективних); 2) управителя; 3) виконавців комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону "Про житлово-комунальні послуги").

Якщо за особою на праві господарського відання закріплене нежитлове приміщення, ця особа має права та обов`язки власника такого майна, але з обмеженою можливістю розпоряджання. Відповідно, у розумінні Закону "Про житлово-комунальні послуги", зазначена особа є індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону "Про житлово-комунальні послуги").

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що за відсутності доказів споживання відповідачем теплової енергії у нежитловому приміщенні без визначеної площі у багатоквартирному житловому будинку № 14-А по вул. Бульварно-Кудрявська у м. Києві, у відповідача відсутній обов`язок зі сплати вартості спожитої за цією адресою теплової енергії. Крім того, договір з позивачем на теплопостачання не укладався, а тому у Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" відсутній обов`язок оплати.

Щодо заперечень відповідача про відсутність укладеного договору, суд зазначає, що положеннями ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Тобто, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція є усталеною та викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 922/4239/16.

Таким чином, заперечення відповідача про відсутність договору є необґрунтованими.

Судом також відхиляються заперечення відповідача щодо відсутності доказів того, що він є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 14-А, оскільки відповідно до розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.12.2016 р. № 801 «Про внесення змін до розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.02.2011 р. «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» за відповідачем закріплене на праві господарського відання майно, зокрема, житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 14-А, в якому: загально площа будинку становить 561,00 кв.м., нежитлове приміщення площею 38,1 кв.м.

Так, п. 247 Додатку №1 до Розпорядження № 801 від 30.12.2016 р. містить інформацію про те, що нежитлове приміщення площею 38,1 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 14-А, передане до сфери управління Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації та закріплене на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва".

Відповідно до інформації з офіційного сайту Департаменту комунальної власності м. Києва (http://gukv.gov.ua/) ІАС «управління майновим комплексом територіальної громади м. Києва» станом на 16.06.2021 р. нежитлове приміщення площею 38,1 кв.м. у будинку за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 14-А, знаходиться на балансі КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва".

Окрім того, на виконання умов договору про відступлення права вимоги № 601-18, на підставі акту № 23 приймання-передавання фізичного носія/пристрою зберігання інформації АТ «К.Енерго» передало позивачу програмний комплекс (базу даних «БІТеК»), до якого здійснювалось АТ «К.Енерго» внесення даних щодо споживачів теплової енергії. Відповідно до інформації з «БІТеК» у відповідача в оперативному управлінні знаходиться вказане вище нежитлове приміщення, особовий рахунок № .

Факт постачання на об`єкт споживача теплової енергії, а також її обсяг підтверджується актом прийняття теплового вузла обліку в експлуатацію, актом комплексного обстеження, корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон, відомостями реєстрації параметрів теплоспоживання, складених у відповідності із даними будинкового засобу обліку (СВТУ-11Т заводський номер: 01844) за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 14-А.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується постачання теплової енергії відповідачу. Доказів належної оплати за спожиту теплову енергію відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати спожитої теплової енергії є доведеними та обґрунтованими.

Разом з тим, відповідачем у даній справі зроблено заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 р. у справі № 914/687/20.

Так, судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача 10 884,27 грн. заборгованості за період з травня 2016 р. по листопад 2021 р.

Враховуючи, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, то суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості у період з травня 2016 р. по лютий 2017 р., а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, якою встановлено з 12.03.2020 р. на усій території України карантин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р. № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк позовної давності про стягнення заборгованості за період з березня 2017 р. по листопад 2021 р. (з урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості) позивачем не пропущено, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 177,91 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Також позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 2 187,74 грн інфляційних втрат та 1 007,32 грн 3% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що за період з березня 2017 р. по листопад 2021 р. з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 737,44 грн. інфляційних втрат та 294,37 грн. 3% річних.

З огляду на вищезазначене, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

Решта долучених до матеріалів справи документів та висловлених учасниками процесу пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно часткового задоволення позову не спростовує.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1, код 34966254) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, код 40538421) 3 177 (три тисячі сто сімдесят сім) грн. 91 коп. основного боргу, 737 (сімсот тридцять сім) грн. 44 коп. інфляційних втрат, 294 (двісті дев`яносто чотири) грн. 37 коп. 3% річних, 741 (сімсот сорок одну) грн. 82 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА