ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025м. ХарківСправа № 922/3486/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро
до Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України", м. Харків
про стягнення 1047823,55 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Яланський О.А., дов. № ДнЕП5 від 27.12.2024 року

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України", м. Харків, в якій просить стягнути з відповідача 1028053,75 грн заборгованості за спожиту електроенергію за період квітня - червня 2024 року, 6610,75 грн 3% річних від простроченої суми та 13159,05 грн інфляційного збільшення суми боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу № 02012154 від 21 березня 2024 року. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання на 04 листопада 2024 року о 13 годин.

Протокольною ухвалою суду від 04 листопада 2024 року, на підставі статтей 177, 181, пункту 3 частини 2 статті 183, статті 232 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 21 листопада 2024 року о 13:30 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 листопада 2024 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 06 січня 2025 року, підготовче засідання відкладено на 09 грудня 2024 року о 14 годин.

Протокольною ухвалою суду від 09 грудня 2024 року, на підставі пункту 3 частини 2 статті 185, статті 232 Господарського процесуального кодексу України про закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 січня 2025 року о 15:30 годин.

21 січня 2025 року через систему "Електронний суд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" подано заяву (вхідний № 1570), в якій позивач повідомляє про часткову оплату відповідачем суми заборгованості в розмірі 967000,00 грн. Суд приймає заяву та долучає її до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не надав, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (позивач, постачальник) суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення згідно з пунктом 13 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно пункту 13 Розділу XVII "Прикінцеві та Перехідні положення" суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14 червня 2018 року № 429 Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у відповідності із Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 року (далі - ПРРЕЕ) - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 1.2.7. ПРРЕЕ, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" було опубліковано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у газеті "Вісті Придніпров`я" від 06 листопада 2018 року № 84 (1984), а також розміщено на офіційному веб-сайті https://dnep.com.ua (нині - https://dp.yasno.com.ua/).

Згідно пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до пункту 1.2.15. ПРРЕЕ для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Також пунктом 7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Матеріали справи свідчать про те, що 21 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" та Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України" (відповідачем, споживачем) укладено договір № 02012154 про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно бази даних споживачів постачальника, особовому рахунку споживача присвоєно № 34.

Відповідно до пункту 1.1. договору, постачальник продає товар: електрична енергія згідно коду ДК 021:2015:09310000-5 "Електрична енергія" споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно пункту 2.1. договору строк (термін) постачання товару: з дати, зазначеної у Повідомленні про намір укласти договір про закупівлю по 31 грудня 2024 року (включно).

Відповідно до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (Заява-приєднання) наданої споживачем, початок постачання електричної енергії становить з 01 квітня 2024 року.

Згідно пункту 13.1. договору, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року (включно), а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Умови Договору відповідають вимогам Закону та ПРРЕЕ.

Розділом 4 ПРРЕЕ передбачений Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії, відповідно до якого, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Послуги оператора системи оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Датою здійснення оплати за виставленим платіжним документом є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника або поточний рахунок оператора системи розподілу, відкритий в уповноваженому банку.

Оплата електропостачальнику вартості електричної енергії, у тому числі на підставі визнаної претензії, здійснюється виключно коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Відповідно до пункту 4.13. договору, оплата електричної енергії має бути здійснена споживачем за фактичний об`єм відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом) протягом 20 (двадцяти) робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Згідно пункту 4.10. договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5.2. договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно пунктів 4.3., 4.13., 5.1.2.30. ПРРЕЕ, обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року виконує відповідний оператор систем розподілу (ОСР).

З матеріалів справи вбачається, що за період квітня-червня 2024 року споживач спожив електричну енергію на суму 1028053,75 грн, але всупереч умовам договору допустив порушення з оплати використаної електричної енергії.

Позивачем, з метою підтвердження спожитих Державною установою "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України" обсягів електричної енергії, було направлено лист оператору системи розподілу АТ "Харківобленерго" з проханням перевірити та підтвердити спожиті за період квітня-червня 2024 року обсяги електричної енергії. Відтак, постачальником було отримано довідку про обсяги розподіленої електричної енергії по EIC-кодам точок комерційного обліку об`єктів споживача.

Так, постачальник належним чином виконав свої зобов`язання за договором, зокрема протягом періоду квітня-червня 2024 року поставив електричну енергію в об`ємах 174 317 кВт-год на суму 1028053,75 грн з ПДВ.

30 квітня 2024 року постачальником було видано рахунок про сплату заборгованості за період квітня 2024 року та встановлено термін сплати рахунку до 04 червня 2024 року.

31 травня 2024 року постачальником було видано рахунок про сплату заборгованості за період травня 2024 року та встановлено термін сплати рахунку до 05 липня 2024 року.

30 червня 2024 року постачальником було видано рахунок про сплату заборгованості за період червня 2024 року та встановлено термін сплати рахунку до 02 серпня 2024 року.

Так, матеріали справи свідчать про те, що 13 травня 2024 року, 11 червня 2024 року та 09 липня 2024 року постачальником було направлено споживачу акти прийому-передачі електричної енергії та рахунки за спірні періоди.

Додатково, 10 травня 2024 року, 11 червня 2024 року та 09 липня 2024 року постачальник надсилав каналами електронної пошти на електронну поштову адресу () споживача акти прийому-передачі електричної енергії та рахунки за спірні періоди.

За період квітня-червня 2024 року Державною установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України" за споживання електричної енергії позивачу сплачено не було.

Таким чином, заборгованість за постачання електричної енергії за період квітня-червня 2024 року складає: 315 865,15 грн (борг за квітень 2024 р.) + 305 581,72 грн (борг за травень 2024 р.) + 406 606,88 (борг за червень 2024 р.) = 1028053,75 грн.

Також, на підставі вищезазначених норм та положень договору позивачем були розраховані 3% річних в сумі 6610,75 грн та інфляційні втрати у розмірі 13159,05 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до частини 6-7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи відповідачем було сплачено заборгованість на суму 967000,00 грн, що підтверджується банківською випискою.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (пункт 2 частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 61053,75 грн за спожиту електроенергію за період квітня - червня 2024 року задовольнити, в частині стягнення 967000,00 грн заборгованості провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки цю заборгованість погашено.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 6610,75 грн та інфляційного збільшення у розмірі 13159,05 грн, суд зазначає наступне.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 6610,75 грн та інфляційного збільшення у розмірі 13159,05 грн, є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідачів покладається судовий збір у розмірі 969,88 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України" (61103, м. Харків, Лікарський в`їзд, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49001, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4Д, ) 61053,75 грн заборгованості за спожиту електроенергію за період квітня - червня 2024 року, 6610,75 грн 3% річних від простроченої суми, 13159,05 грн інфляційного збільшення суми боргу та 969,88 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Державної установи "Інститут загальної та невідкладної хірургії імені В.Т.Зайцева Національної академії медичних наук України" 967000,00 грн заборгованості провадження по справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "28" січня 2025 р.

Суддя П.В. Хотенець