ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2025 р. Справа №909/194/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді О.І. Матущак

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІЛДСЕРВІС" за № 25/11-3 від 25.11.2024 року (вх. № 01-05/3439/24 від 27.11.2024 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29.08.2024 року (суддя О.В. Малєєва; повний текст рішення складено 04.11.2024 року)

у справі № 909/194/24

за позовом: Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" (надалі ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ")

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІЛДСЕРВІС" (надалі ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС")

про стягнення 315267,66 грн заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна від 28.12.2022 №01-120/22,

за зустрічним позовом: ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС"

до відповідача: ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ"

про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного майна від 28.12.2022 №01-120/22,

за участю:

від позивача (за первісним позовом): Альховська С.В. адвокат (ордер серії ВС №1313110 від 26.09.2024 року);

від відповідача (за первісним позовом; в режимі відеоконференції): Шевченко А.В. адвокат (ордер серії АІ № 1493214 від 21.06.2024 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

04.03.2024 року ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" звернулось до господарського Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС" про стягнення 281785,04 грн заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна від 28.12.2022 №01-120/22.

17.05.2024 року ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" подав до господарського Івано-Франківської області заяву про збільшення позовних вимог, яким просив стягнути з відповідача 315267,66 грн заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна від 28.12.2022 №01-120/22.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення вказаних умов договору оренди не сплатив позивачу у визначений договором строк орендну плату, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.02.2023 до 09.02.2024 на загальну суму 315 267, 66 грн.

26.03.2024 року ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного майна від 28.12.2022 №01-120/22.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані тим, що позивач при підписанні спірного договору оренди ввів в оману відповідача щодо об`єкта оренди, і це не дало йому змогу використовувати орендоване майно для здійснення завдань спільної діяльності. Зазначає, що якби позивач при підписанні договору оренди знав, що об`єкт оренди насправді відсутній за вказаними в договорі координатами, а реальні координати місцезнаходження об`єкту оренди орендодавець не повідомить, через що використання об`єкту оренди стане неможливим, позивач не підписував би такий договір.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 28.03.2024 року у справі №909/194/24 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом і об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 29.08.2024 року у справі № 909/194/24 частково задоволено позов ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ". Стягнуто з ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС" на користь ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" 305 763, 66 грн заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна від 28.12.2022 №01-120/22, а також 16 836, 44 грн судових витрат, з яких 4 586, 44 грн - судовий збір, 11 880, 71 грн - витрати на професійну правничу допомогу. Відмовлено у первісному позові в частині стягнення 9 504 грн. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС" до ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного майна від 28.12.2022 №01-120/22. Судові витрати за зустрічним позовом покладено на відповідача.

В ході розгляду справи щодо зустрічного позову суд першої інстанції встановив, що доказів умислу обману з боку позивача відповідач не подав та не довів, що позивачу були відомі точні координати свердловини, але він з якихось причин умисно їх не повідомив відповідачу, а повідомив неправильні координати.

Також суд зазначив, що дії позивача свідчать про те, що він вважав правильними ті координати, які вказані в договорі оренди, і про вказані розбіжності на час укладення договору оренди не знав. Тому підстави для визнання недійсним договору оренди відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України відсутні.

В ході розгляду справи щодо первісного позову суд першої інстанції встановив, що відповідач в порушення умов договору оренди орендну плату в установлені строки не вносив і допустив порушення зобов`язання не сплатив орендну плату за період з 01.02.2023 до 09.02.2024 на загальну суму 305 763, 68 грн. Водночас, позивач безпідставно нарахував плату за землю на суму 9 504 грн, оскільки відповідно до умов п. 3.8. договору оренди орендар самостійно відшкодовує землевласнику/землекористувачу суму витрат за користування землею під майном на підставі окремого договору, укладеного між орендарем та землевласником/ землекористувачем. Такий договір між сторонами не укладено.

Суд прийшов до висновку, що оскільки за зустрічним позовом підстави для визнання договору оренди недійсним відсутні, то в силу ст. 204 ЦК України його належить вважати правомірним, таким, що породжує виникнення господарських зобов`язань у сторін. Той факт, що під час підписання акта приймання - передачі орендованого майна не відбулось фактичне його передання, не впливає на наявність підстав для нарахування орендної плати, так як за умовами п. 3.1 договору оренди нарахування орендної плати прив`язується до дати підписання сторонами акта приймання - передачі. Представники сторін, які підписали як договір оренди з відповідними умовами, так і акт приймання - передачі майна, діяли добровільно, за взаємною згодою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що позивач та відповідач є учасниками договору простого товариства, відтак відповідач, на підставі партнерських відносин при підписанні акту прийому-передачі від 01.02.2023 року, був впевнений у добросовісній поведінці позивача щодо виконання його обов`язку з належної передачі свердловини по договору оренди, проте пізніше відповідач довідався, що свердловина відсутня за координатами, вказаними в договорі. Заявляє, що акт прийому-передачі орендованого майна від 01.02.2023 року був підписаний без фактичного виїзду на місцевість, оскільки відповідач покладався на добросовісність позивача як учасника договору простого товариства. Зазначає, що відповідач неодноразово звертався до позивача офіційними листами з метою отримання правильних координат такої свердловини, але жодної відповіді надано не було. Разом з тим вважає, що позивачем жодним чином не було спростовано відсутність об`єкта оренди за вказаними у договорі оренди координатами. Вказує на недобросовісну поведінку позивача. Стверджує, що в особі позивача поєднується кредитор і боржник за зобов`язаннями укладеного між сторонами договору простого товариства від 05.10.2021 №01-51/21 у сумі 76 440,91 грн. Просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29.08.2024 року у справі № 909/194/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами скаржника, наведеними в апеляційній скарзі. Вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що відповідно до п. 1.2. договору оренди №01-120/22, орендар погоджується з тим, що після підписання акту приймання-передачі майна в оренду, у нього відсутні будь-які перешкоди щодо користування зазначеним майном відповідно до мети, визначеної в пункті 1.3 цього договору. Звертає увагу суду на те, що як вбачається з пункту 3 акту прийому-передачі від 01.02.2023 року, майно передане орендарю в належному стані, претензії орендаря щодо стану майна відсутні. Заявляє, що вказаний акт прийому-передачі від 01.02.2023 року підписаний сторонами, містить відбитки печаток сторін. Підписанням акту приймання-передачі від 01.02.2023 року орендар підтвердив належну передачу йому об`єкта оренди та засвідчив відсутність у нього будь-яких претензій щодо стану переданого в оренду майна, не вказав жодних застережень щодо відсутності об`єкта оренди за координатами, які зазначені в договорі оренди №01-120/22. Вказує на те, що акт від 29.03.2023 року про відсутність свердловини за вказаними у договорі координатами на адресу позивача не направлявся, доказів направлення такого акту на адресу позивача відповідачем не долучено. Також зазначає, що укладення договору оренди №01-120/22 та покладення обов`язку щодо сплати орендної плати на відповідача не суперечить вимогам статті 1137 ЦК України, відповідно до якої порядок відшкодування витрат і збитків, пов`язаних із спільною діяльністю учасників, визначається за домовленістю між ними. Просить рішення господарського Івано-Франківської області від 29.08.2024 року у справі №909/194/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив доводи скаржника. Просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Обставини справи

Як вбачається з наявних у справі копій документів, 28.12.2022 року ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" (орендодавець) та за Договором про спільну діяльність від 05.10.2021 № 01-51/21 уповноважена особа ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС" (орендар) уклали договір оренди №01-120/22 індивідуально визначеного майна.

Згідно п. 1.1. договору Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, а саме пошукова свердловина № 34 Вільхівська Вільхівської площі (далі - Свердловина та/або Майно), яка розташована за адресою: Україна, Івано-Франківська область, Калуський район, є власністю Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" (надалі - Компанія/ПрАТ "НАК "Надра України") та обліковується на балансі Дочірнього підприємства ПрАТ "НАК "Надра України" "Західукргеологія". Географічні координати: широта 48° 87' 3002", довгота 24° 13' 2959''.

Відповідно до п. 1.2. договору Орендар погоджується з тим, що після підписання акту приймання - передачі Майна в оренду у нього відсутні будь-які перешкоди щодо користування зазначеним Майном відповідно до мети, визначеної в пункті 1.3. Договору.

За положеннями п. 1.3. договору свердловина передається в оренду з метою: розконсервація, відновлення свердловини, проведення ГДС з метою оцінки стану свердловини, виконання ремонтних робіт, випробування продуктивних горизонтів, облаштування свердловини, введення свердловини в експлуатацію за наявності підстав та виконання Орендарем інших завдань, покладених на нього як користувача надр згідно з чинним законодавством України.

У відповідності до п. 1.4. договору Орендар за власний рахунок (без відшкодування вартості таких робіт Орендодавцем) виконує комплекс робіт, передбачених в п. 1.3. Договору.

За змістом п. 2.1. договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном з дати підписання Акту приймання - передачі Майна між Орендодавцем та Орендарем. Акт приймання - передачі Майна підписується Сторонами не пізніше тридцяти робочих днів з дати погодження цього Договору правлінням ПрАТ "НАК "Надра України".

Пунктом 2.2. договору передбачено, що Орендодавець передає свердловину у встановленому законодавством порядку. За письмовим запитом Орендаря Орендодавець може передати Орендарю супровідну технічну та проектну документацію на підставі окремого Договору з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством, а також попереджає про всі особливі властивості Майна.

Згідно із п. 3.1. договору на період проведення робіт з освоєння та дослідження Свердловини, але не більше ніж 60 робочих днів з моменту підписання Сторонами Акта приймання - передачі Майна, орендна плата визначається за домовленістю Сторін і становить 20 000 грн за базовий місяць оренди без урахування ПДВ. Базовий місяць оренди - це місяць, в якому було підписано цей Договір. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.1.1. договору протягом 60 робочих днів з дати укладення даного Договору ПрАТ "НАК "Надра України" ініціює та замовляє, а Орендар оплачує проведення експертної оцінки Майна з метою визначення ринкової вартості, яка буде застосовуватись для визначення розміру орендної плати, визначеної п. 3.1.2. Договору.

Згідно п. 3.1.2. договору після завершення незалежної експертної оцінки свердловини та отримання звіту орендна плата буде нараховуватися таким чином:

О.п. = В.с. * 12% : 12, де О.п. - новий розмір орендної плати; В.с. - вартість свердловини згідно зі звітом; * - математичний знак множення; 12% - відсоткова ставка; : - математичний знак ділення; 12 - кількість місяців.

За змістом п. 3.2. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за місяць оренди. В разі дефляції (індекс інфляції не перевищує одиниці) індексація за такий місяць не проводиться.

Пунктом 3.4. договору унормовано, що орендна плата перераховується Орендарем на рахунок Орендодавця не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем оренди, за який проводиться оплата.

Відповідно до п. 3.5. договору нарахування орендної плати у розмірі, визначеному п. 3.1 цього Договору, починається з дати підписання Сторонами Акта приймання - передачі Майна; нарахування орендної плати, визначеної п. 3.1.2. Договору, починається з 61-го робочого дня з дати підписання Сторонами Акта приймання - передачі Майна.

Згідно п. 3.8. договору крім сплати орендної плати, Орендар щомісячно, до 20 числа кожного місяця, відшкодовує орендодавцю витрати за користування землею під майном.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором.

Відповідно до п. 11.1. цей Договір набуває юридичної сили після підписання Орендарем та Орендодавцем, скріплення їх підписів печатками за умови погодження правлінням ПрАТ "НАК "Надра України" та діє до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за Договором (в частині зобов`язань Орендаря щодо сплати орендної плати - до проведення повного розрахунку з Орендодавцем).

Згідно із п. 11.2. договору строк оренди Майна за договором - 2 роки 11 місяців. Строк оренди розпочинає перебіг з дати підписання Орендодавцем та Орендарем Акту приймання - передачі Майна.

05.10.2021 року ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" (підприємство) та ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС" (інвестор) укладено договір простого товариства від №01-51/21.

Відповідно до п.1.1. договору сторони домовились спільно діяти на основі об`єднання їх вкладів без створення окремої юридичної особи для досягнення наступної мети: організація та ведення спільної виробничо-господарської і комерційної діяльності для здійснення користування нафтогазоносними надрами, експлуатації родовища в межах ділянки надр, визначеної спеціальним дозволом, та реалізації видобутої нафти; збору, зберігання та транспортування видобутої нафти до пункту доставки для її подальшої реалізації відповідно до умов цього Договору; отримання прибутку учасниками в результаті здійснення такої Спільної господарської діяльності.

Згідно із п.3.5.1. договору оператор (інвестор) має право представляти інтереси учасників у взаємовідносинах з органами державної влади та управління, місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами, в судових органах, з питань, що стосуються спільної діяльності, в порядку, визначеному даним Договором.

У відповідності до п. 3.5.2. договору оператор (інвестор) має право вчиняти правочини від імені учасників, пов`язані з веденням спільної діяльності, в порядку, визначеному цим Договором.

Частки учасників у праві спільної часткової власності визначені в такій пропорції: підприємство - 25%; інвестор - 75% (п. 6.4., 7.5. договору).

01.02.2023 року сторони підписали акт приймання - передачі, в якому вказано, що орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування Свердловину, наведені її географічні координати відповідно до умов Договору оренди. Також зазначено, що Майно передано в належному стані і претензії орендаря щодо стану майна відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані в Договорі та в акті приймання - передачі географічні координати Свердловини не відповідають її дійсним координатам, що підтверджується:

- комісійним актом огляду Свердловин та прилеглих ділянок від 29.03.2023 року, складеним ТзОВ "Оіліндустрія ЛТД" як підрядником відповідача, який мав виконувати роботи по капітальному ремонту свердловин згідно з договором №1/03-23 від 20.03.2023 року; в п. 1 цього акту вказано, що Свердловину за наданими відповідачем координатами не виявлено;

- представленим позивачем паспортом Свердловини, в якому відображено зміну відомостей про неї 27.05.2024 і зазначено її географічні координати: широта 48° 52' 24,74", довгота 24° 07' 54,62'';

- актом огляду свердловин на місці 07.06.2024 року за участю інженера - геодезиста, що має кваліфікаційний сертифікат №014658 від 11.01.2022 року, та висновком, складеним за результатом огляду. Під час пошуку свердловин на місцевості використовувалось обладнання - прилад TRIMBLE RЛО. Додатком до висновку є схема розташування Свердловини, в якій відображено її розташування відповідно до координат, вказаних в Договорі оренди, в паспорті Свердловини і фактичні координати. Розташування Свердловини за координатами, вказаними в паспорті Свердловини, і фактичні її координати є найбільш наближеними.

В паспорті Свердловини, зі змінами відомостей про неї від 27.05.2024, в розділі 5 "Стан, в якому перебуває свердловина", зазначено, що з 25.05.2007 до 17.09.2008 вона перебувала в бурінні, з 22.08.2009 до 06.12.2009 - випробування, 15.05.2008 до 03.02.2023 - консервація.

Відповідач 10.10.2023 направив позивачу лист від 09.10.2023 №09/10/4 (поштове відправлення 553), в якому вказав, що за координатами, вказаними в Договорі оренди, Свердловину не знайдено, в результаті чого він не приступив до її використання через неможливість виявлення об`єкта, просив анулювати орендну плату.

Аналогічного змісту лист від 22.11.2023 вих. №22/11/4 був направлений позивачу 23.11.2023 року (поштове відправлення 754), в якому також вказано, що через партнерські довірительні стосунки акт приймання - передачі був підписаний одночасно з Договором оренди без виїзду на місце, тому викладене прохання повідомити реальні координати знаходження Свердловини.

27.12.2023 відповідач направив позивачу лист від 26.12.2023 вих. №26/12/2 (поштове відправлення 385), в якому, враховуючи наведені обставини, запропонував призупинити дію Договору оренди та укласти відповідну додаткову угоду.

16.12.2023 року позивач направив відповідачу вимогу від 14.12.2023 №01-876/13 про сплату заборгованості в розмірі 229 481, 38 грн, яка отримана 18.12.2023 (поштове відправлення 9603).

Згідно з розрахунком позивача загальна сума орендної плати, нарахована за Договором оренди за період з 01.02.2023 до 09.02.2024 (з вказівкою помісячних нарахувань) становить 305 763, 68 грн з ПДВ. Також за цей період здійснено нарахування за землю на суму 9 504 грн. Всього - 315 267, 66 грн.

Орендар вказані грошові кошти не сплатив.

Несплата відповідачем орендної плати стала підставою із зверненням з даним позовом до суду, в якому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму.

Відповідачем подано зустрічний позов про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного майна від 28.12.2022 №01-120/22 з підстав, наведених вище.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У цій справі суд встановив, що 28.12.2022 року ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" (орендодавець) та ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС" (орендар) за договором простого товариства №01-51/21 від 05.10.2021 року уклали договір оренди №01-120/22 індивідуально визначеного майна.

Також суд встановив, що 05.10.2021 року ДП ПрАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" (підприємство) та ТзОВ "ФІЛДСЕРВІС" (інвестор) укладено договір простого товариства від №01-51/21.

У відповідності до частини 1, 3 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, законом встановлена презумпція правомірності правочину, яка може бути спростована стороною. Тобто, за загальним правилом правочин є правомірним та таким, що породжує цивільні права та обов`язки.

Цивільним кодексом чітко і недвозначно встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, умови, викладені в укладеному між сторонами договорі оренди №01-120/22 індивідуально визначеного майна, є обов`язковими до виконання цими сторонами у строк, встановлений у договорі.

Згідно із частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 1.2. договору Орендар погоджується з тим, що після підписання акту приймання - передачі Майна в оренду у нього відсутні будь-які перешкоди щодо користування зазначеним Майном відповідно до мети, визначеної в пункті 1.3. Договору.

За змістом п. 2.1. договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном з дати підписання Акту приймання - передачі Майна між Орендодавцем та Орендарем. Акт приймання - передачі Майна підписується Сторонами не пізніше тридцяти робочих днів з дати погодження цього Договору правлінням ПрАТ "НАК "Надра України".

У цій справі судом встановлено, що 01.02.2023 року сторони підписали акт приймання - передачі, в якому вказано, що орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування Свердловину. Також зазначено, що Майно передано в належному стані і претензії орендаря щодо стану майна відсутні.

Враховуючи вищенаведені норми та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що наявний у матеріалах справи акт приймання-передачі, який підписаний обома сторонами без претензій, свідчить про те, що відповідач прийняв у користування майно, визначене в укладеному між сторонами договорі оренди №01-120/22 індивідуально визначеного майна.

Підписаний акт приймання-передачі згідно умов, викладених у вказаному договорі, тобто погоджений самими сторонами, є підтвердженням того, що відповідач погодився прийняти у користування об`єкт договору без жодних претензій на умовах, викладених у самому договорі. Наявний підпис з боку відповідача свідчить про волевиявлення відповідача на згоду на користування свердловиною.

Апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, а відтак відповідач, погодивши умови договору та підписавши вказаний акт приймання-передачі, повинен був розуміти наслідки підписання цього документу.

Попри те, що з матеріалів справи вбачається розбіжність щодо координат спірної свердловини, усі ризики щодо предмета договору покладаються саме на відповідача, так як підписавши акт приймання-передачі, він взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору оренди та підтвердив відсутність будь-яких претензій до позивача.

З огляду на приписи ст. 203 ЦК України, відповідач виразив свою внутрішню волю на прийняття об`єкта договору з усіма можливими ризиками, прийняв об`єкт оренди за актом приймання-передачі та зобов`язався сплачувати за нього орендну плату.

Отже, відсутні підстави для визнання недійсним договору оренди №01-120/22 індивідуально визначеного майна.

Відповідно до частини 1 статті 230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Обман можливий зокрема тоді, коли сторона замовчує існування певних обставин, причому таке замовчування є усвідомленим.

Встановивши обставини справи, апеляційний господарський суд констатує, що з огляду на наявні матеріали справи суд не вбачає усвідомленого замовчування позивача про істотні обставини при укладенні договору оренди №01-120/22 індивідуально визначеного майна. Відповідач не був позбавлений можливості вжити заходів для перевірки координат спірної свердловини перед підписанням акта приймання-передачі свердловини.

Враховуючи усе вищевказане, правомірним є висновок місцевого господарського суду про те, що доказів умислу обману з боку позивача відповідач не подав та не довів, що позивачу були відомі точні координати свердловини, але він з якихось причин умисно їх не повідомив відповідачу, а повідомив неправильні координати.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, нормами ЦК України передбачено підстави припинення зобов`язання та наслідки порушення зобов`язання, зокрема прострочення такого зобов`язання.

У цій справі судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору оренди орендну плату в установлені строки не вносив і допустив порушення зобов`язання не сплатив орендну плату за період з 01.02.2023 до 09.02.2024 на загальну суму 305 763, 68 грн.

Водночас, з урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач безпідставно нарахував плату за землю на суму 9 504 грн, оскільки відповідно до умов п. 3.8. договору оренди орендар самостійно відшкодовує землевласнику/землекористувачу суму витрат за користування землею під майном на підставі окремого договору, укладеного між орендарем та землевласником/ землекористувачем. Такий договір між сторонами не укладено.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених у рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 29.08.2024 року у справі №909/194/24.

Щодо тверджень скаржника про те, що в особі позивача поєднується кредитор і боржник за зобов`язаннями укладеного між сторонами договору простого товариства від 05.10.2021 №01-51/21 у сумі 76 440,91 грн., необхідно зазначити, що дослідження цих обставин не стосується предмета позовних вимог та не входить до предмета доказування у справі №909/194/24. Тому суд не надає їм правової оцінки, з огляду на положення частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІЛДСЕРВІС" за №25/11-3 від 25.11.2024 року (вх. № 01-05/3439/24 від 27.11.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29.08.2024 року у справі №909/194/24 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак

Суддя І.Ю. Панова