ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

04.02.2025 Справа № 917/211/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича», , вул. Радевича, 2, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТІС ПРОМ 12», , пр. Поля Олександра, 59, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49031

про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 289 053,7 грн

ВСТАНОВИВ:

Вирішуючи питання прийняття позовної заяви до розгляду судом враховується таке.

Відповідно до глави 2 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ визначається за предметними, суб`єктними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст. 30 Господарського процесуального кодексу України ).

Частинами 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з позовної заяви відповідачем у даному позові визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «КВІНТІС ПРОМ 12».

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТІС ПРОМ 12» (ідентифікаційний код юридичної особи 34933742) місцезнаходження зазначеної юридичної особи є: пр. Поля Олександра, 59, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49031.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання додаткових угод недійсними та стягнення з відповідача грошових коштів відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України як таких, що надмірно сплачені.

В обґрунтування територіальної підсудності справи позивач посилається на положення ч. 5 ст. 29 ГПК України, відповідно до змісту якої позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Разом з тим, підставами заявлених позовних вимог не є факт невиконання відповідачем умов договору на поставки природного газу № 1/21 від 11.01.2021 або спонукання до виконання умов зазначеного договору.

Позов обґрунтовано посиланням на недійсність додаткових угод, укладених між сторонами по справі, в силу п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» ( в частині перевищення максимального 10 відсоткового ліміту збільшення ціни за одиницю товару). Позовна заява містить вимоги про стягнення грошових коштів, отриманих відповідачем без достатніх правових підстав з посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частина 2 ст. 215 ЦК України передбачає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки умови додаткових угод до договору № 1/21 від 11.01.2021 поставки природного газу, вимоги про визнання недійсними яких висуваються в позовній заяві, не визначають місце їх виконання, а також враховуючи те, що місцезнаходженням відповідача є м. Дніпро, даний позов, відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, має розглядатись за місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТІС ПРОМ 12», пр. Поля Олександра, 59, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49031, а матеріали позовної заяви відповідно до п. 1 ч.1 ст. 31 ГПК України підлягають направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 27, 30, 31 (п. 1 ч. 1) ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 917/211/25 за позовною заявою Комунального некомерційного підприємства «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича», , вул. Радевича, 2, Полтавський район, Полтавська область, 39500 до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНТІС ПРОМ 12», , пр. Поля Олександра, 59, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49031 про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 289053,7 грн, направити за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (вулиця Володимира Винниченка, 1А, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 235 ГПК України) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст. 235, 255-256 ГПК України) в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя І.І. Пушко