ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 січня 2025 року Справа № 903/994/24

Господарський суд Волинської області у складі головуючого судді Бідюк С.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Волинська облспоживспілка, м. Луцьк

до відповідача: Дайч Ігоря Борисовича, село Княгининок, Луцький р-н, Волинська область

про стягнення 9 388,20 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

26.11.2024 через Електронний суд до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Волинська облспоживспілка до ОСОБА_1 про стягнення 9388,20 грн заборгованості за договором оренди торговельного місця №1/1350/2022 від 01.01.2022, з яких: 7160,00 грн основного боргу, 2029,99 грн пені, 198,21 грн 3% річних та судових витрат по справі. Розгляд справи просить здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ухвалу суду отримала 08.12.2024, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 31).

Строк для подання відзиву по 23.12.2024.

03.01.2025 на адресу суду надійшов відзив відповідача, згідно якого позовні вимоги заперечує. Зазначає, що договір оренди завершив свою дію 31.12.2022, докази його пролонгації відсутні. Пеня нарахована позивачем поза шестимісячним строком. Вказує, що ухвалу суду про відкриття провадження отримано лише 21.12.2024.

Позивач відзив відповідача отримав 02.01.2025.

Відповідь на відзив на адресу суду не надходила.

Суд зазначає, що всі матеріали справи відскановані судом та містяться в електронному вигляді в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Позивач зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та має можливість реалізувати своє процесуальне право на ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

01.01.2022 між Волинською обласною спілкою споживчих товариств та підприємцем Дайч Ігорем Борисовичем укладено договір оренди торгівельного місця № 1/1350/2022 (далі - договір) (а.с. 4-5).

26.05.2022 Волинську обласну спілку споживчих товариств реорганізовано шляхом перетворення в ТОВ Волинська облспоживспілка, що підтверджується витягом з ЄДР від 30 травня 2022 року (а.с. 15-17).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Згідно умов договору його предметом є торгівельне місце № 1350, загальною площею 2,00 кв. метрів, що розташоване на Завокзальному ринку за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 1, яке надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендареві для розміщення об`єкта торгівлі - малої архітектурної форми для провадження торговельної діяльності (п. 2.1. договору).

Вступ орендаря у користування торговельним місцем настає одночасно з підписанням сторонами даного договору. Підписання даного договору свідчить про те, що орендар отримав в користування торговельне місце (п. 3.1. договору).

Після закінчення строку оренди, передбаченого договором, або у випадку дострокового припинення договору орендар зобов`язаний протягом 10 календарних днів повністю звільнити торгівельне місце та повернути його орендодавцю, а також виконати інші свої зобов`язання перед орендодавцем, в тому числі фінансові. Повернення орендарем торгівельного місця підтверджується підписанням сторонами договору акту прийому передачі торгівельного місця. У випадку невиконання орендарем даного пункту орендодавець має право самостійно звільнити торговельне місце від об`єкту торгівлі, яким користувався орендар шляхом демонтажу та вивезення з території ринку про що комісією у складі трьох працівників орендодавця складається відповідний акт та повідомляється орендар. У випадку не звільнення торговельного місця від об`єкту торгівлі (малої архітектурної форми) протягом 4 місяців з моменту припинення дії договору право власності на об`єкт торгівлі переходить від орендаря до орендодавця, і орендодавець набуває право власності на об`єкт торгівлі за ціною, що дорівнює сумі заборгованості і штрафних санкцій за невиконання орендарем обов`язку щодо повернення торговельного місця за 4 місяці з моменту припинення дії договору, а орендар звільняється від сплати заборгованості і санкцій (п. 3.2. договору).

Згідно із п. 4.1. договору розмір орендної плати за торговельне місце складає 320 грн за місяць, в т.ч. ПДВ. Орендна плата сплачується щомісячно на поточний рахунок орендодавця, не пізніше 15-го числа поточного місяця (розрахунковий місяць). Розмір орендної плати за кожен наступний місяць після першого місяця дії договору визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційний індекс інфляції за попередній місяць. При цьому скоригована саму орендної плати не може бути нижчою за встановлену договором.

За порушення строків сплати платежів, передбачених розділом 4 договору, орендар сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення. Пеня нараховується починаючи із наступного календарного дня за датою виникнення прострочення зобов`язання орендарем (п. 7.2. договору).

Згідно з розділом 8 договору оренди сторони дійшли згоди, що цей договір є укладеним по 31 грудня 2022 року. Договір може бути припинений внаслідок виконання сторонами своїх обов`язків або внаслідок його розірвання. Договір оренди підлягає розірванню за взаємною згодою сторін; за рішенням суду; у випадку припинення суб`єкта господарювання, що є стороною за даним договором; відмови від договору оренди, у випадку прострочення орендарем сплати орендної плати протягом 3 місяців; порушення орендарем умов даного договору та законодавства, у випадку не усунення таких порушень протягом 10 календарних днів з моменту їх виявлення; відмови орендаря укласти додаткову угоду зі змінами, запропонованими орендодавцем відповідно до пункту 4.3 цього договору; у випадку, якщо орендар користується торгівельним місцем всупереч договору або всупереч його призначенню; орендар своєю недбалою поведінкою, або з умислом здійснив або створює загрозу пошкодження орендованого майна.

Підписавши договір сторони підтвердили отримання орендарем торговельного місця в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Рішенням Господарського суду Волинської області №903/701/24 від 07.10.2024, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ТОВ Волинська Облспоживспілка про стягнення з Дайча Ігоря Борисовича 7 040 грн неустойки за невиконання обов`язку по звільненню та поверненню торговельного місця за договором оренди №1/1350/2022 торговельного місця від 01.01.2022.

Згідно мотивувальної частини рішення, судом встановлено, що позивачем не доведено факт повідомлення чи отримання листа-повідомлення про припинення договору оренди. А тому договір оренди №1/1350/2022 торговельного місця від 01.01.2022 є продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (до 31.12.2024). Оскільки договір оренди №1/1350/2022 торговельного місця від 01.01.2022 є продовженим, правові підстави для стягнення з орендаря неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення відсутні.

Згідно ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною 4 ст. 284 ГК України встановлено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Докази укладення договору оренди на наступні 2023, 2024 роки на інших умовах/в іншій редакції, ніж визначені у договорі оренди №01/1350/2022 від 01.01.2022, звільнення відповідачем торговельного місця, переданого йому в оренду на підставі договору оренди №01/1350/2022 від 01.01.2022, в матеріалах даної справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави вважати, що спірний договір припинив свою дію 31.12.2022, як стверджує відповідач, відсутні.

Позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за користування об`єктом оренди за період з 01.01.2023 по 22.11.2024 в сумі 7 160 грн.

Згідно ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши власний перерахунок позовних вимог, суд дійшов висновку, що з нарахованих позивачем 7160 грн орендної плати за період з 01.01.2023 по 22.11.2024 підставними та підлягають до стягнення з відповідача 7 074,67 грн, з яких за період з січня 2023 року по жовтень 2024 по 320 грн за місяць. Щодо стягнення орендної плати за листопад 2024 року, суд, враховуючи, що позивачем у позовній заяві визначено період стягнення за листопад 2024 року - по 22.11.2024 (тобто за неповний місяць оренди), а також - положення статті 14 ГПК України, вважає, що підставними є 234,67 грн орендної плати, у зв`язку з чим у позові на суму 85,33 грн слід відмовити.

При цьому судом враховано відсутність доказів сплати відповідачем орендних платежів за вказаний період за виключенням 200 грн, перерахованих на рахунок позивача 29.06.2023.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 198,21 грн 3% річних, нарахованих за період з 16.01.2023 по 26.11.2024.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п. 4.1 договору від 01.01.2022 орендна плата сплачується щомісячно на поточний рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа поточного місяця (розрахунковий місяць).

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Суд, здійснивши власний розрахунок штрафних санкцій, дійшов висновку, що з нарахованих позивачем 198,21 грн підставними та підлягають до стягнення з відповідача 195,93 грн 3% річних, нарахованих починаючи з 16 числа кожного розрахункового місяця по 26.11.2024 (визначено позивачем у розрахунку), з врахуванням того, що 15.01.2023, 15.04.2023, 15.07.2023, 15.10.2023, 15.06.2024, 15.09.2024, 15.11.2024 припадають на вихідний день, у зв`язку з чим останній день оплати переноситься на понеділок, а прострочення починається з вівторка. Крім того, нарахування за листопад 2024 здійснюється з врахуванням визначеного позивачем періоду використання об`єкта оренди за неповний місяць.

У позові на суму 2,28 грн 3% річних слід відмовити, у зв`язку з не врахуванням позивачем необхідності перенесення 15-го числа місяця, який припадає на вихідний день, на наступний робочий.

У позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідача 2 029,99 грн пені, нарахованої за період з 16.01.2023 по 26.11.2024.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідні положення Господарського кодексу України також передбачають, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання він зобов`язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню). Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання (ст. 230).

За змістом частини 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За порушення строків сплати платежів, передбачених розділом 4 договору, орендар сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення. Пеня нараховується починаючи із наступного календарного дня за датою виникнення прострочення зобов`язання орендарем (п. 7.2).

Як встановлено судом, датою виникнення прострочення зобов`язань з оплати орендних платежів є 16 число розрахункового місяця.

З врахуванням п. 7.2 договору, пеня нараховується починаючи із наступного календарного дня за датою виникнення прострочення зобов`язання орендарем, отже з 17 числа розрахункового місяця.

В той же час, у розрахунку пені, долученого до позовної заяви позивачем здійснено нарахування пені починаючи з 16 числа розрахункового місця.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України.

Встановлення більш тривалого терміну нарахування пені в договорі від 01.01.2022 не передбачено.

В той же час, позивачем здійснено нарахування пені за період з 16.01.2023 по 26.11.2024 шляхом додавання основної заборгованості за кожен попередній календарний місяць до поточного місяця, у зв`язку з чим нарахування пені здійснено поза межами шестимісячного строку нарахування.

Суд, здійснивши власний розрахунок штрафних санкцій, дійшов висновку, що з нарахованих позивачем 2 029,99 грн підставними та підлягають до стягнення з відповідача 1 036,97 грн пені, нарахованої в межах шестимісячного строку нарахування, починаючи з 17 числа кожного розрахункового місяця з врахування того, що 15.01.2023, 15.04.2023, 15.07.2023, 15.10.2023, 15.06.2024, 15.09.2024, 15.11.2024 припадають на вихідний день, у зв`язку з чим останній день оплати переноситься на понеділок, а прострочення починається з дня наступного за днем прострочення. Крім того, нарахування за листопад 2024 здійснюється з врахуванням використання об`єкта оренди за неповний місяць.

У позові на суму 993,02 грн пені слід відмовити, у зв`язку з її нарахуванням позивачем понад шестимісячний строк та без врахування необхідності перенесення 15-го числа місяця, який припадає на вихідний день на наступний робочий.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог сумі 2 143,57 грн слід покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 130, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дайч Ігоря Борисовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка» (вул. Ковельська, буд. 13, м. Луцьк, ) 7 074,67 грн основного боргу, 195,93 грн 3% річних, 1 036,97 грн пені та 2 143,57 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 10 451,14 грн (десять тисяч чотириста п`ятдесят одна грн 14 коп).

3. У позові на суму 1 080,63 грн відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

28.01.2025

Суддя С. В. Бідюк