ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" січня 2025 р.

м. Черкаси

Справа № 925/81/25

Суддя Господарського суду Черкаської області Гладун А.І., розглянувши заяву стягувача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК "Черкаси Авто" (ідентифікаційний код: 42568730, адреса місцезнаходження: 18006, м. Черкаси, вул. Юрія Іллєнка, буд. 88, кв. 72) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 91726,77 грн, зокрема 80000,00 грн боргу, 9227,25 грн інфляційних втрат та 2196,72 грн 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2025 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК "Черкаси Авто" 91726,77 грн, зокрема 80000,00 грн боргу за наданні транспортно-експедиційні послуги за договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.12.2023 №2812, 9227,25 грн інфляційних втрат та 2196,72 грн 3% річних.

В обґрунтування заяви стягувач вказав на неналежне виконання боржником грошового зобов`язання за договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.12.2023 №2812, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 80000,00 грн за прострочення сплати якої заявник нарахував та просив стягнути з боржника 9227,25 грн інфляційних втрат та 2196,72 грн 3% річних.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Суддя встановив, що поданий заявником договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.12.2023 №2812, за яким пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості, та докази, що підтверджують обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зокрема: заявка №2481-3 від 28.12.2023, рахунок-фактура №СФ-000001 від 09.01.2024 та акт здачі-прийняття робіт №ОУ-000001 від 09.02.2024 не містять підписів сторін, що їх склали, ні в письмовій, ні в електронній формі.

Відповідно до частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільногок кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1 статті 639 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно із частиною 2 статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до частини 1 статті 930 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Копії договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 28.12.2023 №2812, за яким пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості та для якого законом встановлена письмова формау, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі та підписаного представниками сторін договору заявник суду не подав.

Відповідно до до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Суддя звертає увагу заявника, що відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 147-153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя А.І. Гладун