РІШЕННЯ

Іменем України

30 січня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1082/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників (без проведення судового засідання) справу

за позовом: Чернігівської окружної прокуратури (код ЄДРПОУ ), вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000

в інтересах держави в особі:

позивача: Чернігівської обласної ради (), пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів, (), пр-т Перемоги, 126б, м. Чернігів, 14013

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 74104,12грн.

без виклику представників сторін;

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

До Господарського суду Чернігівської області 18.11.2024 через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів, у якій прокурор просить суд:

- визнати недійсними додаткові угоди 1 від 27.08.2021, № 2 від 31.08.2021, № 3 від 30.09.2021, № 4 від 27.10.2021, № 5 від 22.11.2021 щодо внесення змін та доповнень до Договору № 250108ВЦ про постачання електричної енергії споживачу від 01.02.2021;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів 74104,12 грн безпідставно отриманих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок укладення спірних додаткових угод щодо внесення змін та доповнень до Договору № 250108ВЦ про постачання електричної енергії споживачу від 01.02.2021 збільшено ціну за одиницю електроенергії та зменшено обсяг закупівлі, чим порушено вимоги пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Ухвалою суду від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; роз?яснено сторонам, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до наявних у матеріалах справи довідок про доставку електронного листа сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

13.12.2024 представником відповідача через підсистему Електронний суд подано до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у яких просить суд розгляд справи № 927/1082/24 проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.12.2024 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

17.12.2024 відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого останній проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне:

- підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді відсутні, оскільки прокурор звернувся в інтересах особи, яка не наділена повноваженнями щодо оскарження процедур закупівлі згідно з Законом України Про публічні закупівлі, а тому не може бути позивачем у цій справі. Відповідач вважає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України позовна заява прокурора підлягає залишенню без розгляду;

- спірні додаткові угоди укладені відповідно до Закону України Про публічні закупівлі, факт коливання ціни кожного разу був документально підтверджений, а пропорційне збільшення ціни в Договорі здійснювалось відповідно до динаміки коливання товару на ринку впродовж всього терміну дії Договору, а не короткого періоду, безпосередньо після його укладення;

- договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 ЦК України. У справі, що розглядається, позовні вимоги полягають в недійсності додаткових угод до договору, але їх недійсність не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором, тобто зобов`язання є договірними;

- Великою Палатою Верховного Суду у складі суддів: Шевцової Н.В., Булейко О.Л., Кривенди О.В., Мазура М.В., Пількова К.М. було постановлено окрему думку щодо зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22, у якій колегія суддів вважає, що не було підстав для відступу від висновку Касаційного адміністративного суду щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, викладеного у постанові від 5 квітня 2023 року у справі № 420/17618/21, згідно з яким сторони договору про закупівлю можуть вноси-ти необмежену кількість разів змін до договору про закупівлю бензину та дизельного паль-ного, газу та електричної енергії в частині збільшення ціни за одиницю товару за умови до-тримання обмеження щодо збільшення такої ціни до 10 % за один раз пропорційно збільшенню ціни відповідного товару на ринку, і за умови, що наведена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Відзив на позов прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи. Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву.

23.12.2024 прокурором подана відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої останній зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.

27.12.2024 відповідачем подана заява із запереченнями на відповідь на відзив на позов прокурора.

Заява відповідача прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Щодо представництва прокурора суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Так, частиною 3 статті 53 ГПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частини 4, 5 статті 53 ГПК України).

За приписами частин 3, 4, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Отже, чинним законодавством визначено дві обов`язкові умови, за наявності яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді: 1) порушення або загроза порушення інтересів держави; 2) нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Щодо підстав представництва інтересів держави в особі Чернігівської обласної ради.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційна-правова форма Чернігівської обласної ради орган місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 7 БК України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів, де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Згідно з частиною 5 статті 22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет).

Порушення економічних (майнових) інтересів держави, пов`язаних із раціональним та ефективним використанням бюджетних коштів та бездіяльність позивача Чернігівської обласної ради, полягає у такому.

Чернігівська обласна рада, як орган місцевої ради, та який у розумінні ст. 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня (за рахунок яких здійснювалася закупівля електричної енергії за договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені у Законі України «Про публічні закупівлі».

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. До основних принципів публічних закупівель віднесено зокрема, їх максимальна економія та ефективність.

Чернігівська обласна рада, укладаючи оспорювані додаткові угоди до договору про закупівлю, усупереч вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», сама сприяє порушенням цих інтересів держави, тим самим є органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, однак не здійснює та неналежно здійснює їх захист.

Порушення норм законодавства у сфері публічних закупівель у зв`язку з укладенням з порушенням вимог закону додаткових угод призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та збільшення ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Наведене вказує на порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель, внаслідок дій уповноваженого (компетентного) органу - Чернігівської обласної ради (як виконавчого органу місцевого самоврядування), до функцій якого належить захист інтересів у цій сфері, яким перераховано на підставі оспорюваних угод бюджетних коштів у надмірному розмірі, чим порушено інтереси держави, про що свідчить невжиття селищною радою заходів, спрямованих на захист інтересів держави.

У даних спірних правовідносинах інтереси держави та позивача повністю збігаються, Чернігівська обласна рада є отримувачем коштів, які надійдуть у разі їх стягнення до відповідного бюджету.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (п. 38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду (абз. 3 частини 4 статті 23 Закону Про прокуратуру).

Чернігівською окружною прокуратурою листом від 05.09.2024 повідомлено Чернігівську обласну рада про порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладення додаткових угод з ТОВ «Енера Чернігів» до Договору № 31011432ВЦ про постачання електричної енергії.

Листом від 25.09.2024 Чернігівська обласна рада повідомила прокуратуру, що заходів, у тому числі позовного характеру, щодо визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії укладеного з ТОВ «Енера Чернігів» та стягнення коштів не вживала та не планує вживати.

Суд вважає, що такі дії позивача свідчать про його бездіяльність щодо захисту інтересів держави та територіальної громади.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що прокурор правильно визначив позивача у цій справі, оскільки Чернігівська обласна рада є замовником послуг при здійсненні процедури закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок бюджетних коштів за законодавством України, є стороною укладеного Договору та оскаржуваних додаткових угод до нього, та саме на її користь мають бути стягнуті надмірно перераховані кошти (в разі реституції).

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача, який є стороною спірних правочинів, юридичною особою, що може від свого імені придбати майнові права та нести обов`язки, є розпорядником бюджетних коштів та здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок коштів місцевого бюджету за законодавством України і має право звернутись до суду щодо захисту порушених інтересів.

Таким чином, компетентний орган був достеменно обізнаний з фактом порушення законодавства в сфері публічних закупівель, та в позивача було достатньо часу для вжиття будь-яких заходів з метою реагування на порушення інтересів держави, проте остання самостійно не захистила інтереси територіальної громади в суді.

У порядку частини 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор, попередньо, до звернення до суду, повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради до ТОВ Енера Чернігів про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Враховуючи зазначене, суд зазначає, що прокурор навів достатні підстави для звернення з позовом до суду в інтересах держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При цьому суд враховує, що можливість використання відповідачем безпідставно набутого майна, яким виступають у даному випадку грошові кошти, становить суспільний інтерес, а їх неповернення не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні. Разом з тим, потенційно факт перерахування на рахунок відповідача зайвих бюджетних коштів порушує вимоги чинного законодавства, принципи максимальної економії та ефективності, а тому призводить до протиправного витрачання публічних коштів, унеможливлює раціональне та ефективне їх використання. Зазначене підриває фінансово-економічні основи держави та не сприяє забезпеченню виконання нею основних функцій та завдань. Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

З огляду на вищевикладене, заперечення відповідача щодо представництва прокурором інтересів держави в особі Чернігівської обласної ради не знайшли свого підтвердження та судом не приймаються.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

06.01.2021 на веб-сайті «Рrоzоrro» (ідентифікатор закупівлі № UА-2021-01-06- 001198-с) Чернігівською обласною радою оприлюднено оголошення про проведення переговорної процедури (скорочена) закупівлі 240 000 кВт/год електричної енергії з терміном постачання до 31.12.2021.

18.01.2021 між Чернігівською обласною радою та ТОВ «Енера Чернігів» укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №3101143ВЦ на постачання електричної енергії обсягом 240 000 кВт/год, на загальну суму 580 000 грн. з ПДВ (далі - Договір).

Згідно з п 1.2 Договору, умови Договору розроблені відповідно до Закону України Про публічні закупівлі, Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, Далі по тексту договору Постачальник або Споживач іменуються сторона, а разом - Сторони.

Згідно з п. 2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію (ДК 021:20-5 Електрична енергія) (надалі електрична енергія/товар/електроенергія) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Почтачалнику вартість використаної (спожитої/купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено термін поставки (передачі) товару: з 01.01.2021 по 31.12.2021 включно.

Згідно з п. 5.1 та п. 5.2. Договору загальний обсяг електричної енергії складає 240000 кВт/год, за ціною 2,41667 грн. за 1 кВт/год з ПДВ, загальною вартістю 580 000 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.5 розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (з першого по останнє число місяця).

Пунктом 13.6 Договору передбачено, що істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Згідно п. 13.6.2 Договору збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

У подальшому між сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору, що стосуються зміни ціни за одиницю товару, а саме:

- додатковою угодою від 27.08.2021 №1 якою змінено умови п. 5.2 Договору, Додатку №1 «Договірні обсяги закупівлі електричної енергії» та Додатку №3 «Комерційна пропозиція», а саме змінено його умови в частині збільшення на + 0,206188 грн. ціни електроенергії за 1 кВт/год до 2,622858 грн. з ПДВ, або + 8,53% та зменшення обсягу до 232 130 кВт/год;

- додатковою угодою від 31.08.2021 № 2 якою змінено його умови п. 5.2 Договору, Додатку №1 «Договірні обсяги закупівлі електричної енергії» та Додатку №3 «Комерційна пропозиція» в частині збільшення на + 0,14263 грн. ціни електроенергії за 1 кВт/год до 2,849645 грн. з ПДВ, або + 8,65% та зменшення обсягу до 224 805 кВт/год;

- додатковою угодою від 30.09.2021 № 3 якою змінено його умови п. 5.2 Договору, Додатку №1 «Договірні обсяги закупівлі електричної енергії» та Додатку №3 «Комерційна пропозиція» в частині збільшення ціни на + 0,249443 грн. електроенергії за 1 кВт/год до 3,099088 грн. з ПДВ, або + 8,75% та зменшення обсягу до 217 980 кВт/год;

- додатковою угодою від 27.10.2021 № 4 якою змінено умови п. 5.2 Договору, Додатку №1 «Договірні обсяги закупівлі електричної енергії» та Додатку №3 «Комерційна пропозиція» в частині збільшення на + 0,274363 грн. ціни електроенергії за 1 кВт/год до 3,373451 грн. з ПДВ, або + 8,85% та зменшення обсягу до 192 070 кВт/год;

- додатковою угодою від 22.11.2021 № 5 змінено його умови в частині збільшення на + 0,29301 грн. ціни електроенергії за 1 кВт/год до 3,666461 грн. з ПДВ, або + 8,69%.

Як убачається з матеріалів справи, документальним обґрунтуванням для укладання спірних додаткових угод до Договору стали надані відповідачем документи, а саме: експертні висновки Харківської торгово-промислової палати № 1842/21 від 10.08.2021, № 1934/21 від 18.08.2021, № 2849/21 від 10.11.2021, цінові довідки Харківської промислової палати № 2277-4/21 від 21.09.2021, № 2538/21 від 13.10.2021.

Так, відповідно до відзиву відповідача вказані докази документально підтверджують ціни на різні дати, які в свою чергу підтверджують динаміку збільшення ціни на електричну енергію та обгрунтованість внесення відповідних змін до договору.

У матеріалах справи також наявні відомості середньозважених цін РДН в ОЕС України, розміщені на веб-сайті АТ Оператор ринку (https://www.oree.com.ua).

На виконання умов договору між Чернігівською обласною радою та відповідачем підписано наступні акти прийому-передачі електроенергії:

1. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 18.02.2021 №3101143ВЦ/17368/1 про постачання активної електричної енергії за січень 2021 року обсягом 16 551 кВт/год на загальну суму 39 998,32 грн. з ПДВ.

2. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 18.02.2021 №3101143ВЦ/17396/1 про постачання активної електричної енергії за січень 2021 року обсягом 1089 кВт/год на загальну суму 2 631,74 грн. з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжних доручень від 24.02.2021 - 39 637,35 грн., №115 від 22.02.2021 - 2 631,74 грн.

3. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 18.03.2021 №3101143ВЦ/31569/1 про постачання активної електричної енергії за лютий 2021 року обсягом 14 940 кВт/год на загальну суму 36 105,06 грн. з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжного доручення від 19.03.2021 №211 в сумі 36105,06 грн.

4. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 09.04.2021 №3101143ВЦ/48440/1 про постачання активної електричної енергії за березень 2021 року обсягом 13 260 кВт/год на загальну суму 32 045,05 грн. з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжних доручень від 14.04.2021 № 328 - 14382,81 грн., від 20.04.2021 №343 - 10809,90 грн, від 22.04.2021 № 350 - 6852,34 грн на загальну суму 32045,05 грн.

5. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 13.05.2021 № 3101143ВЦ/64786/1 про постачання електричної енергії за квітень 2021 року обсягом 10 980 кВт/год на загальну суму 26 535,04 грн з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжного доручення від 13.05.2021 № 425 в сумі 26 535,04 грн.

6. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 09.06.2021 №3101143ВЦ/81539/1 про постачання активної електричної енергії за травень 2021 року обсягом 11 460 кВт/год на загальну суму 27695,04 грн. з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжного доручення від 09.06.2024 № 574 в сумі 27 695,04 грн.

7. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 07.07.2021 №3101143ВЦ/97232/1 про постачання активної електричної енергії за червень 2021 року обсягом 13 500 кВт/год на загальну суму 32 625,05 грн з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжних доручень від 07.07.2021 №726 - 24740,72 грн, від 07.07.2021 - 7884,33 грн, на загальну суму в сумі 32 625,05 грн.

7. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 02.08.2021 №3101143ВЦ/106744/1 про постачання активної електричної енергії за липень 2021 року обсягом 23 100 кВт/год на загальну суму 55825,09 грн з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжного доручення від 06.08.2021 № 838 в сумі 55 825,09 грн.

8. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 01.08.2021 №3101143ВЦ/123770/1 про постачання активної електричної енергії за серпень 2021 року обсягом 16 560 кВт/год на загальну суму 47190,12 грн з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжного доручення від 01.09.2021 №949 в сумі 47 190,12 грн.

9. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 01.10.2021 №3101143ВЦ/141143/1 про постачання активної електричної енергії за вересень 2021 року обсягом 14 540 кВт/год на загальну суму 45060,73 грн з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжного доручення від 04.10.2021 №1059 в сумі 45060,73 грн.

10. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 02.11.2021 №3101143ВЦ/154175/1 про постачання активної електричної енергії за жовтень 2021 року обсягом 16089 кВт/год на загальну суму 54 275,45 грн з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжного доручення від 02.11.2021 № 1150 в сумі 54275,45 грн.

11. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 30.11.2021 №3101143ВЦ/169735/1 про постачання активної електричної енергії за листопад 2021 року обсягом 15 660 кВт/год на загальну суму 57416,77 грн з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжного доручення від 03.12.2021 №1293 в сумі 57416,77 грн.

12. Акт приймання-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 23.12.2021 №3101143ВЦ/178393/1 про постачання активної електричної енергії за грудень 2021 року обсягом 17 640 кВт/год на загальну суму 64 676,36 грн з ПДВ.

Чернігівська обласна рада на рахунок ТОВ «Енера Чернігів» перераховано кошти згідно платіжного доручення від 23.12.2021 №14373 в сумі 64676,36 грн.

Як зазначає прокурор у позовній заяві в обґрунтування вимог про стягнення коштів, з огляду на те, що спірні Додаткові угоди підлягають визнанню недійсними, грошові кошти в сумі 74104,12 грн (різниця між сумою коштів, які фактично перераховано відповідачем 2 за електроенергію, визначеній з урахуванням додаткових угод, та сумою за електроенергію по ціні відповідно до Договору без урахування спірних додаткових угоди) є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний повернути їх позивачу.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 638 ЦК України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 Господарського кодексу України (далі - ГК України) ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частинами першою, другою статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону України Про публічні закупівлі вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку нівелюється мета Закону України Про публічні закупівлі, яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадку збільшення ціни за одиницю товару у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Як встановлено судом, Договір № 3101143ВЦ про постачання електричної енергії споживачу було укладено від 18.01.2021, відповідно до якого ціна електроенергії становила 2,41667 грн за кВт/год з ПДВ.

27.08.2021 між сторонами укладено додаткову угоду № 1, в якій визначено ціну електроенергії 2,622858 грн за 1 кВт/год з урахуванням ПДВ, з застереженням, що дана угода набуває чинності з 01.08.2021.

Відповідно до додаткової угоди № 2 від 31.08.2021 сторони обумовили ціну 1 кВт/год. на рівні 2,849645 грн з ПДВ, з застереженням, що дана угода набуває чинності з 05.08.2021.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 30.09.2021 сторони обумовили ціну 1 кВт/год. на рівні 3,099088 грн з ПДВ, з застереженням, що дана угода набуває чинності з 21.09.2021.

Відповідно до додаткової угоди № 4 від 27.10.2021 сторони обумовили ціну 1 кВт/год. на рівні 3,373451 грн з ПДВ, з застереженням, що дана угода набуває чинності з 13.10.2021.

Відповідно до додаткової угоди № 5 від 22.11.2021 сторони обумовили ціну 1 кВт/год. на рівні 3,666461 грн з ПДВ, з застереженням, що дана угода набуває чинності з 10.11.2021.

Як зазначено у листі ТОВ Енера Чернігів № 03.1/3550 від 16.08.2021, що був адресований позивачу щодо пропозиції укласти додаткову угоду №1, підставою для укладення останньої слугувало збільшення ціни на електроенергію. Як доказ коливання ціни відповідач надав Експертний висновок Харківської промислової палати № 1842/21 від 10.08.2021 щодо надання інформації про рівень середньозважених цін на Електричну енергію на ринку «на добу наперед» (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України згідно з інформацією ДП «Оператор ринку», які склались за липень (01.07-31.07.)2021 року та 05 серпня 2021 року та порівняння між вказаними періодами, відповідно до якого середньозважена ціна на РДН в ОЕС України за липень (01.07.-31.07.) 2021 року грн/МВт.год становила 1444,05, середньохважена ціна на РДН в ОЕС України за 05 серпня 2021 року грн/МВт.год становила 1988,79 грн.

Згідно з аналізом середньозважених цін РДН та ВРД середньозважена ціна на РДН в ОЕС України середня вартість упродовж періоду з 18.01.2021 (дата підписання договору №3101143ВЦ) по 31.01.2021 становила 1638,42 грн за 1 МВт/год., за період з 01.02.2021 по 28.02.2021 становила 1632,56 грн, за період з 01.03.2021 по 31.03.2021 становила 1632,56 грн за 1 Мвт/год., за період з 01.04.2021 по 30.04.2021 становила 1450,22 грн за 1 Мвт/год., за період з 01.05.2021 по 31.05.2021 становила 1018,74 грн. за 1 Мвт/год., за період з 01.06.2021 по 30.06.2021 становила 1425,14 грн. грн за 1 Мвт/год., за період з 01.07.2021 по 01.08.2021 (дата набрання законної сили додаткової угоди №1) становила 1 464,63 грн за 1 Мвт/год., тобто ціна електроенергії лише зменшилася.

Враховуючи аналіз вищевикладених даних вбачається, що в період укладення Договору та додаткової угоди № 1 ціна на електроенергію була нижчою, ніж передбачено умовами Договору.

Проте, в Додатковій угоді № 1 визначено ціну електроенергії 2,622858 грн за 1 кВт/год. (з ПДВ).

Виходячи з викладеного, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами значне коливання цін, що призвело до укладення Додаткової угоди №1 щодо підвищення ціни. Суд критично оцінює дані з Експерного висновку Харківської ТПП № 1842/21 від 10.08.2021, оскільки останні не відображають значних коливань цін на момент укладення Додаткової угоди №1 та носять виключно фактографічно-інформаційний характер.

Отже, укладення додаткової угоди №1 з викладенням умови щодо початку дії додаткової угоди - з 01.08.2021 та підняття ціни предмету закупівлі після підписання Договору не може бути розцінено судом як добросовісною поведінкою сторони та поважною причиною, яка забезпечує реалізацію принципів максимальної економії, ефективності та пропорційності, оскільки Відповідач не міг не розуміти особливості функціонування ринку (тобто постійне коливання цін).

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що лист та проект додаткової угоди № 1 не містять будь-якого детального обґрунтування підстав внесення змін, крім посилання на п. 5 ч. 2 ст. 41 Закону України Про публічні закупівля та загального зазначення про коливання на ринку ціни Товару.

На підставі вищевикладеного, суд погоджується з доводами Прокурора, що підвищення ціни за Додатковою угодою № 1 від 27.08.2021 здійснено за відсутності законодавчо визначених підстав, внаслідок чого вказана Додаткова угода суперечить п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що є підставою для визнання такої Додаткової угоди № 1 від 27.08.2021 недійсною.

Крім того, відповідно до додаткової угоди № 1 від 27.08.2021 сторонами з 01.08.2021 збільшено ціну електричної енергії за 1кВт/год до 2,622858 грн.

Разом з тим, за Договором відповідач протягом періоду з 01 серпня по 27 серпня 2021 року щоденно постачав, а позивач приймав та споживав електричну енергію.

Тобто Додатковою угодою №1 сторони змінили ціну електричної енергії, яка вже була продана позивачу та спожита ним з 01 серпня 2021 року.

Отже, товар, поставлений відповідачем до 27 серпня 2021 року, був не тільки прийня-тий позивачем у власність, а й спожитий.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України.

Отже, укладення Додаткової угоди №1 з викладенням умови щодо початку дії додаткової угоди - з 01.08.2022 та підняття ціни предмету закупівлі після підписання Договору не може бути розцінено судом як добросовісною поведінкою сторони та поважною причиною, яка забезпечує реалізацію принципів максимальної економії, ефективності та пропорційності, оскільки Відповідач не міг не розуміти особливості функціонування ринку (тобто постійне коливання цін).

У подальшому Додатковими угодами №№ 2-5 збільшено ціну за одиницю товару до 3,666461 грн за 1 кВт/год, тобто на 1,249791 грн в порівнянні з ціною у Договорі, а тому кожні наступні додаткові угоди мають фіксовані ціни за одиницю товару, і є похідними від попередніх додаткових угод та автоматично незаконними, оскільки без попередньої додаткової угоди ціна по послідуючій буде фактично перевищувати підвищення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, визначених в статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у порівнянні із основним договором, що суперечить положенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі та висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 щодо їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК, ст. 20 ГК визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 ГК України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У той же час, ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності) згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або частково.

Враховуючи те, що додаткові угоди № 1, 2, 3, 4, 5 до Договору укладено з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі, то відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України, вказані додаткові угоди підлягають визнанню недійсними.

Отже, позов прокурора в цій частині задовольняється судом.

Щодо стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 74 104,12 грн.

Відповідно до вимог статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За приписами частини 1 статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 частини 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, за подібних обставин, дійшла висновку, що кошти одержані відповідачем безпідставно, оскільки підстава внаслідок визнання додаткових угод недійсними відпала, тому останній зобов`язаний їх повернути в силу статей 216, 1212 ЦК України.

Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка електроенергії, і її оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції Договору.

Наведена правова позиція узгоджується з сталою та послідовною практикою Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, Верховного Суду в постановах від 13.04.2023 у справі № 908/653/22, від 16.02.2023 у справі № 903/366/22, від 16.02.2023 у справі № 903/383/22, від 07.02.2023 у справі № 927/188/22.

Відповідно до умов Договору відповідач повинен був поставити позивачу 240 кВт/год електричної енергії за ціною 2,41667 грн за 1 кВт/год.

Як встановив суд, відповідач у період з січня-грудня 2021 року поставив позивачу електричну енергію у кількості 185369 кВт/год, за яку останній сплатив кошти у розмірі 522079,82 грн.

Виходячи з первісної ціни у Договорі, без врахування спірних додаткових угод позивач повинен був сплатити за фактично поставлену електроенергію 447975,70 грн.

Отже, різниця між сумою коштів, які фактично перераховано позивачем за електроенергію, визначеній з урахуванням додаткових угод, та сумою за електроенергію по ціні відповідно до Договору, становить 74104,12 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 74104,12 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний повернути їх позивачу, що відповідає приписам статей 216, 1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22.

При цьому доводи відповідача про те, що приписи ст. 1212 ЦК України не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, враховуючи їх договірний характер, спростовуються вищенаведеними висновками суду.

Стосовно посилання відповідача про необхідність врахування окремої думки щодо зазначеної постанови ВП ВС суд зазначає таке.

Окрема думка судді це сформований суддею письмовий документ, який є формою визначення власної позиції судді в разі незгоди з прийнятим (наданим) рішенням (висновком) або викладенням обставин, що доповнюють мотивувальну частину рішення (висновку).

Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення (ч. 3 ст. 34 ГПК України).

Таким чином, окрема думка судді містить незгоду з прийнятим рішенням або наданими висновками, однак не є обов`язковою для суду, адже за приписами ГПК України не є джерелом правозастосовчої практики.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності, достатності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.

При аналізі доводів сторін суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні "Трофимчук проти України" зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід (рішення від 28.10.2010, заява № 4241/03).

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження і спростовуються вищевикладеними висновками суду .

Розподіл судових витрат.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Прокурором при зверненні до суду сплачено 18168,00 грн судового збору.

Позов Чернігівською окружною прокуратурою подано через підсистему "Електронний суд".

Законом України від 26.05.2021 №2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір". При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29.10.2021 №10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30.11.2021 №28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") не набрала чинності у порядку, встановленому Законом, не змінюють установленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

Отже, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22, а також з огляду на обставини подання прокурором позову через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду становить 14534,40 грн (18168,00 грн *0,8), який і підлягає розподілу за результатами розгляду даної справи.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 14534,40 грн покладається на відповідача.

Крім того, суд зауважує, що у зв`язку зі сплатою прокурором при зверненні до суду судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, він не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про повернення надлишково сплаченого судового збору в сумі 3633,60 грн в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 27.08.2021, № 2 від 31.08.2021, № 3 від 30.09.2021, № 4 від 27.10.2021, № 5 від 22.11.2021 про внесення змін та доповнень до Договору № 3101143ВЦ від 18.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу, укладені між Чернігівською обласною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» ().

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів (пр-т Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013, ) на користь Чернігівської обласної ради (, пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000) безпідставно збережені кошти в сумі 74104,12 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Чернігів (пр-т Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013, ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (отримувач - Чернігівська обласна прокуратура; код ЄДРПОУ - 02910114; банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача - UА0006008) судовий збір в сумі 14534,40 грн.

5. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко