УХВАЛА

30 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/453/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т. М. (головуючої), Бенедисюка І. М., Ємця А. А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська агенція приватизації» (далі - ТОВ «Всеукраїнська агенція приватизації», заявник)

про повернення судового збору

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства «НЕСВІЧ» (далі - СПП «НЕСВІЧ»)

до ТОВ «Всеукраїнська агенція приватизації»

про стягнення 961 639,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Всеукраїнська агенція приватизації» 23.01.2025 через «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду із заявою про повернення судового збору в сумі 28 849,18 грн, сплаченого за квитанцією №3D3Z-BY68-677E від 13.01.2025. Заявник до матеріалів заяви, підписаної генеральним директором - Качуром Д.М., додає електронну квитанцію №3D3Z-BY68-677E від 13.01.2025 та просить Суд задовольнити його клопотання, та сформувати в системі дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» електронне подання про повернення з бюджету судового збору та направити його на виконання до відповідного органу Казначейства.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 24.01.2025 для розгляду заяви у справі №910/453/24 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуюча, Бенедисюка І.М., Ємця А.А.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

За положеннями частини п`ятої статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Ухвалою Верховного Суду від 21.01.2025 у справі №910/453/24 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Всеукраїнська агенція приватизації» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 у справі №910/453/24 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.

Факт сплати, судового збору за подання касаційної скарги, підтверджується копією квитанції, що долучена до заяви.

Згідно з наявною інформацією у Комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» у виписці про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, кошти у сумі 28 849,18 грн сплачені та зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України.

Верховний Суд вирішуючи питання про повернення платнику судового збору за подання касаційної скарги, звертається до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №760/30077/19, що: «83. Законодавство України однією з умов розгляду справи судом визначило сплату судового збору в розмірі та у випадках, визначених законом.

84. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

85. Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

86. За статтею 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

87. Відтак держава визначає сплату судового збору як передумову звернення до суду, а тому й судовий збір повинен бути сплачений до подачі позовної заяви до суду.

88. Позивач (заявник, скаржник) виконує свій обов`язок щодо сплати судового збору в момент зарахування визначеної Законом України «Про судовий збір» суми до спеціального фонду Державного бюджету України.

89. Співвідношення принципу доступу до правосуддя та обов`язку сплати судового збору під час звернення до суду вимагає від суду тлумачити будь-які обов`язки зі сплати судового збору так, щоб жодним чином не ускладнити їх виконання позивачем (заявником, скаржником)».

Керуючись статтями 2, 7 Закону України «Про судовий збір», пунктом 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №760/30077/19, Суд перевіривши як факт оплати так і факт зарахування судового збору в сумі 28 849,18 грн за відповідною квитанцією, ураховуючи, платника судового збору, розрахунковий рахунок платника, призначення платежу у їх сукупності, перевіривши наявність підстави для його повернення на підставі пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» (ухвала Верховного Суду від 21.01.2025 у справі №910/453/24про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України), дійшов до висновку про задоволення зазначеної заяви в частині повернення судового збору.

Згідно з пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, (з урахуванням змін внесених наказом Міністерства фінансів України від 26.11.2024 №606 «Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.12.2024 за № 1888/43233) повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. У разі повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Верховний Суд з огляду на приписи статті 7 Закону України «Про судовий збір», статті 19 Конституції України, ГПК України, Порядку доходить до висновку, що на платника судового збору покладається вчинення дій щодо подання заяви про повернення судового збору до органу, що контролює справляння надходжень бюджету в якій (заяві), зокрема, має бути зазначено дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого).

Саме платник судового збору має подати власну заяву про повернення коштів з бюджету разом з оригіналом чи копією платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Верховний Суд зазначає, що ні ГПК України, ні Закон України «Про судовий збір», ні інший діючий нормативний акт не передбачають обов`язку Верховного Суду сформувати в системі дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» електронне подання від імені платника про повернення з бюджету судового збору та направлення його на виконання до відповідного органу Казначейства.

Верховний Суд бере до уваги статтю 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому у Верховного Суду відсутні наразі підстави для оформлення в системі дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» електронне подання про повернення з бюджету судового збору та направлення його на виконання до відповідного органу Казначейства.

За наведених міркувань Верховний Суд відхиляє клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська агенція приватизації» в частині формування в системі дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» електронне подання про повернення з бюджету судового збору та направлення його на виконання до відповідного органу Казначейства.

Керуючись статтями 2, 7 Закону України «Про судовий збір», частиною другою статті 123, статтями 234, 235 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська агенція приватизації» про повернення судового збору у справі №910/453/23 - задовольнити частково.

2. Повернути Качуру Дмитру Миколайовичу ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 , АТ «Ощадбанк» (Київська філія), р/р IBAN НОМЕР_2 , номер карткового рахунку отримувача коштів - НОМЕР_3 ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 28 849 (двадцять вісім тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн 18 коп сплачений за квитанцією №3D3Z-BY68-677E від 13.01.2025.

3. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська агенція приватизації» в частині формування в системі дистанційного обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство» електронне подання про повернення з бюджету судового збору та направлення його на виконання до відповідного органу Казначейства відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною оскарженню та не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець