ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2025 р. Справа №907/480/21

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С

за участю секретаря судового засідання Телинько Я.П.

за участю представників від:

позивача: Кіт У.В. (адвоката);

відповідача - Кузьма-Чепурнова К.І. (адвокатка);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ужгородська Агропромтехніка (вх.ЗАГС №01-05/3619/23 від 16.12.2024)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.12.2024 (суддя Ремецькі О.Ф.)

у справі № 907/480/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ужгородська Агропромтехніка, м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністюХеппі Норс, м.Ужгород

про стягнення суми 602 481,84 грн. вартості майна, переданого на зберігання.

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Закарпатської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Ужгородська Агропромтехніка» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хеппі Норс» про стягнення суми 602 481,84 грн вартості майна, переданого на зберігання, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 949 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалами суду підготовче засідання неодноразово відкладалося з різних підстав. Востаннє ухвалою суду від 18.11.2024 відкладено підготовче засідання на 03.12.2024.

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 03.12.2024 позовну заяву ТОВ "Ужгородська Агропромтехніка" залишив без розгляду та скасував заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою суду від 23.06.2021 в частині накладення арешту на належне ТОВ «Хеппі Норс» нерухоме майно.

Підставою для залишення позову без розгляду стала неявка позивача в підготовче засідання та відмова у задоволенні його клопотання про відкладенні підготовчого засідання.

ТОВ «Ужгородська Агропромтехніка» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.12.2024, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт вважає, що у суду були відсутні підстави для залишення позову без розгляду, оскільки суд необґрунтував, яким чином неявка позивача, який подав клопотання про відкладення розгляду справи, перешкоджає вирішенню справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Вважає, що суд правомірно залишив позовну заяву без розгляду, оскільки належно повідомлений позивач без поважних причин не забезпечив явку свого представника в судове засідання та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, позивач проявив незацікавлення у розгляді справи.

Позивач подав відповідь на відзив, а відповідач додаткові пояснення, які протокольною ухвалою суду залишено без розгляду, як такі, що подані поза межами встановленого строку.

Інших клопотань та заяв в порядку ст. 207 ГПК України, учасники у справі не подавали.

В судовому засіданні взяли участь представники позивача та відповідача, які навели доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1- 4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 статті 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15 наголосила на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

В розумінні наведених положень процесуального законодавства залишення позову без розгляду можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалів справи вбачається, що явка позивача в судові засідання судом першої інстанції обов`язковою не визнавалась.

Колегія суддів бере до уваги значну тривалість підготовчого провадження у справі, яке тривало понад три роки, однак вказане зумовлене в більшій мірі об`єктивними (карантин, військовий стан, відсутність головуючої судді), а не суб?єктивними обставинами з боку позивача.

Суд апеляційної інстанції оцінює критично покликання відповідача на незацікавленість позивача у розгляді справи як такої, що характеризується пасивною поведінкою. Натомість, у цій справі представник позивача подав клопотання про відкладення підготовчого засідання, що свідчить про вчинення ним активних процесуальних дій. Більше того, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням, на думку представника позивача, поважних причин неможливості прибуття в судове засідання, позивач мав правомірні очікування, що суд задовольнить таке клопотання. Відтак, подання ним клопотання про розгляд справи за його відсутності могло б свідчити про суперечливу поведінку останнього: коли він, з одного боку, просить відкласти розгляд справи, а з іншого здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що положення ст. 202 та 226 ГПК України передбачають право суду, а не обов`язок, залишити позов без розгляду у разі неявки позивача в судове засідання.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції взяв до уваги правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №9901/278/21. Так, Верховний Суд вказав, що залишення позовної заяви без розгляду можливе виключно за наявності сукупності таких умов: належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; ненадходження заяви позивача про розгляд справи за його відсутності; неявка позивача в судове (підготовче) засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки; неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача; відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Натомість суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вказав, у чому саме полягає неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Відтак, неявка позивача в судове засідання не зумовлює у цьому випадку залишення місцевим господарським судом позову без розгляду на підставі ч. 4 ст.202 та п. 4 ч.1 ст. 226 ГПК України, оскільки суд першої інстанції не був позбавлений можливості розглянути і вирішити спір по суті на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду у цій справі, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадію підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 270, 275, 280- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ужгородська Агропромтехніка» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.12.2024 у справі №907/480/21 скасувати.

3. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадію підготовчого провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Повний текст постанови складено та підписано 04.02.2025.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК