УХВАЛА

м. Київ

22.01.2025Справа № 910/8361/18

За позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн"

про стягнення 14 020 000,00 грн. та зобов`язання виконати рішення.

Представники учасників справи:

Від стягувача (скаржника): Попов Я.О.;

Від боржника: Шоман С.В.;

Від ВДВС: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" про стягнення 14 020 000,00 грн. та зобов`язання виконати рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 (суддя Літвінова М.Є.) позов задоволено повністю, вирішено: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" штраф у розмірі 7 010 000 гривень та пеню у розмірі 7 010 000 гривень, зарахувати зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом`янському районі міста Києва, , банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106); зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" припинити поширювати інформацію, що згідно з пунктом 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 01.12.2017 № 670-р є порушенням, шляхом приведення інформації щодо вин власного виробництва у відповідність із властивостями цих вин, що не будуть вводити споживачів в оману, зокрема внаслідок обраного способу викладення інформації та приведення інформації у вигляді відомостей: "Вина со всего мира" на інтернет-сайті http://www.kgwines.com та на фірмових бланках ТОВ "Камянка Глобал Вайн" у відповідність з дійсним походженням та обсягами виробництва і реалізації вин власного виробництва; стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" на користь Антимонопольного комітету України судовий збір у розмірі 210 300 грн. 00 коп.

15.02.2019 та 25.04.2019 на виконання вказаного рішення суду було видано відповідні накази.

13.05.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі № 910/8361/18, а саме в частині суми судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача (замість 210300,00 грн. - 212062,00 грн.).

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу заяву Антимонопольного комітету України про виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі № 910/8361/18 передано на розгляд судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 (суддя Картавцева Ю.В.) прийнято до розгляду заяву Антимонопольного комітету України про виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі № 910/8361/18, розгляд заяви призначено на 28.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 (суддя Літвінова М.Є.) суд ухвалив: виправити описку, допущену в п.3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 року; викласти п. 3 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 в наступній редакції: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" (вул. Васильківська, 34, корп. Г, кім. 202, м. Київ, 03022, ідентифікаційний код 36805359) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код: 00032767) судовий збір у розмірі 212 062 (двісті дванадцять тисяч шістдесят дві) грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 (суддя Картавцева Ю.В.) від 28.05.2019 задоволено заяву Антимонопольного комітету України про виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі № 910/8361/18, виправлено помилку, допущену в наказі Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі № 910/8361/18, абзац 2 наказу Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі № 910/8361/18 викладено в наступній редакції: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" (вул. Васильківська, 34, корп. Г, кім. 202, м. Київ, 03022, ідентифікаційний код 36805359) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код: 00032767) судовий збір у розмірі 212 062 (двісті дванадцять тисяч шістдесят дві) грн. 00 коп.", дана ухвала є невід`ємною частиною наказу Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у справі № 910/8361/18.

13.11.2024 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2024 повернуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, без розгляду.

25.11.2024 через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 призначено до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в судовому засіданні на 04.12.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 оголошено перерву у судовому засіданні по розгляду заяви до 09.12.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2024 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

25.12.2024 через відділ діловодства суду від представника стягувача надійшла скарга на дії державного виконавця Голосіївського ВДВС.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 призначено судове засідання для розгляду скаргу Антимонопольного комітету України на 22.01.25.

31.12.2024 через систему «Електронний суд» від боржника надійшла скарга на дії державного виконавця.

Разом з тим, з 27.12.2024 по 12.01.2025 суддя Літвінова М.Є. перебувала у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 призначено судове засідання для розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" на дії державного виконавця на 27.01.2025.

21.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" надійшла заява про відвід судді Літвінової М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 відмовлено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" про відвід судді Літвінової М.Є. від розгляду справи №910/8361/18.

У судовому засіданні 22.01.2025 представник боржника заявив усне клопотання про самовідвід судді Літвінової М.Є. на підставі до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006, а саме: суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд, 22.01.2022 у судовому засіданні розглянувши усне клопотання про самовідвід судді Літвінової М.Є., зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

На переконання скаржника, наявність підстави, які зумовлюють самовідвід судді, які передбачені п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року.

Частиною першою статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що вичерпний перелік обставин, зазначених у пункті 5 частини 1 статті 35 ГПК України, чинним законодавством не визначено і тому вирішення питання про визнання певних обставин тими обставинами, про які йдеться в наведеній вище нормі цього Кодексу, є оціночною категорією.

Суд неодноразово наголошував, що посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або/та сумніви у об`єктивності судді.

Суд виходить з того, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, стаття 6 Конвенція вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім».

За усталеною практикою ЄСПЛ безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з:

(І) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та

(ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключи ти будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (пункти 28, З0 рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993 та «Веттштайн проти Швейцарії», заява N33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

За суб`єктивним критерієм «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного» (пункти 49, 50 рішення у справі «Білуха проти України», заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів:

- чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. пункти 27, 28, З0 рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993; пункт 42 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, N 33958/96, ЄСПЛ 2000-ХІІ);

- чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 64 рішення у справі «Бочан проти України», N7577/02 від 03.05.2007);

- окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 у справі «Газета «Україна-центр» проти України»);

- чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (пункт 38 рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

Суд також виходить із того, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки, поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. пункт 119 рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. пункт 32 рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»(Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

Суд ураховує, що у цьому аспекті навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 26.10.1984, Series А, N 86).

Суд наголошує, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для самовідводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, доводи представника боржника щодо наявності сумнів про неупередженості судді Літвінової М.Є., не є підставою для самовідводу у розумінні пункту 5 частини першої статті 35 ГПК України.

Суд виходить з того, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного», а заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували, що суддя Літвінової М.Є. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи, або/та/чи існують переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо її безсторонності або/та/чи існування наявності фактів, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суді, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу та не є і не може викликати сумніви щодо безсторонності та неупередженості судді, і не свідчать, що у цьому контексті за цими доводами та обставинами, є питанням довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі, а також для того щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача виникли сумніви у неупередженості судді.

Згідно зі ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід (самовідводу) суд постановляє ухвалу.

З огляну на вищевикладене, суд вважає, що скаржником не наведено аргументовано обґрунтованих підстав вважати суддю Літвіновою М.Є. упередженою, у зв`язку із цим усне клопотання про самовідвід судді не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 35, 39, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні усного клопотання про самовідвід судді Літвінової М.Є. - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано: 27.01.2025.

Суддя М.Є. Літвінова