РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2025Справа № 910/3070/21 (910/14307/23)
За заявою ОСОБА_1

про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 № 910/3070/21 (910/14307/23) за нововиявленими обставинами

у межах справи № 910/3070/21 (910/14307/23)

За позовом Акціонерного товариства "Асвіо Банк" (14000, м. Чернігів, вул. Преображенська,2, ідентифікаційний номер 09809192)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості в межах покладеної солідарної відповідальності.

в межах справи №910/3070/21

За заявою Акціонерного товариства "Асвіо Банк" (14000, м. Чернігів, вул. Преображенська,2, ідентифікаційний номер 09809192)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет" (04166, м. Київ, провулок Тбіліський, 1, ідентифікаційний номер 31956217)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники учасників:

від заявника - Андрієнко П.В.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/3070/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 року, задоволено заяву ліквідатора про покладення солідарної відповідальності на керівника. Визнано ОСОБА_1 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет".

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Асвіо Банк" до ОСОБА_1 про стягнення 3 432 676,75грн. заборгованості в межах покладеної солідарної відповідальності в порядку п.2 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Асвіо Банк" (14000, м. Чернігів, вул. Преображенська,2, ідентифікаційний номер 09809192) 3 432 676 (три мільйони чотириста тридцять дві тисячі шістсот сімдесят шість) грн.75 коп. боргу.

На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано наказ №910/3070/21 (910/14307/23) від 30.11.2023.

До суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 № 910/3070/21 (910/14307/23) за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2024 заяву ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 № 910/3070/21 (910/14307/23) за нововиявленими обставинами залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання:- судового рішення від 04.10.2024, про перегляд якого подано заяву;-доказів, що підтверджують наявність нововиявленої обставини (постанови Верховного Суду від 19.11.2024 у справі №910/3070/21.

До Господарського суду міста Києва надійшли докази усунення недоліків, встановлених в ухвалі суду від 20.12.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2025 відкрито провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 № 910/3070/21 (910/14307/23) за нововиявленими обставинами. Розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 22.01.2025. Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його заяви щодо зупинення стягнення на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 30.11.2023 у справі №910/3070/21 (910/14307/23).

У судовому засіданні 22.01.2025 представник заявника підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Розглянувши заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку про наступне.

Статтею 320 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності переглянути прийняті ними судові рішення, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили за нововиявленими обставинами.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх існування на час розгляду справи; те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Лише за умови одночасного існування цих трьох нерозривно пов`язаних ознак, суд може визнати наведені заявником обставини нововиявленими.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Суди вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 910/8113/16, постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 908/1043/17, від 28.10.2021 у справі № 910/1645/19.

Як установлено судом, Акціонерне товариство "Асвіо Банк" зверталося до Господарського суду міста Києва у справі № 910/3070/21 (910/14307/23) із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3 432 676,75грн. заборгованості в межах покладеної солідарної відповідальності в порядку п.2 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі № 910/3070/21 (910/14307/23) позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Асвіо Банк" 3 432 676,75 грн. боргу.

При ухваленні вказаного рішення суду встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 задоволено заяву ліквідатора про покладення солідарної відповідальності на керівника. Визнано ОСОБА_1 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет".

При цьому, ухвалою попереднього засідання від 27.10.2021 у справі № 910/3070/21 визнано, зокрема, Акціонерне товариство "Асвіо Банк" із грошовими вимогами на суму 3 357 514,75 грн., з яких: 76 700,00 грн. - вимоги першої черги, 3 067 847,63 грн. - вимоги четвертої черги, 212 967,12 грн. - вимоги шостої черги.

Отже, суд при ухваленні рішення в справі № 910/3070/21 (910/14307/23) дійшов до обґрунтованого висновку, що Акціонерне товариство "Асвіо Банк" має право вимоги до ОСОБА_1 в частині вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів у сумі 3 432 676,75 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі № 910/3070/21 залишено без змін.

Разом із цим, постановою Верховного Суду від 19.11.2024 ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.07.2023, а також постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 скасовано, справу № 910/3070/21 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Частиною 4 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі № 910/3070/21 щодо визнання ОСОБА_1 солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет", про що стало відомо після набрання законної сили в межах справи № 910/3070/21 (910/14307/23), є істотною для даної справи обставиною в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України.

Отже, здійснюючи перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі № 910/3070/21 (910/14307/23) за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з абзацом другим частини 6 статті 34 КУзПБ, якщо органи управління боржника допустили порушення цих вимог, вони несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення органами управління боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб.

За змістом наведених норм солідарна відповідальність керівника боржника - це вид спеціальної цивільно та господарсько-правової відповідальності, відповідно до якої при здійсненні провадження у справі про банкрутство керівник боржника, який не звернувся до господарського суду у місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності, підлягає притягненню до солідарної відповідальності за незадоволення вимог кредиторів відповідно до заяви кредитора, після виявлення такого порушення ухвалою господарського суду.

Сутність солідарної відповідальності полягає у залученні керівника боржника - юридичної особи щодо якої здійснюється провадження у справі про банкрутство, до солідарного обов`язку з виконання грошових зобов`язань боржника як правового механізму захисту та відновлення прав кредиторів, які будучи своєчасно необізнаними з його вини про стан неплатоспроможності боржника, а саме про суттєву диспропорцію між обсягом зобов`язань боржника і розміром його активів, вступили з ним у правовідносини (хоча могли б не вступати) внаслідок чого позбавлені можливості задовольнити наявні в них вимоги до боржника.

Підставами покладення на керівника боржника солідарної відповідальності є порушення керівником боржника визначеного абзацом першим частини шостої статті 34 КУзПБ обов`язку та строку звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, факт чого за абзацом другим частини шостої вказаної статті встановлюється судом, який здійснює провадження у справі про банкрутство. Будь-яких інших підстав для покладення солідарної відповідальності у справі про банкрутство на керівника боржника КУзПБ не передбачено.

Так, згідно з абзацом 2 частини 6 статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства право на звернення кредиторами своїх вимог до керівника боржника виникає після встановлення ухвалою суду порушення ним приписів абзацу першого цієї норми та його вини у невиконанні обов`язку визначеного цією нормою.

За змістом речення третього абзацу частини 6 статті 34 КУзПБ виявлення порушення керівником боржника приписів визначених абзацом першим цієї норми є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначеної особи.

Отже, із аналізу наведеної правової норми слідує, що передумовою для звернення кредиторів своїх вимог щодо зобов`язань боржника до суб`єкта солідарної відповідальності (керівника / члена органу управління боржника) є розглянуте та вирішене судом питання порушення керівником / органами управління боржника вимог щодо звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі перебування боржника у стані загрози неплатоспроможності із встановленням судом такого порушення та зазначення про це у відповідній ухвалі.

Водночас, ухвала Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 у справі № 910/3070/21 про визнання керівника боржника - ОСОБА_1 , солідарним боржником за незадоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Люнет", скасована за наслідками її перегляду в суді касаційної інстанції.

За наведених обставин, правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 3 432 676,75 грн. заборгованості в межах покладеної солідарної відповідальності в порядку п.2 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства відсутні.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Асвіо Банк" до ОСОБА_1 про стягнення 3 432 676,75 грн. заборгованості в межах покладеної солідарної відповідальності в порядку п.2 ч. 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

При цьому, згідно з частиною 4 статті 325 ГПК України в разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі № 910/3070/21 (910/14307/23) та у зв`язку з цим ухвалити нове рішення у даній справі про відмову в задоволенні позову Акціонерного товариства "Асвіо Банк".

Відтак, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 № 910/3070/21 (910/14307/23) за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 236-240, 320-323, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі № 910/3070/21 (910/14307/23) за нововиявленими обставинами задовольнити.

2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у справі № 910/3070/21 (910/14307/23).

3. Ухвалити нове рішення у справі № 910/3070/21 (910/14307/23), яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.01.2025

Суддя Д.В. Мандичев