УХВАЛА

м. Київ

28.01.2025Справа № 910/835/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнштейн" про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнштейн" до Державної служби геології та надр України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору купівлі-продажу, спеціального дозволу та угоди, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів, в якому просив:

- визнати недійсними результати електронного аукціону, проведеного 09.11.2021 року та оформленого протоколом №SUE001-UA-753 від 24.01.2022 року, переможцем якого обрано Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія", із продажу Спеціального дозволу на користування надрами - Шахтоділянка, виділена по пласту F1 в межах ділянки "Красноармійська перспектива" (номер лоту №SUE001-UA-753);

- визнати недійсним Договір №10/16-21 від 17.02.2022 року купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ кам`яного вугілля Шахтоділянки, виділеної по пласту F1 в межах ділянки "Красноармійська перспектива", яка знаходиться у Покровському районі Донецької області, укладений між Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія";

- визнати недійсним Спеціальний дозвіл на користування надрами №5487 від 23.03.2023 року, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія";

- визнати недійсною Угоду №5487 від 23.03.2023 року про умови користування надрами з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (горючі тверді), укладену між Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія".

Разом з позовом позивачем подано до суду заяву про застосування заходів забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію Спеціального дозволу на користування надрами № 5487, виданого Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" 23.03.2023 року;

- заборонити вчиняти Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" () певні дії, а саме: користуватися надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовища Шахтоділянки, виділеної по пласту F1 в межах ділянки "Красноарміиська перспектива", розташованої на відстані 8,8 км на північний захід від міста Покровськ, Покровського району, Донецької області.

В обґрунтування наявності підстав для застосування заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що позивач внаслідок непослідовних дій Державної служби геології та надр України, був позбавлений права отримати Спеціальний дозвіл на користування надрами -Шахтоділянка, виділена по пласту Fl в межах ділянки "Красноармійська перспектива", розташована на відстані 8,8 км на північний захід від міста Покровськ, Покровського району, Донецької області, вид корисної копалини: кам`яне вугілля, вид користування надрами та строк, на який надається дозвіл: геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ, 5 років, натомість Спеціальний дозвіл на користування надрами № 5487 від 23.03.2023 року видано Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" на підставі Договору № 10/16-21 від 17.02.2022 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року у справі № 320/7348/23 залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України в частині невидачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Файнштейн" спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ кам`яного вугілля Шахтоділянки, виділеної по пласту F1 в межах ділянки "Красноармійська перспектива", яка знаходиться у Покровському районі Донецької області; визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України від 21.01.2022 року № 34 "Про позбавлення права на отримання спеціального дозволу на користування надрами"; зобов`язано Державну службу геології та надр України видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Файнштейн" спеціальний дозвіл на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ кам`яного вугілля Шахтоділянки, виділеної по пласту F1 в межах ділянки "Красноармійська перспектива", яка знаходиться у Покровському районі, Донецької області.

Крім того, позивач зазначає, що незважаючи на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року у справі № 320/7348/23, за умови невиконання рішення суду Державною службою геології та надр України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" продовжує проводити геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку родовища шахтоділянки, виділеної по пласту F1 в межах ділянки "Красноармійська перспектива", розташованої на відстані 8,8 км на північний захід від міста Покровськ, Покровського району, Донецької області, спеціальний дозвіл щодо користування якої має бути виданий позивачу.

Відтак, позивач стверджує, що зважаючи на ухилення Державної служби геології та надр України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" від виконання судового рішення у справі № 320/7348/23, яке набрало законної сили, а також активне геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія", права на яку мають бути передані позивачу, свідчить про наявність об`єктивних сумнівів щодо сумлінної та законної поведінки відповідачів у разі можливого задоволення Господарським судом міста Києва позовних вимог про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору купівлі-продажу, спеціального дозволу на користування надрами та угоди про умови користування надрами, що істотно ускладнить та унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України закріплено вичерпний перелік заходів забезпечення позову.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина 3 стаття 137 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 2 та 10 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 16.06.2011 року № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання можливому порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому ґарантується виконання судових актів. Цим забезпечується можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Тобто, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У випадку звернення до суду з вимогами немайнового характеру не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиції викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Із врахуванням викладеного вище та враховуючи обґрунтування поданої позивачем заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо необхідності її задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом вище, підставою для звернення до суду з даним позовом для позивача стало невиконання Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року у справі № 320/7348/23 залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року в частині видачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Файнштейн" спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ кам`яного вугілля Шахтоділянки, виділеної по пласту F1 в межах ділянки "Красноармійська перспектива", яка знаходиться у Покровському районі, Донецької області.

Частиною 4 статті 24 Кодексу України про надра визначено, що користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід (у разі його необхідності) або уклав угоду про розподіл продукції, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу та угоди про розподіл продукції.

Відтак, в силу зазначеного вище, враховуючи надані позивачем докази, а також з огляду на дії вчинені відповідачами, зазначене на переконання суду свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній справі та вирішення існуючого спору по суті.

Очевидна небезпека заподіяння шкоди інтересам позивача полягає в тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" продовжує проводити геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку родовища шахтоділянки, виділеної по пласту F1 в межах ділянки "Красноармійська перспектива", розташованої на відстані 8,8 км на північний захід від міста Покровськ, Покровського району, Донецької області, що призведе до неможливості в майбутньому проводити позивачем геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку родовища шахтоділянки, виділеної по пласту F1 в межах ділянки "Красноармійська перспектива", розташованої на відстані 8,8 км на північний захід від міста Покровськ, Покровського району, Донецької області, який за рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року у справі № 320/7348/23 залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 року має переважне право на отримання спеціального дозволу.

Таким чином, дослідивши фактичні обставини, якими позивач обґрунтував необхідність застосування заходів забезпечення позову, надавши повну та всебічну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності забезпечення позову та встановивши, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду (у разі задоволення позову), суд дійшов висновку щодо наявності підстав для їх застосування.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною 8 статті 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до частини 1 статті 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Файнштейн" про забезпечення позову задовольнити повністю.

З метою забезпечення позову зупинити дію Спеціального дозволу на користування надрами № 5487, виданого Державною службою геології та надр України (03057, місто Київ, вулиця Цедіка Антона, будинок 16; ) Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" (85302, Донецька область, Покровський район, місто Покровськ, вулиця Прокоф`єва, будинок 111; ) 23.03.2023 року; заборонити вчиняти Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська вуглевидобувна компанія" (85302, Донецька область, Покровський район, місто Покровськ, вулиця Прокоф`єва, будинок 111; ) дії, а саме: користуватися надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовища Шахтоділянки, виділеної по пласту F1 в межах ділянки "Красноарміиська перспектива", розташованої на відстані 8,8 км на північний захід від міста Покровськ, Покровського району, Донецької області.

Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 27.01.2025 року, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 27.01.2028 року.

Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Файнштейн" (04052, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 13, секція 1, офіс 1; ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна