ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" січня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/82/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКАН", Ужгород (вх. №02.3.1-05/92/25 від 27.01.2025 р.) про вжиття заходів забезпечення позову

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРКАН", Ужгород

відповідач Приватне підприємство "РИТМ 2011", м. Харків

За участю представників: не викликались

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРКАН", Ужгород звернулося до Господарського суду Закарпатської області із заявою (вх. №02.3.1-05/92/25 від 27.01.2025 р.) про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Виконавчому комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю видавати Приватному підприємству «РИТМ 2011» дозвіл на виконання будівельних робіт незалежно від класу наслідків, визначних у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» по об`єкту «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (Літери 1; 2; 3; 4; 5; 6; 7; 8; 9; 10; 11; 25-26; 27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород;

- заборони Виконавчому комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати дії, пов`язані з реєстрацією в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва дозволу на виконання будівельних робіт, змін та коригування раніше створеної проектної документації по об`єкту «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (Літери 1; 2; 3; 4; 5; 6; 7; 8; 9; 10; 11; 25-26; 27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород;

- заборони органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «РИТМ 2011» та знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025 головуючим суддею для розгляду справи №907/82/25 визначено суддю Ремецькі О.Ф.

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що ТОВ «МАРКАН» є власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вулиця Мукачівська, 44, загальною площею 0.9543 га за кадастровим номером :10:001:0156. Дана земельна ділянка знаходиться суміжно із наступними земельними ділянками, які належать на праві власності ПП «РИТМ 2011»: земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0271, площею 0,102 га, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташована за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44; земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0276, площею 0,3703 га, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташована за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44; земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0272, площею 0,1544 га, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розташована за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44.

Під час здійснення ТОВ «МАРКАН» збору вихідних даних для проектування, а саме геодезичних вишукувань було виявлене, що ПП «РИТМ 2011» самочинно використало частину земельної ділянки ТОВ «МАРКАН» з кадастровим номером :10:001:0156, для розміщення свого будівельного матеріалу та зведення споруд під час здійснення будівельних робіт з реконструкції свого нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровими номером :10:001:0271. Загальна площа використаної ПП «РИТМ» земельної ділянки ТОВ «МАРКАН» складає 0,0102 га.

При цьому, станом на момент виявлення факту виконання будівельних робіт ПП «РИТМ 2011» з реконструкції існуючих будівель (09 липня 2024 року) в Реєстрі будівельної діяльності була відсутня інформація щодо наявності у ПП «РИТМ 2011» дозволу на виконання будівельних робіт, що підтверджується інформацією, зазначеною у листі Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) від 19.07.2024р. №4237/26/13-24, в якому зазначено, що 27.06.2024 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради було відмовлено у видачі дозволу ПП «РИТМ 2011» на виконання будівельних робіт з реконструкції з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (літери 1- 11;25-26; 27) під адміністративно-побутовий комплекс по вул. Мукачівський, 44 у м. Ужгород, а також інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

Управлінням державного архітектурно будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради було видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 17 липня 2024 року № ЗК56, а саме реконструкцію з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (літери 1;2;3;4;5;6;7;8;9;10;11;25-26;27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород.

З огляду на наведене ТОВ «МАРКАН» у вересні 2024 року звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Управління державного архітектурного управління Виконавчого комітету Ужгородської міської про визнання протиправними дій щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт на будівництво ПП «РИТМ 2011» об`єкту «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (Літери 1;2;3;4;5;6;7;8;9;10;11;25-26;27) під адміністративно-побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород» за класом наслідків СС2 за реєстраційним номером ЗК56 від 17 липня 2024 року та скасування вказаного дозволу.

Крім того, з метою захисту свого порушеного права на забудову власної земельної ділянки, ТОВ «МАРКАН» 03 грудня 2024 року звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до ПП «РИТМ 2011» та виконавчого комітету Ужгородської міської ради з позовом про визнання незаконним рішення про видачу ПП «РИТМ 2011» дозволу на виконання будівельних робіт від 17 липня 2024 року № ЗК56.

12 грудня 2024 року вказаний дозвіл було анульовано, у зв`язку з чим Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було подано заяву про закриття провадження у справі 260/6394/24 у зв`язку з відсутністю предмету спору.

23 січня 2025 року ТОВ «МАРКАН» з інформації, розміщеної на офіційному порталі ДІЯ, стало відомо, що 21 січня 2025 року Приватне підприємство «РИТМ 2011» звернулось до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Ужгородської міської ради з заявою на отримання дозволу на виконання будівельних робіт, а саме реконструкцію з розширенням та надбудовою 3- го поверху існуючих виробничих будівель (літери 1;2;3;4;5;6;7;8;9;10;11;25-26;27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород.

Таким чином, за доводами заявника ПП «РИТМ 2011» для отримання нового дозволу на виконання будівельних робіт було подано ті ж самі документи, що і у липні 2024 року для отримання попереднього дозволу, зокрема та ж сама проектна документація.

Вказані обставини на думку ТОВ «МАРКАН» свідчать, що ПП «РИТМ 2011» умисно вчиняє відповідні дії з метою перешкоджання ТОВ «МАРКАН» у реалізації права на судовий захист у розумні строки, оскільки у випадку отримання ПП «РИТМ 2011» нового ідентичного дозволу на виконання тих самих будівельних робіт ТОВ «МАРКАН» буде вимушено звертатись до суду з новим позовом. Тобто, ПП "РИТМ 2011" діє не добросовісно по відношенню до ТОВ "МАРКАН" як сміжного землевласника та грубо порушує правила добросусідства.

Наведене, на думку представника заявника, свідчать про те, що є наявною фактична необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Забезпечення позову врегульовано главою 10 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2)забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3)встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6)зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7)передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10)іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Аналогічний правовий висновок викладено у п. 29 постанови Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №50/790-43/173, а також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі №910/27779/14.

Згідно з п. 2, 4 ч. 1, ч. 11 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів, доданих до заяви, станом на момент виявлення ТОВ «МАРКАН» факту виконання будівельних робіт ПП «РИТМ 2011» з реконструкції існуючих виробничих будівель (09.07.2024) в Реєстрі будівельної діяльності не було інформації щодо наявності у ПП «РИТМ 2011» дозволу на виконання будівельних робіт.

Отже, звертаючись із позовом у даній справі ТОВ «МАРКАН» фактично стверджує, що ПП «РИТМ-2011» без наявності відповідного дозволу розпочало будівництво на земельній ділянці ТОВ «МАРКАН», а в подальшому (після одержання такого дозволу про початок будівельних робіт на власних земельних ділянках) продовжило таку самовільну забудову з виходом за межі геометричних розмірів фундаментів належного йому на праві власності об`єктів нерухомості, тобто, в тому числі, за рахунок земельної ділянки що належить ТОВ «МАРКАН», яка не була відведена для цієї мети.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Суд зазначає, що предметом можливих позовних вимог ТОВ «МАРКАН» є вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих ПП «РИТМ 2011» споруд на належній ТОВ «МАРКАН» земельній ділянці.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в процесі вирішення можливого спору судом має бути надана оцінка доводам позивача як щодо здійснення відповідачем самочинного будівництва так і щодо самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «МАРКАН».

Однак сама можливість, ПП «РИТМ 2011» на підставі заяви від 21 січня 2025 року отрмати новий дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (літери 1- 11;25-26; 27) під адміністративно-побутовий комплекс по вул. Мукачівський, 44 у м. Ужгород, та зареєструвати право власності на завершений об`єкт, у тому числі на ту його частину, яка можливо розташована на належній ТОВ «МАРКАН» земельній ділянці, як і здійснити її відчуження на користь третіх осіб є беззаперечним твердженням того, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном, яке в будь-який момент може бути введено в експлуатацію) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 та п. 5.18 постанови Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 06.12.2023 у справі №917/805/23).

Підсумовуючи, суд доходить висновку про існування взаємозв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову у вигляді - заборони Виконавчому комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю видавати Приватному підприємству «РИТМ 2011» дозвіл на виконання будівельних робіт незалежно від класу наслідків, визначних у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» по об`єкту «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (Літери 1; 2; 3; 4; 5; 6; 7; 8; 9; 10; 11; 25-26; 27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород;

- заборони Виконавчому комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати дії, пов`язані з реєстрацією в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва дозволу на виконання будівельних робіт, змін та коригування раніше створеної проектної документації по об`єкту «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (Літери 1; 2; 3; 4; 5; 6; 7; 8; 9; 10; 11; 25-26; 27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород;

- заборони органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «РИТМ 2011» та знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1) та можливим предметом спору.

Зазначені вище заходи забезпечення позову за своїм змістом не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог по суті спору.

Під час вирішення питання про вжиття згаданих вище заходів забезпечення позову суд враховував, що такими заходами не порушуються права осіб, які не є учасниками судового процесу, та не застосовуються обмеження, які не пов`язані з предметом спору.

При цьому, суд, з врахуванням приписів статті 141 ГПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність обставин, з якими законодавець пов`язує необхідність застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно частині 6 статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Згідно ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Крім того, відповідно до частин 1, 4 статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Водночас, за змістом диспозитивної норми статті 141 ГПК України пред`явлення особі, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, вимог забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), є правом, а не обов`язком господарського суду (наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2018 по справі №916/2851/17 та від 26.11.2018 у справі №904/2925/18), так само як і питання зустрічного забезпечення може бути вирішено судом в ухвалі про зустрічне забезпечення позову, винесеній за результатами розгляду клопотання відповідача про зустрічне забезпечення, що відповідає принципу змагальності сторін, закріпленому статтею 13 цього Кодексу.

Відтак, у даному випадку незазначення в даній ухвалі про вирішення питання зустрічного забезпечення не можна вважати процесуальним порушенням, оскільки з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення.

З огляду на викладене та керуючись статтями 7 КУзПБ, 27-30, 136-140, 234, 235 ГПК України, господарський суд Закарпатської області, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКАН", Ужгород (вх. №02.3.1-05/92/25 від 27.01.2025 р.) про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

2. До набрання рішенням Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/82/25 законної сили вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Виконавчому комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю видавати Приватному підприємству «РИТМ 2011» дозвіл на виконання будівельних робіт незалежно від класу наслідків, визначних у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» по об`єкту «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (Літери 1; 2; 3; 4; 5; 6; 7; 8; 9; 10; 11; 25-26; 27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород;

- заборони Виконавчому комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю здійснювати дії, пов`язані з реєстрацією в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва дозволу на виконання будівельних робіт, змін та коригування раніше створеної проектної документації по об`єкту «Реконструкція з розширенням та надбудовою 3-го поверху існуючих виробничих будівель (Літери 1; 2; 3; 4; 5; 6; 7; 8; 9; 10; 11; 25-26; 27) під адміністративно побутовий комплекс по вул. Мукачівська №44 у м. Ужгород;

- заборони органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «РИТМ 2011» та знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1).

3. Дана ухвала набирає законної сили з 31.01.2025, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 31.01.2028.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКАН» (88000, м. Ужгород, вул. Мукачівська, 44, )

Боржник: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю (88000, м. Ужгород, площа Поштова, буд. 3, )

6. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Ф. Ремецькі