УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

м. Київ

03.02.2025Справа № 910/695/25

Суддя Господарського суду міста Києва Курдельчук І.Д., дослідивши матеріали позовної заяви (вх. №695/25 від 21.01.2025) Державного підприємства «Медичні закупівлі України» (вул. Грушевського, 7, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 42574629) до Компанії M.Biotech Limited (Gladstone House, 77-79 High Street, Egham, TW20 9HY, Surrey, United Kingdom; Company № 5918834) про стягнення 264 527, 64 грн, без виклику та повідомлення сторін

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Медичні закупівлі України» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії M.Biotech Limited про стягнення 264 524, 64 грн попередньої оплати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору про закупівлю № 09/137-06/2022 від 24.06.2022 позивач здійснив передоплату товару на суму 61 297 562,98 грн на придбання валюти по курсу 36,9343 грн/долар та перераховано М.Біотек Лімітед в сумі 1 659 637,87 доларів США. Відповідач поставив позивачу фармацевтичну продукцію (ліки) на суму 32 397 202, 26 грн, водночас, повернув позивачу передоплату на суму 28 635 833, 08 грн. Отже, за твердженнями позивача, відповідач має повернути передплату позивачеві на суму 264 527, 64 грн з розрахунку 28 900 360, 72 грн (різниця між авансом та сумою фактично поставленого товару) - 28 635 833, 08 грн (сума, повернута відповідачем).

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі, а виходячи з приписів статті 12 Господарського процесуального кодексу України та те, що ціна позову не перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач - Компанія M.Biotech Limited є нерезидентом України та знаходиться на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.

Згідно частиною 1 статті 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 367 ГПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії регламентується Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (далі Конвенція), учасниками якої є Україна та Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії.

У відповідності до статті 1 Конвенції, остання застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Відповідно до статті 10 Конвенції, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Відповідно до статті 15 Конвенції якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції і якщо відповідач не з`явився, то судове рішення не може бути винесене, поки не буде встановлено, що: a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території, b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Окрім цього, згідно зі статтею 15 Конвенції кожна договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

З інформації, розміщеної на офіційному сайті Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права hcch.net слідує, що Нотою, датованою 17.11.1967, уряд Сполученого Королівства Великобританії, не заперечує проти способів передачі документів, передбачених статтею 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Позовну заяву з додатками позивач направив на електронну пошту відповідача у відповідь на прохання направити позов з текстом на електронну адресу: ; , що підтверджується долученим до позовної заяви витягом із електронної пошти позивача.

Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через за стосунки месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами (Постанова ВП ВС від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21).

Щодо електронних доказів широко застосовується й доктрина «листа у відповідь». Якщо доведено, що лист чи повідомлення було відправлено певній особі, то повідомлення, яке є відповіддю, вважатиметься автентичним без додаткових доказів. Адже малоймовірно, що хтось окрім цієї особи, може отримати та відповісти на повідомлення з урахуванням його змісту, обговорюваних деталей (Постанова КГС ВС від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21).

Відтак, враховуючи, що позовну заяву з додатками позивачем направлено безпосередньо на електронну адресу відповідача, враховуючи застереження країн-учасниць Конвенції (джерело - офіційний сайт Постійного бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права www.hcch.net), суд вважає за можливе направити відповідачу процесуальні документи безпосередньо поштою за кордон для його належного повідомлення.

Водночас, враховуючи те, що договір укладено в тому числі на англійській мові у суду є підстави припускати, що відповідач не володіє українською мовою, що свідчить про необхідність надання позивачем нотаріально посвідченого перекладу даної ухвали.

Керуючись статтями 12, 176, 234, 247, 250, 365 та 367 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

3. Зобов`язати Державне підприємство «Медичні закупівлі України» у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати її нотаріально засвідчений переклад на англійську мову у двох примірниках.

3.1. Зобов`язати Державне підприємство «Медичні закупівлі України» у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати копію Банківської гарантії, виданої на виконання умов договору про закупівлю від 24.06.2022 № 09/137-06/2022 та письмові пояснення щодо застосування положень п. 4.1. договору (постачальник зобов`язаний здійснити поставку продукції за цим Договором у строк до 01 листопада 2022 року включно) в частині строку поставки товару.

4. Визначити строк для подання відзиву на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали, для подання відповіді на відзив та заперечень (якщо такі буде подано) - протягом 5 днів з дня отримання відзиву та/або відповіді на відзив.

5. Заяви по суті справи та з процесуальних питань з доданими до них документами подавати до суду з доказами надіслання/вручення іншим учасникам справи.

6. Запропонувати сторонам вжити можливих заходів до врегулювання спору мирним шляхом.

7. Повідомити учасників справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

7.1. Повідомити учасників справи про подання до суду заяв/клопотань окремим документом.

7.2. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала набрала законної сили 03.02.2025 та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 03.02.2025, у зв`язку з непрацездатністю судді.

Суддя Ігор Курдельчук