ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

03 лютого 2025 року Справа № 915/117/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, офіс 912/2; ідентифікаційний код 41328777)

про видачу судового наказу

про стягнення з Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (54001, м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, буд. 5; ідентифікаційний код 08564067)

заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 261224 від 26.12.2024 у розмірі 45162,71 грн,

В С Т А Н О В И В:

24.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 23.01.2025 (вх. № 1134/25) про видачу судового наказу, в якій просить суд:

1. Видати судовий наказ про стягнення з Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (, адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5) заборгованості у розмірі 45 162,71 (Сорок п`ять тисяч сто шістдесят дві гривнi 71 копійка) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ» (Код , Місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, рахунок НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» );

2. Стягнути з Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (, адреса: 54001, м. Миколаїв, вул.. Лагерне поле, 5) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ» (Код , Місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, рахунок НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк») судові витрати у розмірі 302,80 грн. (триста дві гривні вісімдесят копійок) судового збору.

Вимоги заявника ґрунтуються на підставі укладеного між сторонами у письмовій формі Договору про постачання електричної енергії споживачу № 261224 від 26.12.2024 та мотивовані неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за вказаним договором.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з таким:

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За приписами ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

3. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд вважає за необхідне зауважити, що за загальним правилом, при розгляді вимог у порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Таким чином, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, суд має встановити обставини виникнення або порушення права грошової вимоги зокрема, й саме в тій сумі, щодо стягнення якої подано відповідну заяву, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом заяви б/н від 23.01.2025 (вх. № 1134/25) про видачу судового наказу Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ» зазначає, що у відповідності до положень Договору, враховуючи попередньо узгоджені показники щодо обсягу та вартості електричної енергії, Постачальник у грудні 2024 року продав, а Споживач купив 8 740,96 кВт*год електричної енергії на загальну суму 70 962,69 грн. з ПДВ.

Факт продажу електричної енергії Постачальником належної якості, відповідного обсягу та на зазначену вище суму підтверджується Актами купівлі-продажу електричної енергії № 0000-00465 від 26.12.2024 р. та № 0000-00466 від 31.12.2024р.

На підставі Акта купівлі-продажу електричної енергії № 0000-00466 від 31.12.2024р. Постачальником оформлено та виставлено Рахунок на оплату від 31.12.2024р. № 414, який повинен бути оплачений.

Однак, у порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України, Відповідач не виконав своїх обов`язків, не здійснив оплату проданої Позивачем електричної енергії.

На підтвердження наявності у Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» відповідної заборгованості заявником надано суду:

- копію Договору про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № 261224 від 26.12.2024, відповідно до предмету якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ», як постачальник зобов`язалося постачати споживачу у 2024 році Електричну енергію, без розподілу, код 09310000-5 Електрична енергію за ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника (далі електрична енергія / товар / електроенергія), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього договору. За змістом п. 2.2 Договору обсяг закупівлі електричної енергії за цим Договором становить 3177,96 кВт*год.;

- копію Акту купівлі-продажу електричної енергії № ЕІ00-000465 від 26.12.2024 (період постачання: грудень 2024 р.) щодо обсягу поставленої енергії 3 177,960 КВт*год на суму 25 799,98 грн (акт скріплено підписами та печатками постачальника та споживача);

- копію рахунку на оплату № 413 за грудень 2024 року щодо обсягу поставленої енергії 3 177,96 кВт*год на суму 25 799,98 грн;

- копію Акту купівлі-продажу електричної енергії № ЕІ00-000466 (період постачання: грудень 2024 р.) щодо обсягу поставленої енергії 5 563,000 КВт*год на суму 45 162,71 грн (акт скріплено підписом та печаткою постачальника);

- копію рахунку на оплату № 414 за грудень 2024 року щодо обсягу поставленої енергії 5 563 кВт*год на суму 45 162,71 грн;

Судом встановлено, що умовами п. 5.6 Договору про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу № 261224 від 26.12.2024 сторони передбачили, що оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника за умови надання постачальником у строк до 12-го числа місяця, наступного за розрахунковим, акта приймання-передачі (акт прийняття-передавання / акт прийому-передачі) та рахунка, у тому числі в особистому кабінеті споживача, розміщеному на офіційному веб сайті постачальника.

Водночас, заявником всупереч вищенаведених умов Договору не надано суду доказів, на підтвердження настання обставин, з якими договір пов`язує настання у споживача обов`язку оплати вартості електричної енергії а саме надання постачальником у строк до 12-го числа місяця, наступного за розрахунковим, акта приймання-передачі (акт прийняття-передавання / акт прийому-передачі) та рахунка.

Крім того, суд зауважує, що умовами Договору погоджено обсяги постачання електричної енергії 3177,96 кВт*год., щодо якого між сторонами підписано Акту купівлі-продажу електричної енергії № ЕІ00-000465 від 26.12.2024 на суму 25 799,98 грн.

Матеріали справи не містять доказів існування між сторонами письмового договору щодо постачання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ» Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» електричної енергії обсягом 5 563,000 КВт*год на суму 45 162,71 грн, а акт купівлі-продажу електричної енергії № ЕІ00-000466 (період постачання: грудень 2024 р.) не містить доказів його погодження споживачем.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ» в заявленому розмірі на суму основного боргу 45162,71 грн.

З урахуванням викладених вище обставин та норм процесуального права у сукупності, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ» у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОСЕРВІС ІНВЕСТ» у видачі судового наказу про стягнення з Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 261224 від 26.12.2024 у розмірі 45162,71 грн, за заявою б/н від 23.01.2025 (вх. № 1134/25) про видачу судового наказу у справі № 915/117/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова