ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 лютого 2025 року Справа № 903/33/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши заяву Керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області

про забезпечення позову

у справі за позовом: Керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації

до відповідача-1: Ковельської районної державної (військової) адміністрації, м. Ковель

до відповідача-2: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, м. Луцьк

до відповідача-3: Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, с. Велицьк, Ковельський р-н

до відповідача-4: Фермерського господарства СВІТЛІ ДЖЕРЕЛА, с. Підріжжя, Ковельський р-н

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Ковельське спеціалізоване лісогосподарське товариство «Тур»

про скасування розпоряджень, наказів, рішень, державної реєстрації земельної ділянки та визнання недійсним договору оренди

Встановив: Керівник Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації звернувся з позовом до Ковельської районної державної (військової) адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Велицької сільської ради Ковельського району Волинської області, Фермерського господарства СВІТЛІ ДЖЕРЕЛА та просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Ковельської районної державної (військової) адміністрації від 21.08.2013 №276 в частині надання дозволу на проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території сільських та селищних рад району щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :03:002:0355 площею 10,3928 га;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Ковельської районної державної (військової) адміністрації від 23.12.2013 №464 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території сільських та селищних рад району щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :03:002:0355 площею 10,3928 га;

- визнати незаконним та скасувати п. 33 додатку до Акту приймання-передачі від 27.09.2018 №3-1032/15-18-СГ, затвердженого Наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №3-1032/15-18-СГ від 27.09.2018 Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність;

- визнати незаконним та скасувати рішення Велицької сільської ради Ковельського району від 24.10.2018 №31/8 Про прийняття земельних ділянок з державної власності у комунальну власність Велицької сільської ради об`єднаної територіальної громади в частині прийняття у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га від 02.05.2023, укладений між Велицькою сільською радою Ковельського району та ФГ Світлі джерела;

- усунути перешкоди державі в особі Волинської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га в Державному земельному кадастрі;

- усунути перешкоди державі в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- усунути перешкоди державі в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення шляхом скасування державної реєстрації права оренди ФГ Світлі джерела на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0355, площею 10,3928 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

В обґрунтування позовних вимог прокурор доводить, що незаконним рішенням органів влади спірну земельну ділянку з кадастровим номером: :03:002:0355 незаконно вилучено з лісового фонду, змінено цільове призначення на землі сільськогосподарського призначення та переведено форму власності з державної у комунальну.

Ухвалою суду від 10.01.2025 було вирішено позовну заяву за вх. №01-52/34/25 від 08.01.2025 залишити без руху та надано прокурору строк 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків, а саме надати суду:

- докази доплати судового збору в розмірі 13 970,12 грн.

21.01.2025 через відділ документального забезпечення та контролю суду від керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви за вх.№01-87/60/25, до якої заявник долучив квитанцію про доплату судового збору;

Ухвалою суду від 21.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.02.2025. Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Ковельське спеціалізоване лісогосподарське товариство «Тур».

31.01.2025 від Керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшла заява про забезпечення позову за вх.№01-87/245/25 від 31.01.2025 у якій прокуратура просить суд забезпечити позов шляхом:

- заборони державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви; - заборони державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та його територіальним органам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви; - заборони вчиняти Велицькій сільській раді Ковельського району будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га, в тому числі поділ земельної ділянки, відчуження, передачу в оренду (суборенду), вчиняти будь-які договори, підписувати акти та будь-які інші документи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що на даний час, Велицька сільська рада має можливість здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га, оскільки вказана земельна ділянка визначена у Державному земельному кадастрі як ділянка сільськогосподарського призначення.

Такі дії Велицької сільської ради можуть призвести до неможливості подальшого виконання рішення у разі задоволення позову. Дії, спрямовані на вчинення реєстраційних змін щодо спірної земельної ділянки можуть привести до неможливості зміни позовних вимог під час розгляду справи по суті, що в результаті призведе до незабезпечення судового захисту порушених інтересів держави.

У зв`язку з цим виникла необхідність в забезпеченні поданого позову, шляхом заборони державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га та заборони вчиняти Велицькій сільській раді Ковельського району будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки.

Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та вжиття заходів до забезпечення позову, при цьому виходив із такого.

Виконання судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя. Обов`язковість судового рішення закріплена й у ст. 129 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У рішенні у справі «Продай проти Молдови» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Таким чином, суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду, гарантувати відновлення порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову і виконання постановленого рішення. Для досягнення такої мети в національному законодавстві встановлений інститут забезпечення позову, який покликаний створити належні передумови для виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Застосовані заходи забезпечення позову повинні бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову з позовними вимогами передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати через невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом якого заявник звертається до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Так, у цій справі прокурор звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування розпоряджень, наказів, рішень, визнання недійсним договору оренди та усунення перешкод державі в особі Волинської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га. в Державному земельному кадастрі.

В обґрунтування позовних вимог прокурор доводить, що незаконним рішенням органів влади спірну земельну ділянку з кадастровим номером: :03:002:0355 незаконно вилучено з лісового фонду, змінено цільове призначення на землі сільськогосподарського призначення та переведено форму власності з державної у комунальну.

У випадку звернення до суду з вимогами немайнового характеру має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/8225/20, від 07.10.2021 у справі № 910/2287/21.

На даний час, Велицька сільська рада має можливість здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га, оскільки вказана земельна ділянка визначена у Державному земельному кадастрі як ділянка сільськогосподарського призначення.

Необхідність забезпечення позову обумовлено тим, що такі дії Велицької сільської ради можуть призвести до неможливості подальшого виконання рішення у разі задоволення позову.

Дії, спрямовані на вчинення реєстраційних змін щодо спірної земельної ділянки можуть привести до неможливості зміни позовних вимог під час розгляду справи по суті, що в результаті призведе до незабезпечення судового захисту порушених інтересів держави.

У зв`язку з цим виникла необхідність в забезпеченні поданого позову, шляхом заборони державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га та заборони вчиняти Велицькій сільській раді Ковельського району будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції ЄСПЛ у рішенні у справі «Горнсбі проти Греції» зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні ЄСПЛ від 18.05.2004 у справі «Продай проти Молдови» наголошено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Конвенцією, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає зазначеним вище вимогам ЄСПЛ. Господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Так, у ст. 137 ГПК України міститься вичерпний перелік видів заходів забезпечення позову, який може доповнюватися виключно за рахунок певних заходів забезпечення позову, прямо передбачених Законами України або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №910/7451/21.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що проведення реєстраційних дій (щодо реєстрації прав / обтяжень прав) зупиняється, зокрема на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

При цьому згідно із ч. 2 цієї статті Закону судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З огляду на предмет позову у цій справі та фактичні обставини спірних правовідносин, належним, співмірним та адекватним заходом забезпечення позову буде:

- заборона державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви;

- заборона державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та його територіальним органам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви;

- заборона вчиняти Велицькій сільській раді Ковельського району будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га, в тому числі поділ земельної ділянки, відчуження, передачу в оренду (суборенду), вчиняти будь-які договори, підписувати акти та будь-які інші документи.

Обрані заходи забезпечення позову пов`язані з предметом спору, а отже, існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог. Правові наслідки їх застосування не призведуть до невиправданих і надмірних обмежень прав Велицької селищної ради, однак їх незастосування може спричинити незаконне розпорядження землями.

Відсутність заходів забезпечення даного позову надає можливість відповідачу Велицькій сільській раді здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га.

В результаті поділу вказаної земельної ділянки можливе внесення до Державного земельного кадастру інформації про нові земельні ділянки, що утворились в результаті поділу, а земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0355 площею припинить своє існування як об`єкт цивільних прав.

Заходи забезпечення позову є тимчасовими, їх дія пов`язана з перебуванням справи у провадженні суду. У цей період відповідні заходи мають легітимну мету, прямо передбачену національним законодавством.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

У силу вимог ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 144 ГПК України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 136-137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд,-

ухвалив:

1. Заяву Керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області від 31.01.2025 за вх.№01-87/245/25 про забезпечення позову задоволити.

2. Заборонити державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви.

3. Заборонити державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та його територіальним органам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви.

4. Заборонити вчиняти Велицькій сільській раді Ковельського району будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0355 площею 10,3928 га, в тому числі поділ земельної ділянки, відчуження, передачу в оренду (суборенду), вчиняти будь-які договори, підписувати акти та будь-які інші документи.

Стягувач: Волинська обласна прокуратура (місто Луцьк, вулиця Винниченка, 15, ).

Боржник: Велицька сільська рада Ковельського району (45081, Волинська область, село Велицьк, вул. Перемоги, будинок 87, ).

5. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 03 лютого 2025 року.

6. Ухвала суду дійсна для пред`явлення до виконання до 04.02.2028.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду підписана 03.02.2025.

Суддя В. М. Дем`як