ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2025 р. Справа № 918/1097/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А.,

за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій"

до Комунального підприємства "Рівнекнига" Рівненської обласної ради

про стягнення заборгованості в сумі 94 982 грн 51 коп.,

у судове засідання учасники справи не з`явилися.

Відповідно до частини 3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Рівнекнига" Рівненської обласної ради (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 94 982 грн 51 коп., з яких: 60 919 грн 59 коп. - основний борг, 4 396 грн 01 коп. - інфляційні втрати, 2 009 грн 36 коп. - 3% річних, 21 565 грн 59 коп. - пеня та 6 091 грн 96 коп. - 10% штрафу.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" просить стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 3 028 грн 00 коп. В позовній заяві зазначено, що у зв`язку з судовим розглядом позивач поніс судові витрати в розмірі 3 028 грн 00 коп.

До позовної заяви позивачем долучено платіжну інструкцію від 26.11.2024 року № 1283 про оплату судового збору за подання даної позовної заяви до Господарського суду Рівненської області в розмірі 3 028 грн 00 коп.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору поставки від 1 лютого 2018 року № 03/18, а саме зобов`язань щодо здійснення в повному обсязі оплати за поставлений товар в сумі 60 919 грн 59 коп. в строки, встановлені умовами договору, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі. Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем з посиланням на п. 6.2. вказаного договору заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 21 565 грн 59 коп. та штрафу у розмірі 6 091 грн 96 коп. Крім того у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 009 грн 36 коп. та інфляційних втрат у розмірі 4 396 грн 01 коп.

Ухвалою суду від 9 грудня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із узгодженням зазначеної ціни позову у вступній частині позовної заяви з сумами стягнення, заявленими у прохальній частині позовної заяви.

12 грудня 2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків, до якої, крім іншого, додано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи призначено на 27 січня 2025 року на 10:00 год.

Позивач у судове засідання 27 січня 2025 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 17.12.2024 року, до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" (а.с. 61). В той час в позовній заяві позивач просить справу розглянути в спрощеному позовному провадженні без участі позивача.

Крім того відповідач у судове засідання 27 січня 2025 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою за підписом відповідального працівника суду про доставку електронного листа, а саме ухвали суду від 17.12.2024 року, до електронного кабінету Комунального підприємства "Рівнекнига" (а.с. 62). В той час про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи клопотання позивача та належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 27.01.2025 року, а також не повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 27 січня 2025 року судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

1 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" (далі - Постачальник) та Комунальним підприємством "Рівнекнига" Рівненської обласної ради (далі - Покупець) укладено договір поставки (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується систематично поставляти і передавати у власність Покупцю для подальшої реалізації книжкову продукцію (далі - Товар) відповідно до поданих Покупцем Замовлень, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар у порядку і на умовах, передбачених Договором.

Постачальник зобов`язується прийняти від Покупця Замовлення на поставку Товару, здійснити поставку (пункт 2.1. Договору).

Ціна, асортимент та інші характеристики Товару, що поставляється, остаточно визначаються у видатковій накладній (пункт 2.4. Договору).

Згідно п. 4.1. Договору, ціна на Товар формується в українській національній валюті та вказується у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору, оплата за поставлений Постачальником Товар здійснюється Покупцем не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати отримання Товару Покупцем.

У відповідності до п. 4.3. Договору, один раз у квартал Сторони здійснюють звірку взаємних розрахунків, про що складають відповідний Акт. Покупець зобов`язаний підписати такий Акт, надісланий Постачальником, протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання та надіслати його на адресу Постачальника. У випадку неотримання Постачальником від Покупця підписаного зі сторони Покупця Акту звірки взаєморозрахунків, такий Акт вважається підписаним зі сторони Покупця з моменту його отримання Покупцем.

В пункті 5.1. Договору сторони погодили, що приймання Товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем в момент отримання Товару.

Сторони несуть повну майнову відповідальність за збитки, що сталися внаслідок невиконання або часткового невиконання сторонами зобов`язань за договором відповідно до чинного законодавства України (пункт 6.1. Договору).

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що за несвоєчасний розрахунок відповідно до п. 4.2. Договору Покупець сплачує Постачальнику:

а) штраф в розмірі 10% вартості одержаного і неоплаченого Товару;

б) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такого прострочення, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 року (пункт 8.1. Договору).

Відповідно до п. 8.2. Договору, якщо за один місяць до дня закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору такий договір вважається пролонгований на 1 (один) рік на тих самих умовах, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками юридичних осіб.

Як зазначено в позовній заяві, на виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу товар на загальну суму 653 752 грн 76 коп. Однак, порушуючи умови Договору, відповідач не в повному обсязі розрахувався за отриманий товар.

Станом на момент складання претензії № 1 борг відповідача складав 60 919 грн 59 коп.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу товар на загальну суму 62 324 грн 64 коп., що підтверджується видатковими накладними від 7 лютого 2023 року № РН-000227у на суму 21 125 грн 52 коп., від 7 лютого 2023 року № РН-000228у на суму 3 920 грн 40 коп., від 7 лютого 2023 року № РН-000229у на суму 4 604 грн 40 коп. та від 20 листопада 2023 року № РН-001891у на суму 32 674 грн 32 коп. (а.с. 20-23).

Судом встановлено, що зазначені видаткові накладні підписані сторонами, їх підписи скріплені печатками юридичних осіб.

Як зазначено в позовній заяві, борг відповідача за видатковою накладною від 7 лютого 2023 року № РН-000227у становить 19 720 грн 47 коп.

25 жовтня 2024 року позивач направив відповідачу претензію № 1 про сплату заборгованості (а.с. 24-34, докази надіслання - а.с. 35), яка залишена Комунальним підприємством "Рівнекнига" без відповіді та задоволення.

Як зазначив позивач, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати за поставлений товар, у зв`язку із чим, за останнім рахується заборгованість в розмірі 60 919 грн 59 коп.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом у даній справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між позивачем та відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, умовами договору поставки від 1 лютого 2018 року № 03/18 визначено порядок та строк оплати товару.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що оплата за поставлений Постачальником Товар здійснюється Покупцем не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати отримання Товару Покупцем.

Позивачем було передано відповідачу товар на загальну суму 62 324 грн 64 коп., що підтверджується видатковими накладними від 7 лютого 2023 року № РН-000227у на суму 21 125 грн 52 коп., від 7 лютого 2023 року № РН-000228у на суму 3 920 грн 40 коп., від 7 лютого 2023 року № РН-000229у на суму 4 604 грн 40 коп. та від 20 листопада 2023 року № РН-001891у на суму 32 674 грн 32 коп.

Враховуючи умови п. 4.2. Договору у відповідача виник обов`язок з оплати за поставлений товар:

- за видатковими накладними від 7 лютого 2023 року № РН-000227у, № РН-000228у та № РН-000229у з 08.02.2023 року по 10.04.2023 року включно (зважаючи на те, що останній день строку припадав на 08.04.2023 року - суботу, наступний за ним 09.04.2023 року - неділя, то строк виконання зобов`язання з оплати товару відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України переноситься на наступний робочий - 10.04.2023 року). Відтак, з 11 квітня 2023 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за вказаними накладними;

- за видатковою накладною від 20 листопада 2023 року № РН-001891у з 21.11.2023 року по 19.01.2024 року включно. Відтак, з 20 січня 2024 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за вказаною накладною.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням п. 4.2. Договору та положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару.

Незважаючи на умови договору, відповідач не здійснив відповідних розрахунків за поставлений товар у встановлені договором строки.

Судом встановлено, що у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення по оплаті поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" товару на загальну суму 60 919 грн 59 коп.

За таких обставин, враховуючи, що факт поставки позивачем товару на виконання умов договору поставки від 1 лютого 2018 року № 03/18 підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав, то за відсутності доказів оплати зі сторони відповідача поставленого товару, позовні вимоги про стягнення з Комунального підприємства "Рівнекнига" основного боргу в сумі 60 919 грн 59 коп. судом визнаються обґрунтованими.

Доказів сплати заборгованості матеріали справи не містять та відповідач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 60 919 грн 59 коп. основного боргу такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки відповідачем допущено порушення зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості поставленого товару, на підставі пункту 6.2. Договору та ст. 625 ЦК України, позивачем здійснено нарахування пені в сумі 21 565 грн 59 коп., штрафу в сумі 6 091 грн 96 коп., 3% річних в сумі 2 009 грн 36 коп. та інфляційних втрат в сумі 4 396 грн 01 коп., які позивач просить суд стягнути з відповідача згідно наданого розрахунку.

Судом встановлено, що відповідач свого грошового зобов`язання у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з умовами пункту 6.2. Договору, за несвоєчасний розрахунок відповідно до п. 4.2. Договору Покупець сплачує Постачальнику:

а) штраф в розмірі 10% вартості одержаного і неоплаченого Товару;

б) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такого прострочення, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення.

Керуючись пунктом 6.2. Договору позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 21 565 грн 59 коп. та 10% штрафу в сумі 6 091 грн 96 коп. Такий розмір пені позивач нарахував за періоди: з 10.04.2023 року по 16.10.2024 року та з 22.01.2024 року по 16.10.2024 року.

Згідно з приписами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з правилами частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені Господарським кодексом України, а саме статтям 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином нарахування штрафних санкцій у період з 2 квітня 2020 року (дата набрання чинності Законом № 540-IX) по 30 червня 2023 року (дата відміни карантину) було можливим у строк понад 6 місяців, що визначено наведеними положеннями законодавства.

Пункт 4.2. Договору передбачає оплату не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати отримання товару.

Враховуючи умови п. 4.2. Договору у відповідача виник обов`язок з оплати за поставлений товар:

- за видатковими накладними від 7 лютого 2023 року № РН-000227у, № РН-000228у та № РН-000229у з 08.02.2023 року по 10.04.2023 року включно (зважаючи на те, що останній день строку припадав на 08.04.2023 року - суботу, наступний за ним 09.04.2023 року - неділя, то строк виконання зобов`язання з оплати товару відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України переноситься на наступний робочий - 10.04.2023 року). Відтак, з 11 квітня 2023 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за вказаними накладними;

- за видатковою накладною від 20 листопада 2023 року № РН-001891у з 21.11.2023 року по 19.01.2024 року включно. Відтак, з 20 січня 2024 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за вказаною накладною.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

А отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом).

Суд, здійснивши перерахунок штрафу, вважає, що наданий розрахунок позивача є арифметично вірним (60 919,59*10% = 6 091,96), а відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Також здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат в сумі 4 396 грн 01 коп. у межах заявлених позивачем періодів, суд дійшов висновку про те, що наданий розрахунок є арифметично вірним, а відтак позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню.

Крім того здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені та відсотків річних суд зазначає наступне.

За видатковими накладними від 7 лютого 2023 року № РН-000227у, № РН-000228у та № РН-000229у пеня може бути нарахована за період з 11 квітня 2023 року по 11 жовтня 2024 року (шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано). Розмір пені за цей період становить 6 682 грн 91 коп. (4 665,92 + 927,58 + 1 089,41). Розмір 3% річних за цими накладними за період з 11 квітня 2023 року по 16 жовтня 2024 року становить 1 286 грн 61 коп. (898,29 + 178,58 + 209,74).

За видатковою накладною від 20 листопада 2023 року № РН-001891у пеня може бути нарахована за період з 20 січня 2024 року по 20 липня 2024 року (шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано). Як вбачається з розрахунку позивача, останнім нарахування пені та відсотків річних здійснено з 22.01.2024 року, а не з 20.01.2024 року. Разом з тим, частиною 2 ст. 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Розмір пені за цей період становить 4 546 грн 73 коп. Розмір 3% річних за цією накладною за період з 22 січня 2024 року по 16 жовтня 2024 року становить 720 грн 44 коп.

Підсумовуючи викладене, загальний розмір пені, який може бути заявлений позивачем за усіма видатковими накладними складає 11 229 грн 64 коп., при заявленому 21 565 грн 59 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення пені в розмірі 21 565 грн 59 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 11 229 грн 64 коп. В частині стягнення пені в сумі 10 335 грн 95 коп. необхідно відмовити.

Загальний розмір процентів річних, який може бути заявлений позивачем за усіма видатковими накладними складає 2007 грн 05 коп., при заявленому 2 009 грн 36 коп.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення 3% річних в розмірі 2009 грн 36 коп. підлягає частковому задоволенню в розмірі 2007 грн 05 коп. В частині стягнення 3% річних в сумі 2 грн 31 коп. необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, а також перевіривши суми заявлених до стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" до Комунального підприємства "Рівнекнига" Рівненської обласної ради є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в частині стягнення основного боргу в сумі 60 919 грн 59 коп., інфляційних втрат в сумі 4 396 грн 01 коп., 3% річних в сумі 2 007 грн 05 коп., пені в сумі 11 229 грн 64 коп. та 10% штрафу в сумі 6 091 грн 96 коп. В частині стягнення 3% річних в сумі 2 грн 31 коп. та пені в сумі 10 335 грн 95 коп. суд відмовляє.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову, позивачем, заявляючи вимогу про стягнення заборгованості, було сплачено 3 028 грн 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.11.2024 року № 1283.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 2 698 грн 42 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 126, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Рівнекнига" Рівненської обласної ради (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, буд. 77, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" (03148, м. Київ, проспект Леся Курбаса, буд. 2-Б, ) 60 919 (шістдесят тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 59 коп. - основного боргу, 4 396 (чотири тисячі триста дев`яносто шість) грн 01 коп. - інфляційних втрат, 2 007 (дві тисячі сім) грн 05 коп. - 3% річних, 11 229 (одинадцять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн 64 коп. - пені, 6 091 (шість тисяч дев`яносто одну) грн 96 коп. - 10% штрафу та 2 698 (дві тисячі шістсот дев`яносто вісім) грн 42 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Арій" про стягнення з Комунального підприємства "Рівнекнига" Рівненської обласної ради 3% річних в сумі 2 грн 31 коп. та пені в сумі 10 335 грн 95 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30 січня 2025 року.

Суддя Політика Н.А.