ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2025 р. Справа №914/1128/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Шатан Т.О.,

представники сторін:

позивача: Жарський І.Р.,

відповідача: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького бн від 27.09.2024 (вх. суду № 01-05/2716/24 від 30.09.2024)

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2024 (повний текст складено 11.09.2024, суддя І.Б. Козак)

у справі №914/1128/24

за позовом: Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», м. Київ,

до відповідача-1: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького, с. Віжомля, Львівська обл.

відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Новояворівськ, Львівська обл.

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерства фінансів України, м. Київ,

про: стягнення заборгованості 1 692 394,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішень судів попередніх інстанцій:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького до ОСОБА_1 , у якому просило суд:

-стягнути солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького та ОСОБА_1 заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 947 979.61 грн;

-стягнути солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького та ОСОБА_1 заборгованість, яка виникла з кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 року у сумі 466 833,92 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 406 276,97 грн та заборгованість за процентами - 60 556,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 свого кредитного зобов`язання з вчасного повернення тіла кредиту. Вимоги до відповідача 2 заявлені як до поручителя за кредитним договором №03763282-КД-1 від 11.04.2022. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів 1 та 2 заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 947979,61 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.09.2024 у справі № 914/1128/24:

-закрито провадження у справі в частині стягнення з відповідачів 1 та 2 заборгованості за тілом кредиту на суму 277581,26 грн;

-позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто солідарно з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю імені ДАНИЛА ГАЛИЦЬКОГО та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією у розмірі 947 979,61 грн;

-стягнуто солідарно з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість, яка виникла з кредитного договору №03763282-КД-1 від 11.04.2022 року 466 833,92 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 406 276,97 грн. та заборгованість за процентами - 60 556,95 грн;

-стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 8488,88 грн судового збору;

-стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 8488,88 грн судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується, що відповідач 1 виконав свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів лише частково, а також допустив порушення термінів сплати платежів, тому підлягає до стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 як поручителя 466 833,92 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 406 276,97 грн та заборгованість за процентами - 60 556,95 грн.

Враховуючи часткові оплати відповідачем 1 кредитної заборгованості, суд дійшов висновку, що провадження в частині стягнення 277581,26 грн підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Крім цього, суд попередньої інстанції вказав, що матеріали справи підтверджують факт укладання 05.04.2022 між Міністром фінансів України, який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України та АТ КБ «ПриватБанк» договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/55, а також факт перерахування 05.03.2024 Міністерством фінансів України на рахунок позивача суму сплати за гарантією.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з рішенням, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2024 року у справі № 914/1128/24 змінити в частині зарахувань сплаченої суми коштів та визначити сплачену суму коштів в розмірі 277 581,26 грн. як таку, що сплачена в погашення заборгованості яка виникла з кредитного договору №03763282-КД-1 від 11.04.2022 року по тілу кредиту.

Апелянт зазначає, що на момент винесення рішення, ним у період з 30.04.2024 по 29.07.2024 в погашення заборгованості за кредитним договором 03763282-КД-1 було сплачено 277 581,26 грн.

Скаржник не погоджується із розподілом коштів сплаченої заборгованості, оскілки зазначені вище суми були сплачені в погашення заборгованості тіла кредиту. У свою чергу позивачем частина суми із вказаних вище оплат була зарахована в сплату заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

На думку апелянта, черговість задоволення вимог за кредитом, за яким гарантом здійснена сплата на користь банку в рамках наданої гарантії, встановлюється таким чином, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення на предмет забезпечення, в першу чергу направляються в рахунок відшкодування витрат банку з звернення стягнення.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подав відзив на апеляційну скаргу, у якій просить апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2024 року у справі № 914/1128/24 залишити без змін.

Позивач вказує, що як вбачається з п.п. 2.14. та 2.15. додаткової угоди до кредитного договору, то зазначені пункти встановлюють черговість задоволення вимог кредитора від звернення стягнення щодо предмету забезпечення, а не добровільного погашення заборгованості.

Також позивач зазначає, що апелянт не враховує, що відповідно до ч. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується з таких суб`єктів господарювання банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою.

Рух справи в суді апеляційної інстанції:

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 справу № 914/128/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького бн від 27.09.2024 (вх. суду № 01-05/2716/24 від 30.09.2024) на рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2024 у справі №914/1128/24.

Процесуальний хід розгляду справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Зокрема, ухвалою від 10.12.2024, суд врахувавши клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, з метою забезпечення процесуальних прав учасників судового процесу, суд відклав судове засідання на 21.01.2025.

20.01.2025 скаржник повторно подав клопотання про відкладення судового засідання.

Суд вертає увагу, що згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Водночас частинами другою, третьою статті 216 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Учасники справи, які не прибули, повідомляються про судове засідання ухвалами.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених положень, належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи є обов`язком суду, а відсутність на час проведення судового засідання в матеріалах справи доказів про належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи - підставою для відкладення розгляду справи. При цьому розгляд справи за відсутності учасників справи та інших осіб є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення учасників справи та інших осіб про дату, час та місце судового засідання.

Така правова позиція сформована, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.09.2024 у справі № 927/396/23.

Враховуючи те, що скаржник був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, суд вважав за можливе розглянути спір по суті за участі представника, що з`явився.

У судовому засіданні 21.01.2025 представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, визначених у відзиві на апеляційну скаргу, надав суду пояснення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

11.04.2022 між Акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" та Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького було укладено кредитний договір №03763282-КД-1 (Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу 1 було надано кредит у розмірі 2000000.00 грн. (два мільйони гривень 0 копійок) (п. А.2. Кредитного договору) із терміном повернення 01.10.2022 (пп. А.3., 1.2., 2.2.3. Кредитного договору).

Пунктом 6.1. Кредитного договору було визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами, та діє до терміну, що зазначений в п.А.3 цього Договору, або до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором, в залежності від того, яка подія настане раніше.

У п. 1.1 кредитного договору сторони домовились, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни.

КУБ під заставу ("кредит") надається банком для здійснення Позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

У п. 2.1.2. кредитного договору, сторони домовились надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів у межах суми, обумовленої п. 1.1 цього Договору, а також за умови виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.1, 2.2.12 цього Договору.

12.04.2022 на поточний рахунок Відповідача-1 № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 2000000,00 грн, що підтверджується копіями виписки по рахунку НОМЕР_1 та платіжним дорученням №DICO2BQAS1 від 12.04.2022.

11.04.2022 між позивачем та відповідачем-1 також була укладена додаткова угода №1 до Кредитного договору (далі за текстом - Додаткова угода) відповідно до підпункту "а" пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку Кредиту, зазначеного в п. А.3 Договору, за умови належного виконання Позичальником положень Порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємництва (далі - "Програма") та умов цієї Додаткової угоди, Позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно з п. 2.1. Додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 13.94 % річних.

Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7%; але не більше Індекс UIRD (3міс)+7% (обмеження встановлюється на дату укладання цієї Додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п. 2.1. цієї Додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.

Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї Додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї Додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3., 2.7. цієї Додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї Додаткової угоди + 5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Для здійснення погашення кредиту та сплати інших платежів за Кредитним договором відповідачу було відкрито рахунок НОМЕР_2 (п. А.4. Кредитного договору).

19.09.2022 між Позивачем та Відповідачем-1 підписано Договір про внесення змін до Кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022, яким змінено кінцевий термін повернення кредиту до 01.04.2023 року (п.2 розділу 1 договору про внесення змін до кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 р.).

Також даним договором про внесення змін сторони домовились розділ 1 сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування Позичальника перед банком за Договором на наступних умовах:

1) Позичальник підтверджує свої зобов`язання перед Банком щодо суми неповернутого кредиту за Договором у розмірі: 2000000 (два мільйона гривень 0 копійок), при цьому подальше надання Банком кредиту (траншів кредиту) за Договором Позичальнику не здійснюється.

Повернення Позичальником кредиту за Договором (погашення заборгованості за кредитом), здійснюється в строки/терміни встановлені в Графіку погашення заборгованості за кредитом, що наведений в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін.

Підтверджується копіями від 19.09.2022 Договору про внесення змін до Кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 р., додатком №1 до Договору про внесення змін від 19.09.2022 до кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 р., та протоколом перевірки кваліфікованих електронних підписів.

30.03.2023 між позивачем та відповідачем-1 підписано Договір про внесення змін до Кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022, яким змінено кінцевий термін повернення кредиту до 01.06.2023 року (п.2 розділу 1 договору про внесення змін до кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 р.).

Також даним договором про внесення змін сторони домовились розділ 1 сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування Позичальника перед банком за Договором на наступних умовах:

1) Позичальник підтверджує свої зобов`язання перед банком щодо суми неповернутого кредиту за Договором у розмірі: 2000000 (два мільйона гривень 0 копійок), при цьому подальше надання банком кредиту (траншів кредиту) за Договором Позичальнику не здійснюється.

Повернення Позичальником кредиту за Договором (погашення заборгованості за кредитом), здійснюється в строки/терміни встановлені в Графіку погашення заборгованості за кредитом, що наведений в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін.

Вказаним додатковим договором про внесення змін сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування Позичальника перед банком за Договором на наступних умовах:

3) Змінити умови Договору, що визначають платність за користування кредитними коштами за Договором, які викладені в п. 2.1. Додаткової угоди №1 від 11.04.2022 року до Договору, шляхом викладення п. 2.1. Додаткової угоди №1 від 11.04.2022 року до Договору в наступній редакції:

Пунктом 2.1. сторони погодили, що за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією Додаткової угодою, Позичальник сплачує банку Базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та становить на дату укладання цієї Додаткової угоди розмір 21.54% річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою:

Індекс UIRD (3 міс.) + 9%;

де Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї Додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї Додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Дані про величину індексу UIRD є загальнодоступними в мережі інтернет на офіційному сайті Національного Банку України.

Разом з тим максимальний розмір базової процентної ставки, що може бути застосований за кредитом суб`єкта підприємництва, не може бути більшим 30 % річних.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому Банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Ці обставини підтверджуються копіями від 30.03.2023 Договору про внесення змін до Кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 р., додатком №1 до Договору про внесення змін від 30.03.2023 до кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 р., та протоколом перевірки кваліфікованих електронних підписів.

31.05.2023 між позивачем та відповідачем-1 підписано Договір про внесення змін до Кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022, яким змінено кінцевий термін повернення кредиту до 01.12.2023 року (п.2 розділу 1 договору про внесення змін до кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 р.).

Вказаним договором сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування Позичальника перед банком за Договором на наступних умовах:

1) Позичальник підтверджує свої зобов`язання перед банком щодо суми неповернутого кредиту за Договором у розмірі: 1987356.95 (один мільйон дев`ятсот вiсiмдесят сiм тисяч триста п`ятдесят шiсть гривень 95 копійок), при цьому подальше надання банком кредиту (траншів кредиту) за Договором Позичальнику не здійснюється.

Повернення Позичальником кредиту за Договором (погашення заборгованості за кредитом), здійснюється в строки/терміни встановлені в Графіку погашення заборгованості за кредитом, що наведений в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін.

Зазначене підтверджується копіями від 31.05.2023 Договору про внесення змін до Кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 р., додатком №1 до Договору про внесення змін від 31.05.2023 до кредитного договорк № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 р., та протоколом перевірки кваліфікованих електронних підписів.

11.04.2022 між позивачем та ОСОБА_1 (Відповідач-2) було укладено договір поруки № 03763282-ДП-1/1 (далі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з Кредитного договору № 03763282-КД-1 від 11.04.2022 року (п. 1.1. Договору поруки).

Зазначене вище підтверджується копіями договору поруки № 03763282-ДП-1/1 від 11.04.2022 року, договором від 19.09.2022 р. про внесення змін до договору поруки № 03763282-ДП-1/1 від 11.04.2022 року, договором від 30.03.2023 р. про внесення змін до договору поруки №03763282-ДП-1/1 від 11.04.2022 року, договором від 31.05.2023 р. про внесення змін до договору поруки №03763282-ДП-1/1 від 11.04.2022 року та протоколами перевірки кваліфікованих електронних підписів.

Відповідно до підпункту "в" пункту 1 Додаткової угоди № 1 від 11.04.2022 позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми Кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 р. № 723 зі змінами (далі - "Порядок надання державних гарантій"). При цьому Позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.

05.04.2022 між Міністром фінансів України Марченко Сергієм Михайловичем (Гарант) та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 (Договір гарантії), відповідно до п. 6. якого Гарант на умовах цього Договору та в межах ліміту гарантії надає на користь банку-кредитора (АТ КБ "ПРИВАТБАНК") безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання позичальниками частини своїх грошових зобов`язань перед банком-кредитором за кредитним договорами, включеними до портфеля.

Відповідно до п. 12. Договору гарантії у разі настання гарантійного випадку Гарант зобов`язаний сплатити на користь банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу "Сплата за гарантією" цього договору.

Відповідно до п. 31 Договору гарантії у разі настання гарантійного випадку банк-кредитор направляє Гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

За змістом п. 3 Договору гарантії гарант на підставі вимог, отриманих від банку- кредитора, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок банку-кредитора суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови, що гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору; на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії; загальна сума всіх виплачених банку-кредитору суми сплати за гарантією з урахуванням суми сплати за гарантією, що підлягає виплаті згідно з вимогою, не перевищує ліміту гарантії; Гарант отримав підтвердження від агента, що сума, зазначена у вимозі, є сумою сплати за гарантією, що підлягає виплаті за гарантією згідно з умовами цього договору; здійснення Гарантом виплати згідно з вимогою не суперечить вимогам законодавства на момент здійснення такої виплати.

Відповідно до п. 39 Договору гарантії з метою реалізації зворотньої вимоги (регресу) гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу України з дотриманням вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, банк-кредитор виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується:

- застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45цього договору за таким проблемним кредитом;

- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (за винятком права: підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.

Відповідно до п. 2.13. Додаткової угоди №1 від 11.04.22 р. позичальник визнає та підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань Позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11. цієї Додаткової угоди).

За змістом п. 2.14. Додаткової угоди №1 від 11.04.22 р. грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (відповідно до пункту 2.11. цієї Додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.

Зазначене підтверджується копіями Додаткової угоди №1 від 11.04.2022, протоколом перевірки кваліфікованих електронних підписів та Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/55 від 05.04.2022.

Відповідно до підпункту "г" п. 2.3.2. Кредитного договору при настанні будь-якої з наступних подій, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, банк має право згідно зі ст. 651 ЦК України та ст. 188 ГК України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останні день дії договору позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

17.01.2024 позивачем було направлено відповідачу 1 повідомлення №20411LFL6S0HX, здійснити погашення заборгованості в повному розмірі, що підтверджується описом вкладення цінного листа та списком згрупованих поштових відправлень.

07.02.2024 позивачем була направлена до Міністерства фінансів України (Гаранта) та АТ "УКЕКСІМБАНК" (Агента) вимога на сплату за гарантією №217 на суму 1142286,49 (Один мільйон сто сорок дві тисячі двісті вісімдесят шість гривень 49 копійок) грн.

05.03.2024 Міністерством фінансів України була перерахована сума сплати за гарантією у розмірі 1142286.49 грн., що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 та меморіальним ордером №14 від 05.03.2024 р. (копії додаються до позовної заяви).

08.02.2024 позивачем було направлено повідомлення відповідачу 1 про надсилання вимоги гаранту №217 від 07.02.2024.

Під час розгляду справи відповідач 1 здійснював часткові оплати заборгованості за кредитом та гарантією:

29/07/2024 - з суми 110 000 грн. на погашення заборгованості по кредиту - 33 000 грн., гарантія- 77 000 грн. (70% від суми);

07/05/2024 - з суми 150 000 грн. на погашення заборгованості по кредиту 45 000 грн., гарантія - 105 000 грн. (70% від суми);

24/05/2024 - з суми 2523.70 грн. на погашення по кредиту 757.11 грн., гарантія 1766.59 грн. (70% від суми);

01/07/2024 - з суми 57.56 грн. на погашення по кредиту 17.27 грн., гарантія 40.29 грн. (70% від суми);

16/07/2024 - з суми 10 000 грн. на погашення по кредиту 3000 грн., гарантія 7 000 грн. (70% від суми);

29/07/2024 - з суми 5 000 грн. на погашення кредиту 1 500 грн., гарантія - 3 500 грн. (70% від суми).

При перегляді рішень місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судами встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі кредитного договору №03763282-КД-1 від 11.04.2022р. та укладеного на його забезпечення договору поруки № 03763282-ДП-1/1 від 11.04.2022 року (зі змінами).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (норми щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.ч.1, 3ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтями 525,526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав відповідачу 1 кредит у розмірі 2 000 000,00 грн, який останній зобов`язався повернути у строк до 01.12.2023 шляхом сплати коштів згідно з графіком.

Проте, відповідач 1 виконав свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів лише частково, а також допустив порушення термінів сплати платежів.

Як зазначено вище, відповідач 1 під час розгляду справи здійснював часткові оплати заборгованості та враховувавши їх, суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у даній справі в частині стягнення 277 581,26 грн підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Однак, скаржник не погоджується із розподілом коштів сплаченої заборгованості, оскільки вважає , що зазначені вище суми були ним сплачені в погашення заборгованості тіла кредиту, посилаючись на п.п. 2.14. та 2.15. Додаткової угоди до кредитного договору, відповідно до якої грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (відповідно до пункту 2.11. цієї Додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 ст. 563 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Відповідно до ст. 17 Бюджетного кодексу України державні гарантії можуть надаватися виключно у межах і за напрямами, що визначені законом про Державний бюджет України, на підставі: рішення Кабінету Міністрів України - для забезпечення виконання боргових зобов`язань суб`єктів господарювання - резидентів України, у тому числі для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України, у розмірі, що не перевищує 80 відсотків загальної суми таких боргових зобов`язань за портфелем кредитів та 80 відсотків - за кожним окремим кредитом (далі - державні гарантії на портфельній основі). Порядок відбору банків-кредиторів, умови надання державних гарантій на портфельній основі, плата за надання таких гарантій, а також розмір та вид забезпечення, що надається відповідними суб`єктами господарювання, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Правочин щодо надання державної гарантії на портфельній основі оформляється в письмовій формі та має визначати: предмет гарантії; повне найменування та місцезнаходження кредитора; обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; права, обов`язки та відповідальність гаранта і кредитора; умови настання гарантійного випадку; строк здійснення виплат у разі настання гарантійного випадку; розмір та порядок сплати до державного бюджету плати за надання гарантії; порядок погашення заборгованості перед державою за виконання гарантійних зобов`язань; строк дії гарантії.

Прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується з таких суб`єктів господарювання банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою.

Механізм відбору банків-кредиторів, умови надання державних гарантій для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України (далі - державні гарантії на портфельній основі), що визначені у додатку, розмір та вид забезпечення, що надається такими суб`єктами господарювання, процедуру виконання гарантом гарантійних зобов`язань, а також врегулювання простроченої заборгованості позичальника за кредитом, за яким гарантом здійснено виплати на вимогу банку - кредитора визначає Порядок надання державних гарантій на портфельній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №723 від 14.07.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2022 між Міністром фінансів України, який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України (надалі - Гарант) та АТ КБ «ПриватБанк» договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/55, а також факт перерахування 05.03.2024 Міністерством фінансів України на рахунок Позивача суму сплати за гарантією.

Згідно із ч. 1 ст. 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Відповідно до п. 39 розділу "Відшкодування Гаранту суми сплати за гарантією" Договору гарантії з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до позичальника та на виконання статті 17 Бюджетного кодексу Країни та вимог, передбачених пунктами 38 і 40 цього договору, банк-кредитор виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується:

- застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 45 цього договору за таким проблемним кредитом;

- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (крім права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.

Пунктом 40 Договору гарантії передбачено, що кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок Гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх сум сплати за гарантією, яка сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 45 Договору гарантії), та зараховуються Гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим банк- кредитор робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість позичальника перед державним бюджетом.

Відповідно до п. 43 Договору про надання державної гарантії на портфельній основі № 13110-05/55 від 05.04.2022 робота зі стягнення з позичальника простроченої заборгованості перед державою проводиться банком-кредитором на підставі Порядку, ст. 17 Бюджетного кодексу України та цього договору відповідно до внутрішніх правил та процедур банку-кредитора.

Відповідно до п.2.13 Додаткової угоди від 11.04.2022 до Кредитного Договору № №03763282-КД-1 від 11.04.2022 року Позичальник визнає та підтверджує, що Банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань Позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11 цієї Додаткової угоди).

Грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (відповідно до пункту 2.11 цієї Додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.

Відтак, умовами кредитного договору сторони передбачили дії та порядок, в якому здійснюється стягнення заборгованості за гарантією, наданою відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07. 2021 № 723 зі змінами, а саме що позивач має всі повноваження стягувати таку заборгованість із відповідача-1.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що відповідачем 1 у додатковій угоді підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та ч. 9 ст. 17 БК України передбачено подальше перерахування пропорційної частки простроченої заборгованості в рахунок погашення заборгованості перед державою, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта щодо зміни рішення суду першої інстанції в частині розподілу коштів сплаченої заборгованості.

Щодо задоволення позовних вимог у цій справі в решті, то такі знаходяться поза межами апеляційного перегляду в розумінні ч.4 ст. 269 ГПК України, колегія суддів під час розгляду справи не встановила порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права на момент ухвалення судового рішення місцевим господарським судом про задоволення позову у цій справі, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2024 у справі № 914/1128/24 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції:

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Данила Галицького бн від 27.09.2024 (вх. суду № 01-05/2716/24 від 30.09.2024) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 10.09.2024 у справі № 914/1128/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 03.02.2025.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець