ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/4131/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмотехнології", Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Подворки
про стягнення 232499,85 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елмотехнології", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь пені 102299,93 грн, штрафу 130199,92 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 01-147527-24 від 09.04.2024. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 25.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України до суду від сторін не надходило.

Відповідачем до суду був поданий відзив на позовну заяву (вх. № 31102 від 11.12.2024), в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує на те, що товар на загальну суму 1859998,80 грн був поставлений покупцю 11.09.2024 р., що підтверджується видатковою накладною № PH-0000048 від 10.09.2024 із запізненням через форс-мажорні обставини, які настали після укладення договору між сторонами та підтверджуються Сертифікатом № 6300-24-1467 про форс-мажорні обставини від 01 серпня 2024 р. № 386/63.01-6 (далі - Сертифікат ТПП), виданим Харківською торгово-промисловою палатою (далі - Харківська ТПП). Вказаний сертифікат засвідчує форс-мажорні обставини, а саме: військова агресія РФ проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, воєнні (бойові) дії на території Харківської області. У Сертифікаті ТПП зазначено, що форс-мажорні обставини унеможливили виконання договору поставки від 09.04.2024 року № 01-147527-24 в зазначений термін. Так, внаслідок агресії РФ протягом періоду, коли мала відбутися поставка товару, були наявні постійні перебої з постачанням електроенергії, що суттєво впливає на виробничі потужності підприємства та наведеним Сертифікатом ТПП визнано форс-мажорною обставиною. З огляду на настання таких надзвичайних та невідворотних обставин вже після укладення договору (з огляду на Сертифікат ТПП) ТОВ Елмотехнології не могло завчасно передбачити їх вплив, а також у який час такі обставини виникнуть, як і протягом якого часу будуть впливати на виробничі процеси та скільки будуть тривати, що стало об`єктивним чинником поставки товару із запізненням.

Також відповідач зазначає, що відповідно до пункту 9.3. договору, сторони звільняються від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором за умови надання доказів щодо таких обставин стороною, яка посилається на будь-яку з цих обставин як на підставу для звільнення її від відповідальності, та доведення нею причинно-наслідкового зв`язку між виникненням таких обставин та неможливістю виконання зобов`язань.

Отже, на переконання відповідача, з огляду на законодавчі положення та договірні умови сертифікат № 6300-24-1467 про форс-мажорні обставини від 01 серпня 2024 р. № 386/63.01-6 є тим документом, який засвідчує наявність в цьому правовому спорі форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що в свою чергу є підставою для звільнення від відповідальності відповідача за прострочення договірних зобов`язань. Відповідно до сертифікату ТПП період дії форс-мажорних обставин включає дата настання: від 27 квітня 2024 року, а також дату закінчення: станом на день видання Сертифікату ТПП 01 серпня 2024 року обставини непереборної сили тривали.

Згідно пункту 4.1. договору ТОВ Елмотехнології зобов`язаний протягом 90 календарних днів з дати оплати авансу поставити товар НЕК Укренерго. Цей період тривав з 18.04.2024 до 18.07.2024. Як наслідок, обставини непереборної сили існували в межах періоду, протягом якого мала відбутися поставка товару, що стало перешкодою для своєчасного постачання товару у визначений строк. Регулярні перебої з електропостачанням вплинули на виробничі та робочі процеси, що призвело до затримки з виготовлення і поставлення товару.

Відповідач зауважує, що він, дотримуючись договірних зобов`язань та усвідомлюючи можливі негативні наслідки для ПАТ НЕК Укренерго через несвоєчасне поставлення товару, одразу після виявлення того, що регулярні перебої з постачання електроенергії спричинили такі негативні наслідки на виробничі процеси, зокрема стосовно виготовлення товару за договором, листом № 10/07-1 від 10 липня 2024 року повідомив ПАТ НЕК Укренерго про затримку з виготовлення товару та неможливість поставки товару в термін 90 календарних днів.

Крім того, у листі № 16/07-1 від 16 липня 2024 року, який був направлений ПАТ НЕК Укренерго, зазначалося про подачу заяви до Харківської ТПП на отримання Сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин. Адже таке звернення можливо лише після порушення строку виконання зобов`язання, а також з огляду на процедурні аспекти це займає певний час на встановлення і перевірку обставин та отримання відповіді, через що сертифікат ТПП може бути отриманий пізніше за фактичну дату впливу форс-мажорних обставин на діяльність суб`єкта господарювання. Про це прямо зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у Постанові 31 серпня 2022 року по справі № 910/15264/21, через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

Також, відповідач зазначає, що листом № 17/07-1 від 17 липня 2024 р., продовжуючи інформування покупця за договором щодо здійснення поставки товару та намагаючись зменшити можливий негативний вплив форс-мажорних обставин на ПАТ НЕК Укренерго, була запропонована знижка до загальної суми договору на постачання Установки дегазаційної ELMOУBM-6/12 в розмірі 3 %.

Листом № 25/07-1 від 25 липня 2024 року позивача повідомлено про оформлення документів на підтвердження форс-мажорних обставин на розгляді у Харківської торгово-промислової палати.

Після отримання Сертифікату ТПП -1 серпня 2024 - одразу на наступний день він був направлений відповідачу разом з листом № 02/08-1 від 02 серпня 2024 року.

Отже, на переконання відповідача, відповідач послідовно повідомляв позивача про вплив форс-мажорних обставин на договірні відносини між сторонами, а також на підтвердження існування обставин непереборної сили надав передбачений законодавством документ.

Відтак, вищенаведені обставини, як наполягає відповідач, свідчать про хибність припущень позивача щодо невчасного повідомлення відповідачем про наявність форс-мажорних обставин, адже за Сертифікатом ТПП датою настання форс-мажорних обставин є 27.04.2024. Втім, особливістю обставин непереборної сили у виді регулярних перебоїв з електропостачанням є їх непередбачуваність, яка перешкоджає здійсненню планування реалізації робіт в ході підприємницької діяльності. Тому, здійснюючи господарську діяльність за таких несприятливих обставин, ТОВ Елмотехнології проводило оптимізацію існуючих процесів для збільшення виробничої продуктивності та зменшення часу виготовлення товару. Однак, з огляду на погіршення ситуації з електропостачанням та тривалі перебої з електропостачанням на початку липня 2024 року, що вплинуло на виробничі та робочі процеси, стало зрозумілим неможливість передачі товару у раніше погоджений термін, про що позивача було повідомлено листом № 10/09-1 від 10 липня 2024 року. Окрім цього, у пункті 9.5. договору, про який зазначає позивач, йдеться про неможливість виконання зобов`язання, що була відсутня у цих правовідносинах, натомість наявним було необхідність виконання зобов`язання із запізненням, адже форс-мажорні обставини вплинули на виробничі процеси таким чином, що необхідною було витрата додаткового часу на виготовлення та підготовку продукції до відправки покупцю за договором. Відповідач посилається на позицію актуальної судової практики, та, зокрема, на правові висновки Верховного Суду у справі 910/1345/24.

Відповідач вважає, що нарахування штрафних санкцій за порушення строків поставки товару є необґрунтованим та протиправним з огляду на доведення ТОВ Елмотехнології існування обставин непереборної сили, які підтверджуються доказами, що обґрунтовують позицію ТОВ Елмотехнології, а також з огляду на законодавчі положення та висновки Верховного Суду щодо вирішення подібних правових спорів.

20.12.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 32056), в якій позивач не погоджується з аргументами відповідача. Зокрема, вказує на те, що відповідно до п. 9.4 договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії форс-мажору, повинна протягом 10 календарних днів повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. В той же час, сторони в п. 9.5. договору визначили, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї із сторін про неможливість виконання прийнятих за даним договором зобов`язань, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Постачання товару повинно відбутися у строк до 18.07.2024. Листом № 10/07-1 від 10 липня 2024 року відповідач повідомив ПАТ НЕК Укренерго про затримку з виготовлення товару та неможливість поставки товару в термін 90 календарних днів. Листом № 16/07-1 від 16 липня 2024 року, відповідач повідомив ПАТ НЕК Укренерго про подачу заяви до Харківської ТПП на отримання Сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин. Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, звернув увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин. Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання.

Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти наявність вказаних обставин та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору. Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Також, позивач зазначає, що в постанові від 13.12.2023 № 922/193/23 Верховний суд та Східний апеляційний господарський суд у постанові від 20.02.2024 № 913/308/23 вказували про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення в тому випадку, коли про це прямо зазначено в договорі (подібний за змістом правовий висновок міститься у п. 5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21), тому позивач критично ставиться до повідомлення відповідача про настання обставин непереборної сили, направленого за 8 днів до настання граничного строку поставки, враховуючи, що аванс був сплачений 18.04.2024.

Крім того, позивач звертає увагу на наступне. Як стверджує відповідач, йому стало відомо про настання обставин непереборної сили на початку липня, після чого, він одразу листом № 10/07-1 від 10.07.2024 повідомив про це позивача. І таким чином, нібито, виконав умови п. 9.4 договору. З даним аргументом, позивач не погоджується, виходячи із самого періоду дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), визначеного Харківською ТПП в Сертифікаті №386/63.01-6 від 01.08.2024. Так, дата настання дії форс-мажорних обставин визначено 27 квітня 2024 року, а датою закінчення тривають на 01 серпня 2024 року.

Відтак, з врахуванням вимог п. 9.4 договору, на переконання позивача, відповідач повинен був повідомити НЕК Укренерго про настання обставин непереборної сили у період +/- на початку квітня 2024, в крайньому випадку, починаючи з 27.04.2024, але не 10.07.2024, майже після спливу двох місяців. З наявних в матеріалах справи документів, вбачається, що з моменту укладення договору, тобто, з 09.04.2024 і до моменту початку дії форс-мажорних обставин 27.04.2024 (як вказано в сертифікаті Харківської ТПП), відповідачем не направлялося жодного повідомлення про настання обставин непереборної сили. Більше того, протягом період з 09.04.2024 до 27.04.2024 ТОВ Елмотехнології не вживало ніяких заходів щодо уникнення чи мінімізації ризиків, пов`язаних із настанням таких обставин. Позивач зауважує, що перше повідомлення про настання форс-мажору позивач отримав за 8 днів до настання граничного строку поставки (18.07.2024).

Позивач звертає увагу на позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду з даного питання. Так, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

24.12.2024 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 32343), в яких він зазначає, що з огляду на настання таких надзвичайних та невідворотних обставин вже після укладення договору (з огляду на Сертифікат ТПП) відповідач не міг завчасно передбачити їх вплив, а, також, у який час такі обставини виникнуть, як і протягом якого часу будуть впливати на виробничі процеси та скільки будуть тривати, що стало об`єктивним чинником поставки товару із запізненням. Зазначені обставини тривалої відсутності електропостачання, що напряму впливає на виробничі процеси ТОВ "Елмотехнології", є такими, що не залежать від волі відповідача, а тому об`єктивно унеможливили поставку товару у визначений строк.

Також, відповідач переконаний, що доводи ПАТ НЕК Укренерго щодо порушення вимоги договору в частині своєчасного повідомлення про настання форс-мажорних обставин є помилковими, адже не відповідають змісту договірних домовленостей та фактичним обставинам господарських правовідносин між позивачем та відповідачем.

Так, пункт 9.4. договору визначає, що сторона, для якої виникли форс-мажорні обставини в період дії цього договору після його укладення, зобов`язана повідомити про це іншу сторону протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення. Це загальне правило, що визначає поведінку сторони в разі виникнення обставин непереборної сили. Однак, наступним реченням, що не згадувалося ПАТ НЕК Укренерго при розгляді цього пункту договору, сторони узгодили спеціальне правило відносно попереднього та закріпили такий виняток: Надання окремого повідомлення щодо виникнення форс-мажорних обставин, які зазначені в пункті 9.2. цього договору, не вимагається. У пункті 9.2. договору зазначається про конкретний вид форс-мажорних обставин, а саме: військова агресія РФ проти України, що визнається надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами (обставинами форс-мажору) з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення. Як наслідок, сторони керуючись принципом свободи договору, дійшли згоди щодо виду форс-мажорних обставин, за якого у сторони, яка зазнає впливу форс-мажорних обставин, не виникає обов`язку повідомляти іншу сторону. У сертифікаті ТПП № 6300-24-1467 про форс-мажорні обставини від 01 серпня 2024 р. № 386/63.01-6, який був наданий відповідачем у додатках до відзиву, чітко засвідчено про наступний вид обставин непереборної сили, який впливав на ТОВ Елмотехнології, що спричинило поставку товару із запізненням: військова агресія РФ проти України, що стало підставою введення воєнного стану; воєнні (бойові) дії на території Харківської області.

Отже, з огляду на вищевикладене, на переконання відповідача, у відповідача за таких обставин не виникав обов`язок повідомляти позивачу з огляду на пряму домовленість сторін про це у другому реченні пункту 9.4. договору. Таким чином, засвідчені Сертифікатом ТПП форс-мажорні обставини військової агресії РФ проти України проявлялися в даному випадку, як ворожі обстріли енергетичної інфраструктури, внаслідок чого наявними були постійні перебої з електропостачанням, що суттєво впливало на виробничі процеси ТОВ Елмотехнології, яке попри вказані складнощі воєнного часу працювало та виконувало договірні обов`язки. Наведене підтверджує хибність припущень ПАТ НЕК Укренерго щодо застосування положень пункту 9.5. договору, адже, по-перше, там йдеться про неможливість виконання зобов`язання, що була відсутня у цих правовідносинах, натомість наявним було необхідність виконання зобов`язання із запізненням, адже форс-мажорні обставини вплинули на виробничі процеси таким чином, що необхідною було витрата додаткового часу на виготовлення та підготовку продукції до відправки покупцю за договором. По-друге, що є ключовим, у пункті 9.4. договору наявний виняток з правила щодо повідомлення про форс-мажор, що полягає у відсутності необхідності повідомляти іншу сторону у випадку форс-мажору у виді збройної агресії РФ проти України. Сертифікат про форс-мажорні обставини є належним доказом, виданим компетентним органом, який підтверджує відсутність вини відповідача. Про це свідчить судова практика, зокрема висновки Верховного Суду у Постановах по справах № 904/5328/21 від 22 червня 2022 року, № 904/3886/21 від 25 січня 2022 року та інші, де позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог через наявність форс-мажорних обставин у відповідача.

Згідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.04.2024 між Приватним акціонерним товариством Національна енергетична компанія Укренерго (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Елмотехнології (постачальник) укладено договір №01-147527-24.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити товар в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в додатку 1 до договору (далі товар), а покупець зобов`язується прийняти належним чином поставлений товар та оплатити його на умовах Договору.

Відповідно до п. 1.2 договору, предмет закупівлі (за ДК 021:2015): 42910000-8 - Апарати для дистилювання, фільтрування чи ректифікації Установка очищення трансформаторної оливи для Східного ТУ ОМ.

Відповідно до .п 1.4 договору, ціна договору становить 1549999,00 грн, крім того ПДВ - 309999,80 грн, всього з ПДВ -1859998,80 грн.

Відповідно до п. 3.3 договору, покупець здійснює оплату на наступних умовах: аванс не більше 20 % (двадцять відсотків) від загальної вартості товару протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання рахунку (після набрання договором чинності). Постачальник виписує податкову накладну на всю суму авансу, отриманого від покупця. Дата виписки податкової накладної повинна співпадати з датою зарахування авансу на рахунок постачальника. Подальша оплата за товар здійснюється покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання одержувачем (уповноваженим представником покупця) видаткової накладної. Оплата здійснюється після прийняття одержувачем (уповноваженим представником покупця) товару на всю суму авансового платежу (у разі оплати авансового платежу покупцем) та за наданим постачальником рахунком (після підписання одержувачем (уповноваженим представником покупця) видаткової накладної), а також з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 4.1 договору, постачальник зобов`язаний поставити товар одержувачу(ам) (уповноваженому представнику покупця) протягом 90 календарних днів з дати оплати авансу, але не пізніше 31.07.2024 р. (залежно від того, яка дата настане раніше), в кількості та за адресою (місцем) поставки товару згідно з додатком № 1 до договору на умовах DDP в редакції Інкотермс 2010.

Пункт 4.9. договору передбачає, що датою поставки (передачі) товару визнається дата підписання одержувачем (уповноважений представником покупця) видаткової накладної. З дати підписання одержувачем (уповноважений представником покупця) видаткової накладної до нього переходить право власності на товар, ризик випадкового знищення або випадкового його пошкодження.

Відповідно до п. 7.3. договору, за порушення строків поставки постачальник сплачує покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі 7 % (семи відсотків) від вказаної вартості.

Крім цього, розділом 9 договору сторони вирішили питання щодо настання обставин надзвичайного характеру.

Пункт 9.1. договору передбачає, що форс-мажор означає надзвичайні та невідворотні обставини (техногенного,природного/соціально-політичного/військового характеру/обставин юридичного форс-мажору (дія/рішення органів державної влади, органів/установ, що містять заборону або обмеження з питань, які мають пряме (безпосереднє) відношення до виконання договору)), які не існували під час укладення договору, виникли поза волею сторін та об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань сторонами.

Відповідно до 9.2. договору, сторони усвідомлюють та визнають, що укладають цей договір в умовах введеного воєнного стану (у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України) на підставі Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Указу Президента Про продовження строку дії воєнного стану в Україно) від 14.03.2022р. №133/2022 р., та у відповідності до частини 2 статті 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні від 02.12.1997 р. № 671/97-ВР та листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 військова агресія Російської Федерації проти України визнана надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами (обставинами форс-мажору) з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення.

Відповідно до п. 9.3. договору, сторони дійшли згоди, проте те, що незважаючи на те, що цей договір укладається в умовах введеного воєнного стану, та можуть виникати протягом строку дії цього договору і інші обставини форс-мажору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором за умови надання доказів (документа) щодо таких обставин стороною, яка посилається на будь-яку з цих обставин як на підставу для звільнення її від відповідальності, та доведення нею причинно-наслідкового зв`язку між виникненням таких обставин та неможливістю виконання зобов`язань, а також якщо на момент початку цих обставин сторона, яка на них посилається, не знаходилася в простроченні виконання своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до п. 9.4. договору, сторона, для якої виникли форс-мажорні обставини в період дії цього договору після його укладення, зобов`язана повідомити про це іншу сторону протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення. Надання окремого повідомлення щодо виникнення форс-мажорних обставин, які зазначені в пункті 9.2. цього договору, не вимагається.

Пунктом 9.5. передбачено, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї із Сторін про неможливість виконання прийнятих за договором зобов`язань позбавляє сторону права посилатись на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Відповідно до п. 9.6. у разі дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) більше 90 (дев`яносто) календарних днів, покупець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, шляхом надіслання відповідного письмового повідомлення постачальнику. Договір вважається розірваним на 30 (тридцятий) календарний день з моменту направлення такого повідомлення.

Доказом дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) є документи (оригінали), видані Торгово-промисловою палатою України, іншим компетентним органом / установою (пункт 9.7. договору).

Відповідно до п. 11.1. договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 30.08.2024 року, а в частині оплати за поставлений товар та виконання гарантійних зобов`язань на товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань.

Відповідно до додатку №1 до договору специфікація постачальник зобов`язується поставити установку дегазаційну ELMOУВМ-6/12 в комплекті на загальну суму 1859998,80 грн.

Платіжною інструкцією №ІП_771 від 18.04.2024 покупцем перераховано аванс в розмірі 20 % від загальної вартості товару, що становить 371999,76 грн. згідно виставленого Постачальником Рахунку-фактури від 12.04.2024 №СФ-0000026.

Постачання товару повинно було відбутися у строк до 18.07.2024, протягом 90 календарних днів з дати оплати авансу (п. 4.1. договору).

Листом № 10/07-1 від 10.07.2024 відповідач повідомив позивача, що регулярні перебої з постачання електроенергії та вимоги до дотримання норм безпеки при повітряних тривогах, вплинули на виробничі та робочі процеси і призвели до затримки з виготовлення товару. ТОВ Елмотехнології не має змоги своєчасно поставити товар в термін 90 календарних днів, але гарантує поставку до 30.08.2024 року.

Листом № 16/07-1 від 17.07.2024 ТОВ Елмотехнології повідомив позивача, що не має змоги своєчасно поставити товар в термін 90 календарних днів. У зв`язку з вищеозначеними обставинами ТОВ Елмотехнології подало заяву до Харківської ТПП на отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин.

Листом № 17/07-1 від 17.07.2024 відповідач запропонував знижку до загальної суми договору № 01-147527-24 від 09.04.2024р. на постачання установки дегазаційної ELMOУВМ-6/12 в розмірі 3%, що складає 55799,96 грн.

24.07.2024 позивач листом №01-10/45751 повідомив відповідача, що жодних документів, які повинні підтвердити настання форс-мажорних обставин (згідно п.9.7 договору таким доказом є документи (оригінали), видані Торгово-промисловою палатою України, іншим компетентним органом/установою) не надано (згідно п.9.4 договору повідомлення про настання форс-мажорних обставин повинно було бути надано протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення). Укладання додаткової угоди на збільшення терміну постачання товару без своєчасного надання доказів настання форс-мажорних обставин неможливе.

Листом № 25/07-1 від 25.07.2024 відповідач повідомив позивача, що документи про підтвердження настання форс-мажорних обставин знаходяться на оформленні в Харківській торгово-промисловій палаті та найближчим часом документи будуть надіслані на його адресу.

Відповідно до сертифікату № 6300-24-1467 від 01.08.2024 № 386/63.01-6 Харківська торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; воєнні (бойові) дії на території Харківської області; Товариству з обмеженою відповідальністю "Елмотехнології" щодо обов`язку (зобов`язання), а саме поставити товар в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в додатку № 1 до договору, а саме: установка дегазаційна ELMOУВМ-6/12 у кількості 1 комплекту у термін не пізніше 31 липня 2024 за договором поставки № №01-147527-24 від 09.04.2024 року укладеним з Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", відповідно до, зокрема, копії договору поставки від 09.04.2024 року №01-147527-24, укладеного з Приватним акціонерним товариством Національна енергетична компанія УКРЕНЕРГО, копії додатку №1 (Специфікація) до договору поставки від 09.04.2024 року №01-147527-24, копії виписки по рахунку ТОВ ЕЛМОТЕХНОЛОГІЇ в АТ УКРСИББАНК за 18.04.2024 року, щодо здійснення авансового платежу за договором поставки від 09.04.2024 року №01-147527-24, копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 133316897, дата формування: 06.08.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, місцезнаходження: Харківська область, м. Харків, вулиця Залютинська, буд. 8, власник: ТОВ ЕЛМОТЕХНОЛОГІЇ, копії наказу ТОВ ЕЛМОТЕХНОЛОГІЇ від 01.04.2022 року №08, щодо порядку дії працівників підприємства під час дії повітряної тривоги, копії наказу ТОВ ЕЛМОТЕХНОЛОГІЇ від 01.04.2022 року №09, щодо доручення на ведення журналу відключення електроенергії, копії листа АТ ХАРКІВОБЛЕНЕРГО від 22.07.2024 року №42/5302, про надання інформації щодо знеструмлення будівлі ТОВ ЕЛМОТЕХНОЛОГІЇ, розташованої по вул. Залютинська, буд. 8, м. Харків, у період з 22.03.2024 року по 15.07.2024 року, копій витягів з журналу обліку повітряних тривог ТОВ ЕЛМОТЕХНОЛОГІЇ за періоди: 03.04.2024 року по 23.07.2024 року, 24.07.2024 року по 31.07.2024 року, копій пояснень ТОВ ЕЛМОТЕХНОЛОГІЇ від 23.07.2024 року № 23/07-2, від 31.07.2024 року №31/07-1, щодо дії форс-мажорних обставин в період виконання робіт за договором поставки від 09.04.2024 року №01-147527-24, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): дата настання: 27 квітня 2024 року, дата закінчення: тривають на 01 серпня 2024 року.

Супровідним листом № 02/08-1 від 02.08.2024 відповідач надав позивачу сертифікат № 6300-24-1467 про форс-мажорні обставини виданий Харківською торгово-промисловою палатою.

Видатковою накладною від 10.09.2024 №РН-0000048 ТОВ Елмотехнології поставлено товар на загальну суму 1859998,80 грн. Дата підписання видаткової накладної одержувачем (уповноваженим представником покупця) 11.09.2024, з урахуванням приписів п. 4.9 договору, товар поставлений постачальником 11.09.2024.

Постачальником виконано в повному обсязі свої зобов`язання з поставки установки дегазаційної ELMOУВМ-6/12 в комплекті, відповідно до умов договору від 09.04.2024 року №01-147527-24, але з порушенням строків поставки на 55 днів.

26.09.2024 позивачем відповідачу була направлена претензія № 01/60390 про сплату штрафних санкцій з вимогою до відповідача сплатити на поточний рахунок НЕК УКРЕНЕРГО штрафні санкції за порушення строків поставки товару в розмірі 232499,85 грн, а саме нараховані позивачем 102299,93 грн пені та 130199,92 грн штрафу.

31.10.2024 відповідач відхилив претензію, у відповіді вказав, що нарахування штрафних санкцій за порушення строків поставки товару є необґрунтованими та безпідставними з огляду на доведення ТОВ "Елмотехгології" існування обставин непереборної сили.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо та поставки товару не виконав.

Разом з цим, відповідач як на підставу неможливості виконання зобов`язань за договором посилається на наявність форс-мажорних обставин, що виникли у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Проте, як на підставу неможливості виконання зобов`язань за договором відповідач посилався на наявність форс-мажорних обставин, що виникли у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, про що повідомив позивача листом від 10.07.2024 та листом від 16.07.2024, в якому просив продовжити термін постачання товару, листом від 17.07.2024 пропонував знижку на товар, а позивач, у свою чергу, листом від 24.07.2024 зазначив, що відповідачем не надано доказів настання форс-мажору.

Відповідач 02.08.2024 листом № 02/08-1 на підтвердження дії форс-мажорних обставин, які унеможливили виконання умов договору та укладання додаткової угоди, направив позивачу сертифікат від 01.08.2024 № 6300-24-1467 Харківської ТПП, в якому зазначив про дію форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили виконання договору щодо поставки товару у термін до 18.07.2024, а саме: військова агресія РФ проти України, що стало підставою введення воєнного стану, воєнні (бойові) дії та території Харківської області, дата настання форс-мажорних обставин 27.04.2024, дата закінчення - тривають на 01.08.2024 року.

Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною другою статті 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно із частинами першою, другою статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за конкретних умов господарської діяльності. Тобто ознаками форс-мажорних обставин є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №910/7495/16).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (постанова Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20).

Форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/ обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто, мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (постанови Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 25.01.2022 в справі № 904/3886/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21).

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин (постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21).

У постанові Верховного Суду від 16.05.2024 у справі № 913/308/23 сформульовано такі загальні правові висновки у правовідносинах, пов`язаних зі встановленням наявності/відсутності форс-мажорних обставин: 1)неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин; 2) перед тим як з`ясовувати правову природу обставин, які перешкодили належному виконанню договору, та їх правових наслідків, суди повинні з`ясувати право сторони посилатися на наявність форс-мажорних обставин; 3) форс-мажор не звільняє сторони договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначено: "...тобто сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати. 76. Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних. 77. Звідси Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу..."

З урахуванням вищевикладеного, судом не приймаються до уваги твердження позивача про те, що відповідачем не дотримано встановлений п. 9.4. договору строк повідомлення про настання обставин непереборної сили, які згідно сертифікату настали 27.04.2024, та посилання позивача на те, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами, з огляду на те, що за умовами п. 9.7 договору сторони домовилися, що доказом дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) є документи (оригінали) видані Торгово-промисловою палатою України, іншим компетентним органом/установою, а саме сертифікат ТПП, який отримано відповідачем 01.08.2024.

Крім того, п. 9.4. договору передбачено, що надання окремого повідомлення щодо виникнення форс-мажорних обставин, які зазначені в пункті 9.2. цього договору, не вимагається. У пункті 9.2. договору зазначається про конкретний вид форс-мажорних обставин, а саме: військова агресія РФ проти України, що визнається надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами (обставинами форс-мажору) з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення.

Судом враховується актуальна практика Верховного суду щодо форс-мажору, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.09.2024 у справі № 910/1345/24 при розгляді подібного правового спору, який був врегульований на користь сторони яка зазнала вплив форс-мажорних обставин і через такі самі об`єктивні причини товар був поставлений із запізненням.

З огляду на те, що відповідачем доведено обставину неможливості виконання ним зобов`язання за договором щодо своєчасного надання зразку товару та своєчасної поставки товару у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що підтверджено сертифікатом Харківської ТПП, тобто доведено наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за вказаними порушеннями, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 102299,93 грн пені, 130199,92 грн штрафу.

Суд також зазначає, що як позивач, так і відповідач здійснюють свою діяльність в умовах воєнного стану. А тому, з урахуванням принципу справедливості, враховуючи підтвердження та надання доказів існування обставин непереборної сили, враховуючи, при цьому, повне виконання відповідачем свого зобов`язання, що підтверджується накладною № РН-0000048 від 10.09.2024, суд вважає неправомірним і несправедливим застосування штрафних санкцій до відповідача у даній справі. Тому, позов, крім наведеного вище, відхиляється судом також на підставі ст. 2 ГПК України.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Приватного акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є спростованими відповідачем та такими, що задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено "28" січня 2025 р.

Суддя Л.В. Шарко