СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Харків Справа № 922/2901/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.,

представників сторін:

позивача - А.Ю. Чепурна (в режимі відеоконференції);

відповідача - А.С. Бакулін;

третьої особи - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (вх.№2931Х/1-43) на рішення Господарського суду Харківської області від 07.11.2024 (суддя І.П.Жигалкін, повний текст рішення складено 20.11.2024) у справі №922/2901/24,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження", м.Харків;

до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м.Харків;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - АТ "Завод "Електроважмаш", м. Харків

про стягнення 5 616 778,39 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" загальну суму заборгованості у розмірі 5 616 778,39 грн (де: 3 748 354,80 грн - основна сума боргу; 1 738 060,25 грн - інфляційні втрати; 130 363,34 грн - 1% річних), а також суму судового збору у розмірі 84 251,68 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.11.2024 у справі №922/2901/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження" загальну суму заборгованості у розмірі 5 616 778,39 грн (де: 3 748 354,80 грн - основна сума боргу; 1 738 060,25 грн - інфляційні втрати; 130 363,34 грн - 1% річних), а також суму судового збору у розмірі 84 251,68 грн.

Акціонерне товариство "Українські енергетичні машини" з вказаним рішенням не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд прийняти до розгляду дану апеляційну скаргу; частково скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 07.11.2024 у справі №922/2901/24 в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 55129,93 грн., річних у розмірі 4068,41 грн.; прийняти нове рішення, у відповідній частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних витрат у розмірі 55129,93 грн., річних у розмірі 4068,41 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем помилково нараховано сума інфляційних витрат та процентів на залишок заборгованості за видатковою накладною №231 від 10.11.2020 з моменту виникнення заборгованості за видатковою накладною, а не з моменту часткового погашення - з 12.02.2021 до 09.07.2024, а не з 23.12.2021 до 09.07.2024.

Вважає, що позивач безпідставно нараховує інфляційні витрати та проценти у період з 12.02.2021 до 22.12.2021 двічі за одну й ту саму поставку як на загальну суму заборгованості 1 329 781,80 грн., так і часткову заборгованість у розмірі 472 840,80 грн.

Вважає, що нарахування на часткову заборгованість у розмірі 472840,80 грн. має здійснюватися у період після часткового погашення заборгованості за видатковою накладною №231 від 10.11.2020, тобто, з 23.12.2021.Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024 для розгляду справи №922/2901/24 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А., суддя Терещенко О.І.

13.12.2024 суддею Терещенко О.І. подано заяву про самовідвід, в обґрунтування якої зазначено, що з одним із заступників генерального директора Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (попередня назва - АТ "Турбоатом"), який входить до керівного персоналу, вона має дружні стосунки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.12.2024 задоволено заяву судді Терещенко О.І. про самовідвід у справі №922/2901/24. Матеріали апеляційної скарги у справі №922/2901/24 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 ГПК України.

Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2024 для розгляду справи №922/2901/24 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на рішення Господарського суду Харківської області від 07.11.2024 у справі №922/2901/24. Встановлено строк позивачу та третій особі для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2901/24. Призначено справу до розгляду на "22" січня 2025 р. о 15:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання шляхом своєчасного повідомлення суду. Повідомлено, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не перешкоджає розгляду справи.

18.12.2024 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2901/24.

25.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№16446), в якому воно просить суд апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на рішення Господарського суду Харківської області від 07.11.2024 року у справі №922/2901/24 залишити без задоволення; рішення Господарського суду Харківської області від 07.11.2024 року у справі №922/2901/24 залишити без змін; Розгляд справи здійснювати за участю представника ТОВ "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження".

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження" Анастасії Юріївни Чепурної надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№192 від 07.01.2025).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.01.2025 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження" Анастасії Юріївни Чепурної про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання 22.01.2025 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції) та представник відповідача, які оголосили свою позицію по справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 28.01.2025 до 13:45 год.

В судове засідання 28.01.2025 з`явився представник відповідача, який підтримав вимоги апеляційної скарги, та представник позивача (в режимі відеоконференції), який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні представників позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Укрпромвпровадження» та Державним підприємством «Завод «Електроважмаш» (зараз - Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини»), було укладено Договір поставки № 238-12/997.

На виконання умов цього договору Позивач здійснив ряд поставок продукції Відповідачу, що підтверджується належним чином завіреними копіями первинних бухгалтерських документів, які додаються до даної заяви. Проте, Відповідач не оплатив поставлений Позивачем Товар.

Відповідно до цього, Позивач вимушений звернутися з цією позовною заявою та вважає, що з Відповідача підлягають стягненню: основна сума боргу, 1 % річних та інфляційні втрати.

Позивач зазначає, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцІв та громадських формувань 26.08.2021 року Державне підприємство «Завод «Електроважмаш» () було реорганізовано в Акціонерне товариство «Завод «Електроважмаш» () на підставі рішення щодо реорганізації на чолі з Буськом Віктором Михайловичем як головою комісії з припинення (номер запису 068009292).

За даним кодом ЄДРПОУ в реєстрі міститься запис про Акціонерне товариство «Завод «Електроважмаш». З 26.08.2021 року боржником перед позивачем є Акціонерне товариство «Завод «Електроважмаш».

26.08.2021 року Кабінетом Міністрів України було видано розпорядження №1005-р «Про погодження реорганізації Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Турбоатом», відповідно до якого визначено погодитися з пропозицією Фонду державного майна щодо реорганізації Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» () після завершення перетворення Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» у процесі приватизації шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Турбоатом» (ЄДРПОУ 0572669); Фонду державного майна здійснити комплекс заходів і процедур, пов`язаних із приєднанням Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» до Акціонерного товариства «Турбоатом» відповідно до законодавства.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом зареєстрована юридична особа - Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини».

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань вбачається, що Акціонерне товариство «Завод «Електроважмаш» знаходиться в стані припинення, 17.09.2021 р., 001089799, шляхом внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Зокрема, Наказом Фонду державного майна України від 01.12.2021 № 2143 «Щодо АТ «Завод «Електроважмаш» () затверджено Передавальний акт між АТ «Завод «Електроважмаш» та АТ «Українські енергетичні машини». ,

Зазначені вище факти також підтверджуються листами, копії яких надаються до позовної заяви:

Лист від АТ «Завод «Електроважмаш» № 261-22/567 від 30.12.2021 р.;

Лист від ТОВ «НВП «Укрпромвпровадження» № 06/10/21 від 06.10.2021 р.;

Лист від АТ «Завод «Електроважмаш» № 261-22/126 від 20.09.2021 р;

Лист від АТ «Завод «Електроважмаш» № 201-66-12/52 від 07.09.2021 р.

Позивача посилається на те, що такі обставини щодо правонаступництва Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» були предметом дослідження судів, зокрема, у справі № 922/3979/21 під час заміни сторони спору (АТ «Завод «Електроважмаш») на його правонаступника АТ ((Українські енергетичні машини» на стадії виконання рішення суду та видачі наказу. З обставин, встановлених в ухвалі Господарського суду Харківської області від 25.07.2022 року у справі № 922/3979/21, залишеної без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 року та постановою Верховного Суду від 16.03.2023 року, вбачається, що згідно з п. І Передавального акту від 01.12.2021 року правонаступництво щодо майна, усіх залишків, прав та обов`язків АТ «Завод «Електроважмаш» переходить правонаступнику - АТ «Українські енергетичні машини» з моменту затвердження даного Передавального акту з 01.12.2021 року.

Відповідно до п. 4 Передавального акту всі підтверджені належним чином права, обов`язки та зобов`язання АТ «Завод «Електроважмаш», що приєднується, а також права, обов`язки, зобов`язання інших осіб в частині правовідносин з АТ «Завод «Електроважмаш», що приєднується, переходять у повному обсязі до АТ «Українські енергетичні машини» - правонаступника, навіть у випадку, якщо вони мали (матимуть) місце після дати складання Передавального акту або з будь-яких причин не були включені в Передавальний акт.

Між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 10 від 01.12.2021 р. до Договору № 238-12/997 від 01 вересня 2019 р. у зв`язку із затвердженням та підписанням 01.12.2021 р. передавального акту Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» та Акціонерного товариства «Укренергомашини».

Згідно якої усі права та обов`язки Замовника за Договором № 238-12/997 від 01 вересня 2019 р. перейшли до Акціонерного товариства «Укренергомашини» з 01.12.2021 року.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновки, що у спірних правовідносинах правонаступництво щодо майна, усіх залишків, прав та обов`язків Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» перейшло правонаступнику - Акціонерному товариству «Українські енергетичні машини» з моменту затвердження даного Передавального акту, а саме, з 01.12.2021 року.

А тому, належним Відповідачем у даному спорі є Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» ().

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що Постачальник зобов`язується поставити продукцію партіями у власність Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти від Постачальника продукцію та оплатити її в порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до пункту 4.1 Договору розрахунки за партію товарів здійснюються Замовником шляхом 100% оплати за фактично отриману партію продукції на протягом 90 календарних днів з дня поставки і приймання її за якістю та кількості.

Загальна вартість поставленого Позивачем згідно Договору товару становить 5078136,60 грн„ що підтверджується належним чином завіреними копіями видаткових накладних, що додаються до позову.

Відповідачем було оплачено Товар на суму, що складає 1 329 781,80 гри, згідно платіжних доручень/інструкцій (копії додаємо).

Таким чином, станом на момент звернення Позивача до суду, сума поставленого, але не оплаченого товару складає 3 748 354,80 грн.

Сума заборгованості підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.08.2021 р., що був підписаний уповноваженими особами з обох сторін та підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами, які додаються до позовної заяви.

Позивач звертався до Відповідача з вимогою про погашення простроченої заборгованості щодо оплати товару одержаного згідно Договору, а також з проханням надати графік погашення такої заборгованості шляхом надсилання відповідного листа-вимоги № 253 від 16.06.2023 р на офіційну електронну адресу Акціонерного товариства «Укренергомашини»: .

Проте, вищевказана вимога було залишена без задоволення, що стало підставою звернення позивача із відповідним позовом до відповідача адресу акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» як правонаступника акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш».

Позивач посилається, що 31.08.2021 був складений акт щодо підтвердження суми заборгованості АТ "Завод Електроважмаш" перед ТОВ "НВК "Укрпромвпровадження", який підписаний уповноваженими представниками.

Відповідач не погасив заборгованості, що стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що на підставі п.7.1 спірного Договору, приймання продукції за якістю проводиться відповідно до Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю» №П-7. Згідно п.6 Інструкції №П-7 приймання продукції за якістю і комплектністю проводиться на склад одержувача, за умови поставки в інше місто, у двадцятиденний строк після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад одержувача при доставці продукції постачальником або при вивезенні продукції одержувачем.

У відповідності до п.7.2 Договору №238-12/997 від 01.09.2020, приймання продукції з кількості проводиться відповідно до Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю» №П-6. При цьому згідно п.9 Інструкції №П-6, приймання продукції за вагою нетто і кількістю товарних одиниць в кожному місці - одночасно з розкриттям тари, але не пізніше 10 днів з моменту отримання продукції - при доставці продукції постачальником або при вивезенні її одержувачем зі складу постачальника і з моменту видачі вантажу органом транспорту.

Таким чином, строки отримання (поставки) продукції є іншими ніж строки приймання продукції за якістю та кількістю. Строки приймання продукції за якістю та кількістю є більш пізніми ніж строки поставки.

Отже на думку Відповідача строк оплати, дати початку прострочення має бути встановлено не тільки факт поставки, але й факт прийняття продукції за якістю та кількістю.

Також, Відповідач зазначає, що Позивачем не доведено факту поставки, посилаючись на додатки до позовної заяви щодо інформації про поставку на суму 472840,80 грн., прострочена заборгованість за якою виникла з 12.02.2021.

А отже заборгованість Позивачем безпідставно нараховані інфляційні витрати на суму 224115,82 грн. та річні на суму 16108,69 грн.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на підставі ст. 233 ГПК України.

Крім того Відповідач зазначає, що він та ДП «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» внесені до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації, згідно Наказу Фонду державного майна України №777 від 08.06.2018 та Наказу Фонду державного майна України №764 від 08.06.2024. Розпорядженням КМУ від 16.01.2019 року № 36-р затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності, відповідно до якого ДП «ЗАВОД «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» та Відповідач включені до цього переліку. Накладення або стягнення надмірних сум штрафних санкцій, значно зменшує вартість як АТ «Завод «Електроважмаш», так і Відповідача, як об`єктів приватизації, що в результаті купівлі-продажу завдасть збитків державі внаслідок недоотримання реальної вартості єдиного майнового комплексу АТ «Завод «Електроважмаш» та Відповідача.

На підставі вищевикладеного, за принципами розумності, справедливості та пропорційності Відповідач просить суд зменшити розмір річних та інфляційних на 90% від зазначеного у розрахунках Позивача. Тобто, задоволення позовної вимоги щодо стягнення річних - у розмірі не більше 11425,46 грн. (130363,34 грн. нарахованих Позивачем - 16108,69 грн. нарахованих безпідставно) х 10%, а щодо інфляційних - у розмірі не більше 151394,44 грн. (1738060,25 грн. нарахованих Позивачем - 224115,82 грн. нарахованих безпідставно) х 10%.

Також, Відповідач просить суд врахувати наявність військового стану в Україні, як обставини, що унеможливлює виконання зобов`язань за Договором.

Позивач вважає заяви Відповідача про зменшення штрафних санкцій та 1% річних безпідставними, оскільки прострочення виконання зобов`язання з боку Відповідача та відсутність будь-яких дій, націлених на зменшення суми заборгованості, а отже слід відмовити у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру 1 % річних та інфляційних втрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача боргу перед позивачем за поставлений товар у сумі у сумі 3 748 354,80 грн.

Суд першої інстанції також вказав, що розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 1 738 060,25 грн. та річних у розмірі 130 363,34 грн. є обґрунтованим, правомірним та арифметично вірним, відтак позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Водночас, суд першої інстанції вказав, що клопотання Відповідача про зменшення 1% річних та інфляційних нарахувань не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 07.11.2024 у справі №922/2901/24 виключно у межах доводів та вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", які зводяться до незгоди апелянта із судовим рішенням в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 55129,93 грн. та річних у розмірі 4068,41 грн.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Оскільки мало місце прострочення відповідача з оплати за поставлений товар по договору, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 1 738 060,25 грн. та річних у розмірі 130 363,34 грн..

Суд першої інстанції, перевіривши наданий позивачем розрахунки 1% річних та інфляційних втрат, вказав, що дані розрахунки є арифметично вірними та здійснені у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства.

Проте, апеляційний суд вважає помилковим такий висновок місцевого суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надавав свій контррозрахунок до суду першої інстанції (вх.№23387 від 17.09.2024, т.2 а.с. 113-114).

Відповідач зазначав, що позивачем безпідставно наводиться інформація про поставку на суму 472 840,80 грн., прострочена заборгованість за якою виникла з 12.01.2021 р.

Відповідач вказував, що це не є сумою окремої поставки за даним Договором, а являє собою залишок оплаченого не в строк боргу згідно видаткової накладної № 231 від 10.11.2020 року, відповідно, на який були нараховані штрафні санкції.

У такому разі нарахування інфляційних витрат та річних з приводу даного залишку за видатковою накладною №231 від 10.11.2020 є невірним.

У додатках до позову є у наявності копія платіжної інструкції від 23.12.2021 №7713 щодо сплати за спірним договором суми 1329781,80 грн.

Відповідач зазначає, що цією сумою було погашено вартість поставки продукції за видатковими накладними №160 від 07.09.2020 та №225 від 06.11.2020 у повному обсязі та часткове погашення за зазначеною видатковою накладною №231 від 10.11.2020.

Вважає, що позивачем помилково нараховується сума інфляційних витрат та процентів на залишок заборгованості за зазначеною видатковою накладною №231 від 10.11.2020 з моменту виникнення заборгованості за видатковою накладною, а не з моменту часткового погашення - з 12.02.2021 до 09.07.2024, а не з 23.12.2021 до 09.07.2024.

А тому позивач безпідставно нараховує інфляційні витрати та проценти у період з 12.02.2021 до 22.12.2021 двічі за одну й ту саму поставку як на загальну суму заборгованості 1329781,80 грн., так і часткову заборгованість у розмірі 472840,80 грн.

Нарахування на часткову заборгованість у розмірі 472840,80 грн. має здійснюватися у період після часткового погашення заборгованості за видатковою накладною №231 від 10.11.2020, тобто, з 23.12.2021.

З огляду на це Відповідач надав контррозрахунок заборгованості на вказану суму 472840,80 грн., виходячи з методики Позивача.

Інфляційні витрати:

Період 4:

472840,80 грн. х 126,6% (і.і. 2022 рік) х 105,1% (і.і.2023 рік) х 100,4% (і.і. січень 2024р.) х 100,3% (і.і. лютий 2024р.) х 100,5% (і.і. березень 2024р.) х 100,2% (і.і. квітень 2024р.) х 100,6% (і.і. травень 2024р.) - 472840,80 грн. = 168985,89 грн., а не 224115,82 грн., нараховані Позивачем.

Відтак, загальний розмір інфляційних витрат не може перевищувати 1682930,32 грн. (1738060,25 грн. (загальний розмір інфляційних, нарахованих Позивачем) - 224115,82 грн. + 168985,89 грн.).

Річні:

Період прострочення з 23.12.2021 до 09.07.2024: 930 днів,

з них у 2021 році - 9 днів; у 2022 та 2023 році - по 365 днів;

Усього у 2021 - 2023 році - 739 днів.

у 2024 році - 191 день.

Відтак, сума процентів за 2021 - 2023 рік:

472840,80 грн. х 1% х 739 : 365 = 9573,41 грн., а не 13641,13 грн., як нараховано у Позивача.

Сума процентів за 2024 рік: 2467,56 грн. (як нараховано Позивачем).

Таким чином, загальний розмір процентів не може перевищувати 126295,59 грн. (130363,31 грн. (загальний розмір процентів, нарахованих Позивачем) - 13641,13 грн. + 9573,41 грн.).

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки вказаному контррозрахунку відповідача в своєму рішенні.

Наведені доводи відповідача є аналогічними доводам його апеляційної скарги.

Перевіривши розрахунок позивача та контррозрахунок відповідача в оскаржуваній частині, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача є обгрунтованими.

Відтак, загальний розмір інфляційних витрат не може перевищувати 1682930,32 грн. (1738060,25 грн. (загальний розмір інфляційних, нарахованих Позивачем) - 224115,82 грн. + 168985,89 грн.). де сума 224115,82 грн. - сума інфляційних, необґрунтовано нарахована Позивачем у позові (період 4 у розрахунках Позивача) та задоволена судом 1-ї інстанції; сума 168985,89 грн. - суми інфляційних, обґрунтовано розрахована Відповідачем за той самий період, але не врахована судом першої інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 55129,93 грн.

Крім того. колегія суддів зазначає. що загальний розмір процентів не може перевищувати 126295,59 грн. (130363,31 грн. (загальний розмір процентів, нарахованих Позивачем) - 13641,13 грн. + 9573,41 грн.). де сума 13641,13 грн. - сума річних, необґрунтовано нарахована Позивачем у позові на залишкову суму за видатковою накладною №231 та задоволена судом 1-ї інстанції; сума 9573,41 грн. - сума річних, обґрунтовано розрахована Відповідачем на ту ж залишкову суму за той самий період, але не врахована судом.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення % річних в розмірі 4068,31 грн.

Згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" знайшли своє підтвердження в матеріалах справи у зв`язку з чим рішення підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення у відповідній частині.

Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, у постанові має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Керуючись статтями 129, 269, ст.275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 07.11.2024 у справі №922/2901/24 в частині стягнення з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження" інфляційних витрат у розмірі 55129,93 грн. та річних у розмірі 4068,41 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Укрпромвпровадження" (адреса: провулок Лабораторний, 1, офіс 400, місто Київ, 01133; ) на користь Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (адреса: 61037, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 199, ) 1065,56 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 29.01.2025.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко