ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" січня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/233/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, що є додатком до позову (вх. № 233/25), у справі

за позовом ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ХАРКІВ АГРО ПРОДУКТ", м. Харків,

до ЛЮБОТИНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, Харківська обл., місто Люботин,

про визнати незаконним та скасування припинення права постійного користування, визнання незаконним та скасування рішення, скасування реєстраційних дій, поновлення запису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФЕРМЕРСЬКЕ ГОСПОДАРСТВО "ХАРКІВ АГРО ПРОДУКТ", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ЛЮБОТИНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, про визнання незаконним та скасування припинення права постійного користування ФГ «Харків Агро Продукт» на земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0002 через відсутність судового рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання незаконним та скасування рішення LIX сесії VIII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 12.09.2024 № 389, скасування реєстраційних дій, вчинених на підставі рішення LIX сесії VIII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 12.09.2024 № 389, поновлення в ДРРП запису про право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:004:0002 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 251; номер запису про інше речове право: 39352461) за ФГ «Харків Агро Продукт».

В якості додатку до позову позивачем надано заяву про забезпечення позову (вх. № 233/25). Заявник просить суд заборонити Люботинській міській раді Харківської області вчиняти дії, направлені на проведення державної реєстрації припинення права постійного користування земельною ділянкою скасування рішенням LIX сесії VIII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 12.09.2024 № 389; заборонити Люботинській міськїй раді Харківської області вчиняти дії, направлені на укладання договорів оренди або іншого користування щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0002; заборонити державним реєстраторам проводити державну реєстрацію припинення права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:004:0002 за рішенням LIX сесії VIII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 12.09.2024 № 389.

В якості обґрунтування заяви позивач зазначає, що проведення реєстрації спірного рішення ЛМР до набрання чинності рішенням суду по суті справи, припинення права постійного користування позивача земельною ділянкою із виключенням відповідного запису із ДРРП спричинить істотні збитки для позивача, призведе до неможливості здійснення статутної діяльності, оскільки в користуванні у позивача є лише одна земельна ділянка кадастровий номер :02:004:0002. Позивач у 2024 році провів підготовчі сільгоспроботи й уклав договори на постачання сільгосппродукції на 2025 рік. У разі не проведення сільгоспробіт у 2025, позивач матиме збитки у вигляді витрат, понесених на підготовчі роботи, проведені у 2024 році, та штрафних санкцій через невиконання зобов`язань за договорами на постачання сільгосппродукції. В разі скасування спірного рішення судом, виникне потреба у додатковому зверненні до суду задля скасування відповідної реєстраційної дії та поновленню запису у ДРРП, який існував до проведення реєстраційної дії. Така ситуація не сприятиме ефективному захисту порушеного права Позивача, а навпаки покладе на Позивача індивідуальний та надмірний тягар через необхідність Позивачу вживати додаткові дії для поновлення своїх прав, порушених незаконним рішенням Відповідача.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволення вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не повинен надавати оцінку доказам в обґрунтування вимог чи заперечень проти позову, робити висновки про існування або відсутність підстав для задоволення позову. В першу чергу суд повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд звертає увагу, що предметом поданого позову, зокрема, є визнання незаконним та скасування припинення права постійного користування ФГ «Харків Агро Продукт» на земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0002 через відсутність судового рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою, а також визнання незаконним та скасувати рішення LIX сесії VIII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 12.09.2024 № 389. Як вбачається з цього рішення, Люботинською міською радою Харківської області прийнято рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою загальною площею 25,4000 га (кадастровий номер :02:004:0002). В свою чергу, позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення заборони Люботинській міській раді Харківської області вчиняти дії, направлені на проведення державної реєстрації припинення права постійного користування земельною ділянкою скасування рішенням LIX сесії VIII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 12.09.2024 № 389.

Тобто, якщо буде застосовано цей запобіжний захід (заборона вчиняти дії, направлені на проведення державної реєстрації припинення права постійного користування), то суд фактично вирішить питання про задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування припинення права постійного користування ФГ «Харків Агро Продукт» на земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0002, а також визнання незаконним та скасувати рішення LIX сесії VIII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 12.09.2024 № 389, адже фактично ці вимоги направлені на недопущення припинення права постійного користування позивача.

У відповідності до ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Теж саме стосується і прохання позивача про заборону державним реєстраторам проводити державну реєстрацію припинення права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:004:0002 за рішенням LIX сесії VIII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 12.09.2024 № 389. Задоволення заяви в цій частині фактично призведе до задоволення позовної вимоги про поновлення в ДРРП запис про право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:004:0002 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 251; номер запису про інше речове право: 39352461) за ФГ «Харків Агро Продукт», адже таке забезпечення позову матиме наслідком наявності в реєстрі відповідного запису.

За таких обставин, враховуючи заявлені позовні вимоги, а також заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач, суд зазначає, що задоволення заяви про забезпечення позову призведе до фактичного задоволення позову, що є недопустимим з огляду на приписи ч. 11 ст. 137 ГПК України.

Відносно прохання позивача про забезпечення позову шляхом заборони Люботинській міській раді Харківської області вчиняти дії, направлені на укладання договорів оренди або іншого користування щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0002, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» етапність передачі в оренду державного та комунального майна передбачає прийняття рішення щодо наміру передачі майна в оренду; внесення інформації про потенційний об`єкт оренди до ЕТС; прийняття рішення про включення потенційного об`єкта оренди до одного із Переліків; опублікування інформації про потенційний об`єкт оренди, щодо якого прийнято рішення про включення до одного з Переліків, в ЕТС; розміщення в ЕТС оголошення про передачу майна в оренду; проведення аукціону на право оренди майна або передача об`єкта в оренду без проведення аукціону, укладення та публікація в ЕТС договору оренди. Згідно із ч. 1 ст. 13 цього ж Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єкти державної та комунальної власності передаються в оренду за результатами проведення аукціону виключно в ЕТС, у тому числі аукціону, предметом якого є право на продовження договору оренди об`єкта згідно із статтею 18 цього Закону.

У заяві позивач фактично просить заборонити вчиняти будь-які дії, направлені на укладання договорів оренди, що, зокрема, включає в себе проведення аукціону. В свою чергу, у відповідності до ч. 12 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

За таких обставин, прохання позивача про заборону Люботинській міській раді Харківської області вчиняти дії, направлені на укладання договорів оренди або іншого користування щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0002 суперечить ч. 12 ст. 137 ГПК України, адже є наслідком втручання у проведення можливого аукціону.

Окремо суд звертає увагу, що хоча позивач посилається в якості обґрунтування заяви на той факт, що в разі скасування спірного рішення судом, виникне потреба у додатковому зверненні до суду задля скасуванні відповідної реєстраційної дії та поновленню запису у ДРРП, однак однією з позовних вимог позивачем заявлено скасування реєстраційних дій, вчинених на підставі рішення LIX сесії VIII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 12.09.2024 № 389 та поновлення в ДРРП запису про право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:004:0002.

Тобто, навіть в разі скасування судом спірного рішення, суд буде вирішувати питання і скасування реєстраційних дій, вчинених на підставі такого скасованого рішення, а також про поновлення в ДРРП запису про право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:004:0002, адже це є позовними вимогами.

За таких обставин, суд зазначає про необґрунтованість позиції заявника в цій частині та такою, що суперечить поданому ним же позову.

Отже, суд зазначає, що заява про забезпечення позову в цілому ґрунтується на припущеннях позивача, які не обґрунтовані доказами. Позивачем не представлено до заяви про забезпечення позову жодного доказу щодо вчинення відповідачем дій, направлених на ускладнення виконання можливого рішення суду. Крім того, задоволення заяви про забезпечення позову призведене до фактичного задоволення позовних вимог, що прямо заборонено ч. 11 ст. 137 ГПК України. Також, позивач просить вжити заходи забезпечення позову, що будуть наслідком заборони проведення аукціону, про що є також пряма заборона (ч. 12 ст. 137 ГПК України.

У зв`язку із цим, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, що є додатком до позову (вх. № 233/25), слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 136-140, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви позивача, ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ХАРКІВ АГРО ПРОДУКТ" про забезпечення позову, що є додатком до позову (вх. № 233/25).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали відповідно до статей 256, 257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 28 січня 2025 року.

Суддя Калініченко Н.В.