УХВАЛА

03 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 904/235/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючої), Ємця А. А. та Колос І. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Комбінат)

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2024

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі"

до Комбінату

про стягнення 7 848 977,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комбінат 28.01.2025 (через систему "Електронний суд") звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2024 зі справи № 904/235/24 з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Водночас у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 11.12.2024 (повний текст складений 12.12.2024), а тому строк на її оскарження закінчився 01.01.2025.

Касаційну скаргу ж було подано скаржником (через систему "Електронний суд") 28.01.2025 та зареєстровано Судом в той же день, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Верховного Суду, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження (27 днів) зазначеної постанови апеляційного господарського суду від 11.12.2024.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на подання касаційної скарги, скаржник посилається на те, що він перебуває у складних умовах, які зумовлені військовими діями на території, де знаходиться підприємство, що призвело до неможливості вчасно звернутися з касаційною скаргою, оскільки тільки у грудні 2024 року у Дніпропетровській області оголошувалась повітряна тривога 92 рази, загальною тривалістю сім діб.

Проте Суд, розглянувши наведені доводи скаржника щодо поважності причин пропуску строку на оскарження постанови суду апеляційної інстанції, відхиляє їх як необґрунтовані, огляду на таке.

Як вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", Комбінат має зареєстрований електронний кабінет підсистемі "Електронний суд", а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції від 11.12.2024 була надіслана та доставлена скаржнику в кабінет Електронного суду 12.12.2024 о 16:14, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет Електронного суду, сформованою засобами комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", а останнім днем звернення з касаційною скаргою є 01.01.2025, про що також зазначено у скарзі самим скаржником.

Однак посилання скаржника на наявність воєнного стану та ускладненої безпекової ситуації на території, де знаходиться підприємство, а саме - постійні обстріли Дніпропетровської області як на причини пропуску строку для подання касаційної скарги, не можуть бути визнані судом поважними або непереборними обставинами, оскільки з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку, а питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Проте скаржником у скарзі не наведено та необґрунтовано обставин, які зумовлені воєнним станом та пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, що не залежали від його волі та унеможливили своєчасне, у встановлений процесуальним законом строк, подання касаційної скарги, а також не додано жодних доказів на підтвердження наявності таких обставин, які у взаємозв`язку із введенням воєнного стану та оголошенням повітряних тривог перешкоджали йому звернутись до суду з касаційною скаргою в межах встановлених згаданим Кодексом строків.

Посилання ж скаржника на ускладнення робочого процесу підприємства, зумовлене воєнним станом та значною кількістю оголошених повітряних тривог, є суб`єктивними обставинами, які залежали виключно від поведінки скаржника та організації роботи підприємства, його структурних підрозділів, зокрема, юридичного відділу.

Разом з тим суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та в розумні інтервали часу вжити всіх необхідних заходів для звернення з касаційною скаргою в межах строків, визначених ГПК України.

Враховуючи, що представник скаржника адвокат Земляний О.Ю. був присутнім в судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також отримав повний текст оскаржуваного судового рішення в електронному кабінеті, то скаржник не був позбавлений можливості відстежувати хід розгляду справи та в розумні інтервали часу вжити всіх необхідних заходів для звернення з касаційною скаргою в межах строків, визначених ГПК України.

Тобто, наведені обставини свідчать, що скаржник безумовно був обізнаний про наявність оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду від 11.12.2024, а звернення з касаційною скаргою поза межами строку на її подання є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Поряд з цим настання негативних наслідків у зв`язку з такими діями учасника судового процесу, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Беручи до уваги положення частини першої статті 119 ГПК України, вирішуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку суд має оцінити доводи заявника, та подані ним докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

При цьому такі доводи та докази мають підтверджувати об`єктивну неможливість заявника вчинити відповідну процесуальну дію у встановлені строки. У разі ж, коли пропуск такого процесуального строку настав у зв`язку із суб`єктивними чинниками, які залежали від самого заявника, а не через об`єктивно непереборні причини, або коли такі об`єктивно непереборні причини заявником не доведені, у суду відсутні правові підстави для визнання причин пропуску процесуального строку поважними.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає, що підстави, наведені скаржником у клопотанні, є неповажними, оскільки останнім не наведено належних обґрунтувань та не додано доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: навести Суду інші підстави, за їх наявності, та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названого недоліку протягом установленого строку матиме наслідком відмову у відкритті касаційного провадження.

З огляду на залишення касаційної скарги без руху заявлене скаржником клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку залишається без вирішення до усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2024 зі справи № 904/235/24 залишити без руху.

2. Надати акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити акціонерному товариству "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя А. Ємець

Суддя І. Колос