ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" січня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/1087/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

до відповідача фізичної особи-підприємця Ткачук Юлії Василівни

про стягнення в сумі 10 406 грн. 16 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Крук Оксана Олександрівна (в залі суду);

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

28 листопада 2024 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця Ткачук Юлії Василівни (далі - відповідач) про стягнення в сумі 10 406 грн. 16 коп.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначає, що 30 вересня 2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та фізичною особою-підприємцем Ткачук Юлією Василівною укладено договір оренди № 1451-2016. Однак, відповідач свої зобов`язання по виконанню умов вказаного договору виконував неналежним чином, у зв`язку із чим у останнього утворилася заборгованість у розмірі 8 011 грн. 26 коп. Окрім того, позивачем на вказану заборгованість нараховано 1 646 грн. 80 коп. пені (з вразуванням зави про зменшення розміру позовних вимог).

Отже, зважаючи на вказане вище позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 8 011 грн. 26 коп. заборгованості з орендної плати та 1 646 грн. 80 коп. неустойки.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору.

Суд зазначає, що до матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачам копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місця проживання відповідача, яка також є офіційною адресою його місця проживання згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 11 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день: якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що фізична особа-підприємець Ткачук Юлію Василівна має зареєстрований електронний кабінет.

З огляду на викладене, фізична особа-підприємець Ткачук Юлія Василівна вважається повідомленим про розгляд справи № 918/1087/24 належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даного спору, останній не скористалися свої процесуальним правом на подачу відзиву або будь-яких інших пояснень, тому вважає можливим здійснювати розгляд справи по суті.

Заяви та клопотання у справі.

18 грудня 2024 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.

16 січня 2025 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від позивача надійшли письмові пояснення.

16 січня 2025 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Судом встановлено, що вказана заява відповідає вимогам ст. 170 ГПК України.

Відповідно до частини 1, 2, 5, 6 ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі. Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд зазначає, що заява подана в передбачений ГПК України строк, тому, суд приймає подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/1087/24 за позовною заявою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях до відповідача фізичної особи-підприємця Ткачук Юлії Василівни про стягнення в сумі 10 406 грн. 16 коп., визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18 грудня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 06 січня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06 січня 2025 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 27 січня 2025 року.

Представник позивача у судовому засіданні 27 січня 2025 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання 27 січня 2025 року відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (далі - орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Ткачук Юлією Василівною (далі - орендар) укладено договір оренди державного майна від 30 вересня 2016 року № 1451-2016 (далі - договору).

Майно передається в оренду з метою розміщення торговельного об`єкта з продажу продовольчих товарів для пільгових категорій громадян (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору, актом прийому-передачі нерухомого майна від 30 вересня 2016 року передано майно в оренду. Об`єкт оренди - КПО з магазином та їдальнею, реєстровий номер 33689922.15.АААААЖ682, площею 1028,7 кв.м, розташованих по вул. Семидубська, 14а у м. Дубно, Рівненської області, що перебуває на балансі Львівської філії Концерну "Військторгсервіс".

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.7. договору).

Пунктом 10.10 Договору оренди визначено, якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у визначеному розмірі за користування Майном за час прострочення.

10 жовтня 2019 року договором про внесення змін до договору оренди державного майна № 1451- 2016 від 30.09.2016 продовжено дію договору на строк до 30 серпня 2021 року. Пункти 1.1 та 3.1 викладено у наступній редакції:

1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне оіфеме індивідуально визначене нерухоме майно (надалі - Майно): КПО з магазином та їдальнею, реєстровий номер 33689922.15.АААААЖ682, площею 1028,7 кв.м, розташованих по вул. Семидубська, 14а у м. Дубно, Рівненської області, що перебуває на балансі Львівської філії Концерну "Військторгсервіс", (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31 травня 2019 року і становить за незалежною оцінкою 329 329 (триста двадцять дев`ять тисяч триста двадцять дев`ять) грн. без врахування ПДВ.;

3.1. Орендна плата визначається на підставі "Методики розрахунку орендної плати..." затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 зі змінами та доповненнями. Розмір орендної плати за базовий місяць - серпень 2019 року становить без ПДВ - 541,23 грн (див. додаток).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством;.

Усі інші умови договору оренди № 1451-2016 від 30 вересня 2016 року залишаються без змін.

Листом № 18-02.1-1610 від 29 травня 2020 року Регіональне відділення зверталося до орендаря стосовно сплати заборгованості у розмірі 1 417 грн. 49 коп. та пені 39 грн. 17 коп.

19 січня 2022 року договором про внесення змін до договору оренди державного майна № 1451-2016 від 30 вересня 2016 року щодо продовження договору за результатами аукціону (шляхом викладення в новій редакції) було продовжено договір строком на 5 (п`ять) років з дати набрання чинності цим договором.

На виконання вищевказаної умови договору про внесення змін, 24 листопада 2022 року Регіональне відділення направило лист № 18-02.1- 2702 орендарю про заборгованість, яка складала - 8 011 грн. 26 коп. та пені - 1 083 грн. 60 коп.

У зв`язку з цим, внаслідок неналежного виконання умов договору, а саме прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців (Розділ II п. 12.7.1), керуючись ст. 782 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) та відповідно до Розділу Другого п. 12.8. Договору про внесення змін, про наявність однієї з підстав для дострокового припинення договору з Ініціативи Орендодавця, передбачених пунктом 12.7 цього договору, Орендодавець або Балансоутримувач повідомляє Орендареві та іншій стороні договору листом, відповідача повідомлено про притінення договору оренди.

Пунктом 4.4 договору визначено, якщо орендар не повертає Майно після отримання від Балансоутримувача примірників акта повернення з оренди орендованого Майна, Орендар сплачує до державного бюджету неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування Майном після дати припинення цього договору

Відповідно до п. 11.1 договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

16 січня 2023 року Регіональне відділення видало наказ № 16, яким на підставі листа № 18-02.1-2702 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, врученого 02 грудня 2022 року дію договору оренди державного майна № 1451- 2016 від 30 вересня 2016 року було припинено з 02 грудня 2022 року, тобто з дати отримання повідомлення Регіонального відділення про односторонню відмову від договору.

Регіональне відділення листом № 18-02-0206 від 17 січня 2023 року повідомило відповідача про припинення договору від 02 грудня 2022 року, а також щодо обов`язку повернення майна з оренди, та про необхідність терміново сплатити заборгованість з орендної плати до Державного бюджету України у розмірі 8 011 грн. 26 коп., пеню 1 513 грн. 64 коп. та неустойку у розмірі 9 939 грн. 00 коп.

18 січня 2023 року року Регіональне відділення направило відповідачу претензію щодо погашення заборгованості з орендної плати, пені, неустойка та зобов`язання повернення майна.

01 лютого 2023 року Регіональне відділення отримало примірник акту повернення з оренди нерухомого майна, до державної власності.

21 листопада 2023 року Регіональним відділенням повторно надіслано претензію щодо погашення заборгованості з орендної плати, пені та неустойки.

Однак, відповідач вказані вище претензії залишив без уваги та задоволення, а 8 011 грн. 26 коп. заборгованості з орендної плати та 1 646 грн. 80 коп. неустойки неоплаченими.

Джерела права й акти їх застосування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. (частину третю статті 16 визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 28.04.2021 р. N 2-р(II)/2021) (ст. 16 ЦК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 16 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди формується на підставі примірного договору оренди, що затверджується: Кабінетом Міністрів України - щодо майна державної власності; представницькими органами місцевого самоврядування - щодо майна комунальної власності. Якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив примірний договір оренди комунального майна, застосовується примірний договір оренди державного майна. Договір оренди може відрізнятися від примірного договору оренди, якщо об`єкт оренди передається в оренду з додатковими умовами. Рішенням Кабінету Міністрів України (представницького органу місцевого самоврядування - для комунального майна) можуть бути передбачені особливості договору оренди майна, що передається в оренду з додатковими умовами. Орендар, що уклав договір оренди майна за результатами аукціону, має право використовувати майно за будь-яким цільовим призначенням, крім випадків і з урахуванням обмежень, передбачених Порядком передачі майна в оренду. Договір оренди підлягає нотаріальному посвідченню, якщо строк, на який укладається цей договір, перевищує п`ять років.

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ч. 1 та ч. 6 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об`єкта оренди. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 ГК України).

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов' язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом взято до уваги, що згідно частини 2 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1451-2016 від 30 вересня 2016 року в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору оренди.

Фізична особа-підприємець Ткачук Юлія Василівна під час дії договору належним чином не виконувало свої зобов`язання, у зв`язку із чим виникла заборгованість з орендної плати за користування державним майном у сумі 8 011 грн. 26 коп., яка підтверджена матеріалами справи.

Докази оплати вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що відповідач не виконав обов`язку щодо належного виконання зобов`язання, що зумовлюють наявність правових підстав для нарахування відповідачу неустойки у розмірі подвійної плати за час прострочення повернення орендованого майна після закінчення договору оренди.

Враховуючи вказане, позивач нарахував для відповідача неустойку, за невчасне повернення орендованого майна за період з 08 грудня 2022 року по 01 лютого 2023 року у розмірі 1 646 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що здійснений позивачем розрахунок є вірним та відповідає нормам чинного законодавства та умовам договору.

Докази сплати відповідачем до Державного бюджету України заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та неустойки суду не подано.

З правовою позицією позивача, суд погоджується.

Оцінка аргументам відповідача не надавалась, оскільки відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових заперечень.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що відповідач відповідно до умов Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 30 вересня 2016 року № 1451-2016 не виконав обов`язку щодо сплати орендної плати та неустойки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з фізичної особи-підприємця Ткачук Юлії Василівни заборгованості з орендної плати та неустойки в сумі 9 658 грн. 06 коп.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у несвоєчасному отриманні оплати за оренду, повернення об`єкту оренди та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення з відповідача суми заборгованості та неустойки.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, закриття провадження.

Отже, суд роз`яснює позивачу, що сума судового збору в сумі 217 грн. 70 коп., може повернена останньому на підставі відповідного клопотання.

У зв`язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, який не сплатив відповідачу обумовлені договором кошти у встановлений строк, що призвело до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2 810 грн.

30 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ткачук Юлії Василівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (33001, м. Рівне, вул. Петра Могили, 24, код. 42956062) 8 011 (вісім тисяч одинадцять) грн. 26 коп. заборгованості з орендної плати, 1 646 (одна тисяча шістсот сорок шість) грн. 80 коп. неустойки та 2 810 (дві тисячі вісімсот десять) грн. 30 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03 лютого 2025 року.

Суддя Войтюк В.Р.