ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2025 р. Справа№ 925/1240/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

Корякін Д.В. особисто

від Левченка В.М. : Кураса С.А. згідно ордера (в режимі відеоконференції)

від Левченка В.М. : Іванюк О.М. згідно ордера

від АБ "Дефініція Кушніра": Кушнір С.В. в порядку самопредставництва

розглянувши апеляційну скаргу Корякіна Дмитра Вадимовича на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року

у справі №925/1240/21 (суддя Довгань К.І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Патріот-Ч"

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21 у задоволенні заяви Корякіна Д.В. про перегляд ухвали Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 по справі №925/1240/21 за нововиявленими обставинами відмовлено повністю; ухвалу Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 по справі №925/1240/21 залишено в силі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Корякін Д.В. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21 та прийняти нове рішення, яким скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 року у справі №925/1240/21 та визнати неправомірними дії ліквідатора ТОВ "Седна-Агро" арбітражного керуючого Левченко В.М. щодо складання 08.08.2023 Акту про визнання аукціону №BRD001-UA-898 від 24.07.2023 таким,що не відбувся та надання таких відомостей для їх внесення до відомостей про проведення аукціону №BRD001-UA-898 в електронній торговій систему "Прозорро.Продажі" та на веб-сайтах авторизованих електронних майданчиків; зобов`язати ліквідатора ТОВ "Седна-Агро" арбітражного керуючого Левченко В.М. відсупити покупцю - ФОП Корякіну Д.В., придбане на аукціоні №BRD001-UA-898 від 24.07.2023, право вимоги дебіторської заборгованості ТОВ "Агрохолдинг 2012" перед ТОВ "Седна-Агро" та передати документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.10.2024 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сотніков С.В., судді: Остапенко О.М., Отрюх Б.В.

21.10.2024 року головуючим суддею Сотніковим С.В заявлено самовідвід у справі №925/1240/21, який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної апеляційної скарги, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 21.10.2024 року вказану заяву про самовідвід у справі №925/1240/21 задоволено, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2024 апеляційну скаргу Корякіна Д.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Пантелієнко В.О.

22.10.2024 року суддею Пантелієнком В.О. заявлено самовідвід у справі №925/1240/21, який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної апеляційної скарги, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 22.10.2024 року заяву судді Пантелієнка В.О. про самовідвід у даній справі задоволено; відведено вказаного суддю від розгляду дано справи, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.10.2024 дану апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2023 у справі №925/1240/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М.,судді:Отрюх Б.В.,Доманська М.Л.

29.10.2024 року суддею Доманською М.Л. заявлено самовідвід у справі №925/1240/21, який мотивовано наявністю обставин, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної апеляційної скарги, за наслідками розгляду якого ухвалою суду від 29.10.2024 року заяву судді Доманської М.Л. про самовідвід у даній справі задоволено; відведено вказаного суддю від розгляду даної справи, а матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

30.10.2024 року через відділ документального забезпечення від ФОП Корякіна Д.В. надійшла заява про відвід судді Доманської М.Л.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2024 апеляційну скаргу Корякіна Д.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 05.11.2024 заяву Корякіна Д.В. (вх.№09.1-19/23103/24 від 30.10.2024 року) про відвід судді Доманської М.Л. від розгляду справи №925/1240/21 залишено без розгляду.

Іншою ухвалою від 05.11.2024 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Корякіна Д.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1240/21.

18.11.2024 супровідним листом Господарського суду Черкаської області №925/1240/21/13635/2024 від 12.11.2024 року матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 у відставку витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 для розгляду справи №925/1240/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 апеляційну скаргу Корякіна Д.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21 залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

06.12.2024 через систему "Електронний суд", тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання вимог ухвали від 26.11.2024 надано докази сплати судового збору.

Ухвалою суду 09.12.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Корякіна Д.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 у справі №925/1240/21, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 21.01.2025 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник арбітражного керуючого Левченка В.М. адвокат Кураса С.А. просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

06.01.2025 через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "Лідеа Україна" адвоката Литвина І.О. надійшла заява про участь представників ТОВ "Лідеа Україна" в судовому засіданні 21.01.2025 та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції, проведення яких просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

07.01.2025 року через систему "Електронний суд" від представника арбітражного керуючого Левченка В.М. адвоката Кураси С.А. надійшла заява про участь в судовому засіданні 21.01.2025 року в режимі відеоконференції, проведення якого просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 20.12.2024 по 13.01.2025 року перебував у відпустці.

Ухвалою суду від 16.01.2025 задоволено заяву представника арбітражного керуючого Левченка В.М. адвоката Кураси С.А. та призначено проведення судового засідання 21.01.2025 року в режимі відеоконференції; відмовлено у задоволенні заяви представника ТОВ "Лідеа Україна" Литвина І.О. про участь представників ТОВ "Лідеа Україна" у судовому засіданні 21.01.2025 року в режимі відеоконференції.

20.01.2025 року через систему "Електронний суд" від Корякіна Д.В. та арбітражного керуючого Левченка В.М. надійшли додаткові пояснення по справі.

Корякін Д.В. в судовому засіданні 21.01.2025 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21 та прийняти нове рішення, яким скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 року у справі №925/1240/21 та визнати неправомірними дії ліквідатора ТОВ "Седна-Агро" арбітражного керуючого Левченко В.М. щодо складання 08.08.2023 Акту про визнання аукціону №BRD001-UA-898 від 24.07.2023 таким,що не відбувся та надання таких відомостей для їх внесення до відомостей про проведення аукціону №BRD001-UA-898 в електронній торговій систему "Прозорро.Продажі" та на веб-сайтах авторизованих електронних майданчиків; зобов`язати ліквідатора ТОВ "Седна-Агро" арбітражного керуючого Левченко В.М. відсупити покупцю - ФОП Корякіну Д.В., придбане на аукціоні №BRD001-UA-898 від 24.07.2023, право вимоги дебіторської заборгованості ТОВ "Агрохолдинг 2012" перед ТОВ "Седна-Агро" та передати документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Представники арбітражного керуючого Левченка В.М. та АБ "Дефініція Кушніра" в судовому засіданні проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

21.01.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у даній справі - залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак цього дня застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Черкаської області на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою суду від 20.05.2022, перебуває справа №925/1240/21 про банкрутство ТОВ "Седна - Агро", повноваження ліквідатора банкрута виконує арбітражний керуючий Левченко В.М.

У ліквідаційній процедурі ТОВ "Седна - Агро" проведено аукціон з продажу майна банкрута, учасником якого був зареєстрований ФОП Корякін Дмитро Вадимович.

Згідно протоколу проведення електронного аукціону №BRD001-UA-898 від 24.07.2023 його переможцем визначено ФОП Корякіна Д.В.

08.08.2023 ліквідатором ТОВ "Седна - Агро" складено Акт про визнання аукціону таким, що не відбувся, через відмову переможця аукціону від підписання у встановленому порядку акта про придбання майна на аукціоні від 02.08.2023.

07.08.2023 до місцевого господарського суду від ФОП Корякіна Д.В. надійшла скарга на дії (бездіяльність) ліквідатора з вимогами про зобов`язання арбітражного керуючого Левченка В.М., який, як ліквідатор, виконує повноваження керівника (органів управління) продавця ТОВ "Седна-Агро", відступити покупцю - ФОП Корякіну Д. В. шляхом укладання договору купівлі-продажу право вимоги дебіторської заборгованості до ТОВ "Агрохолдинг 2012" () та передати документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.10.2023 у справі №925/1240/21 у задоволенні скарги ФОП Корякіна Д. В. відмовлено.

Постановою від 13.12.2023 Північний апеляційний господарський суд задовольнив частково апеляційну скаргу ФОП Корякіна Д.В., змінив мотивувальну частину ухвали Господарського суду Черкаської області від 20.10.2023 у справі №925/1240/21, виклавши її в редакції цієї постанови, резолютивну частину ухвали залишив без змін.

Підставою для зміни мотивувальну частини ухвали стали висновки суду апеляційної інстанції про те, що місцевий господарський суд, надаючи оцінку вказаним діям, вийшов як за межі доводів поданої скарги, так і взагалі за межі повноважень господарського суду при розгляді скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора.

18.12.2023 року до місцевого господарського суду від ФОП Корякіна Д.В. вдруге надійшла скарга на дії (бездіяльність) ліквідатора з вимогами:

- визнати неправомірними дії ліквідатора ТОВ "Седна-Агро" щодо складання 08.08.2023 Акта про визнання аукціону таким, що не відбувся, надання таких відомостей для їх внесення до відомостей про проведення аукціону в електронній торговій системі "Прозорро.Продажі" та на веб-сайтах авторизованих електронних майданчиків;

- зобов`язати ліквідатора ТОВ "Седна-Агро" відступити покупцю ФОП Корякіну Д.В. придбане на аукціоні право вимоги дебіторської заборгованості ТОВ "Агрохолдинг-2012" перед ТОВ "Седна-Агро" та передати документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 року, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 року, у задоволенні скарги ФОП Корякіна Д.В. відмовлено, в тому числі з посиланням на п.95 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865 "Питання функціонування електронної торгової системи з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність)".

Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Корякіна Д.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024 року у справі №925/1240/21.

01.08.2024 Корякін Д.В. звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 року у справі №925/1240/21 та ухвалити нове рішення, яким визнати неправомірними дії ліквідатора ТОВ "Седна-Агро" - арбітражного керуючого Левченко Василя Миколайовича щодо складання 08.08.2023 Акту про визнання аукціону №BRD001-UA-898 від 24.07.2023 таким, що не відбувся та надання таких відомостей для їх внесення до відомостей про проведення аукціону №BRD001-UA-898 в електронній торговій системі "Прозорро.Продажі" та на веб-сайтах авторизованих електронних майданчиків та зобов`язати ліквідатора ТОВ "Седна-Агро" - арбітражного керуючого Левченко Василя Миколайовича відступити покупцю - фізичній особі-підприємцю Корякіну Дмитру Вадимовичу, придбане на аукціоні №BRD001-UA-898 від 24.07.2023, право вимоги дебіторської заборгованості ТОВ "Агрохолдинг 2012" () перед ТОВ "Седна-Агро" (), та передати документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

В обґрунтування поданої заяви заявник Корякін Д.В. посилається на те, що в основу ухвали Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 судом покладено норму п. 95 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865 "Питання функціонування електронної торгової системи з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність)", згідно якої аукціон визнається таким, що не відбувся, у випадках, визначених пунктом 90 цього Порядку, або у разі непідписання протоколу та/або акта про придбання майна на аукціоні з переможцем аукціону в порядку, передбаченому цим Порядком.

Суд відхилив доводи скаржника про неправомірність дій ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Левченка В.М. з прийняття рішення (оформленого актом від 08.08.2023) про визнання аукціону від 24.07.2023 №BRD001-UA-898 таким, що не відбувся, мотивовані відсутністю у останнього законних повноважень на вчинення таких дій.

Щодо тверджень скаржника про невідповідність вимогам Закону п.95 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865, то суд прийшов до наступних висновків - скаржник не наділений ні правом офіційного тлумачення норм Законів та підзаконних нормативно-правових актів, ні правом на власний розсуд визначати та надавати правову оцінку їх неправомірності. Доказів того, що у судовому порядку цей пункт постанови Кабінету Міністрів України визнавався недійсним суду не надано.

Також заявник у своїй заяві вказує на те, що ним було подано позов до Кабінету Міністрів України, про визнання протиправним та нечинним абзацу першого пункту 95 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865 "Питання функціонування електронної торгової системи з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність)" - справа №320/43018/23.

З огляду на встановлену законодавцем заборону зупинення провадження у справі про банкрутство юридичної особи (ст. 39 КУзПБ), суд першої інстанції був позбавлений можливості зупинити провадження у справі з розгляду скарги Корякіна Д.В. у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядалася в порядку адміністративного судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в справі №320/43018/23.

В подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2024 у справі №320/43018/23 визнано протиправним та нечинним абзац перший п. 95 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865 "Питання функціонування електронної торгової системи з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність)", оскільки він суперечив нормам Конституції України та КУзПБ.

За твердженням заявника, зазначена обставина є істотною для справи, оскільки спростовує фактичні дані, покладені в основу ухвали від 17.01.2024.

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21 у задоволенні заяви Корякіна Д.В. про перегляд ухвали Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 по справі №925/1240/21 за нововиявленими обставинами відмовлено повністю; ухвалу Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 по справі №925/1240/21 залишено в силі.

Приймаючи дану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку, що скасування абзацу першого п. 95 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865 "Питання функціонування електронної торгової системи з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність)" не є нововиявленою обставиною.

Корякін Д.В. з даною ухвалою не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника фактично ідентичні доводам поданої суду першої інстанції заяви.

Крім того, скаржником додатково наголошено на порушенні місцевим господарським судом строків перевірки заяви Корякіна Д.В. на відповідність її вимогам ст. 322 ГПК України та строків розгляду такої заяви по суті вимог (ст. 325 ГПК України), не зазначенні в ухвалах суду повних ініціалів судді та імен (найменувань) усіх учасників провадження у справі, а також невірному зазначенні строку набрання оскаржуваною ухвалою суду законної сили.

У якості іншої обов`язкової підстави для скасування оскаржуваної ухвали скаржником зазначено п.2 ч.3 ст.277 ГПК України, а саме: в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою.

Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про постановлення окремої ухвали стосовно допущення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність прийняття даної ухвали, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як встановлено ч. ч. 3, 4 ст. 325 ГПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Так, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері господарського судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою стадією судового процесу (факультативна стадія), під час якої суд, що ухвалив судове рішення, після набрання ним законної сили переглядає його з ініціативи осіб, які брали участь у справі, або осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки у зв`язку з виявленням істотних обставин, що існували, але не були їм відомі на час вирішення справи.

Інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже за своєю природою передбачає конфлікт між принципом "правової визначеності" та "правом на справедливий суд", але останній (з урахуванням того ж принципу "правової визначеності", в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.

Законодавство, в тому числі і ГПК України, не містить визначення поняття "нововиявлені обставини", проте за своєю юридичною суттю нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які передбачені нормами права і тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин; які мають істотне значення для вирішення справи по суті; існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам господарського процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд робить висновок, що сутність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами - це встановлення наявності або відсутності нововиявлених обставин і повторний розгляд справи у разі їх встановлення з метою досягнення істини у справі.

Отже, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення ніж те, яке було прийняте). (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2021 року у справі №9901/424/18 та від 27.05.2020 року у справі №802/2196/17-а).

За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення (постанова Верховного Суду від 04.08.2021 року у справі №910/18384/15).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Таким чином, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України, та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених ГПК України.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Також не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

Крім того, як вже зазначалось вище, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст. 320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Судова колегія наголошує, що суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. При цьому прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається.

Вищенаведених висновків послідовно дотримується Верховний Суд у своїх численних постановах, зокрема, від 12.04.2022 у справі №904/3923/20, від 19.01.2022 у справі №910/14476/19, від 19.08.2021 у справі №910/12487/18, від 12.08.2021 у справі №903/289/18, від 15.06.2021 у справі №911/2581/14, від 25.05.2021 у справі №910/30921/15, від 14.04.2021 у справі №904/9839/16, від 07.10.2020 у справі №922/1026/19, від 24.09.2020 у справі №922/1141/19, від 27.08.2019 у справі №920/1077/16, від 19.05.2020 у справі №910/19793/14, від 14.05.2019 у справі №905/1502/15.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2024, у задоволенні скарги ФОП Корякіна Д.В. відмовлено, в тому числі з посиланням на п.95 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865 "Питання функціонування електронної торгової системи з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність)".

Заявник у поданій заяві про перегляд ухвали від 17.01.2024 року за нововиявленими обставинами посилається на факт визнання постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2024 року у справі №320/43018/23 протиправним та нечинним абзацу першого п.95 згаданого порядку, що, на його думку, спростовує фактичні дані, покладені в основу ухвали від 17.01.2024.

Разом з тим, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, судова колегія зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, у розумінні положень статей 265 та 325 КАС України, абзац перший пункту 95 Порядку втратив чинність 04.07.2024 року з дня прийняття судом апеляційної інстанції відповідної постанови.

При цьому, судова колегія звертає увагу скаржника, що скасування чи зміна нормативного акта, на якому ґрунтувалось судове рішення, може вважатись нововиявленою обставиною лише за умови, якщо в акті, яким скасовано чи змінено попередній, зазначено про надання йому зворотної сили.

Разом з тим, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2024 року по справі №320/43018/23 не зазначено жодних відомостей про надання зворотної сили Постанові Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865 "Питання функціонування електронної торгової системи з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність)" стосовно правовідносин, які регулювались відповідним п. 95 даної Постанови.

Отже, втрата чинності 04.07.2024 абз. 1 п. 95 Порядку в даному випадку жодним чином не впливає на правовідносин, які виникли 08.08.2023 при складанні Акту про визнання аукціону №BRD001-UA-898 від 24.07.2023 таким, що не відбувся, та при постановленні Господарським судом Черкаської області ухвали від 17.01.2024 за результатом розгляду скарги апелянта на дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Левченка В.М.

Відтак, скасування судовим рішенням певних положень нормативно-правового акту, на що посилається апелянт, є новою обставиною та не може вважатись нововиявленою у розумінні ч. 2 ст. 320 ГПК України, оскільки зазначені ним обставини виникли вже після прийняття відповідного судового рішення, в той час як в ухвалі від 17.01.2024 були вирішені спірні відносини, які виникли до втрати чинності пункту 95 Порядку.

Інших обставин, які не були і не могли бути відомі учасникам справи, і які б мали істотне значення для розгляду справи, заявником в заяві не наведено.

Отже, господарський суд дійшов до вірного висновку, що скасування абзацу першого пункту 95 Порядку організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №865 "Питання функціонування електронної торгової системи з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність)" не є нововиявленою обставиною, а тому правомірно відмовив у задоволенні заяви Корякіна Д.В. про перегляд ухвали Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 року по справі №925/1240/21 за нововиявленими обставинами, а відповідну ухвалу залишив в силі.

Посилання скаржника на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права в частині не зазначення в ухвалах суду повних ініціалів судді та імен (найменувань) усіх учасників провадження у справі, а також невірному зазначенні строку набрання оскаржуваною ухвалою суду законної сили, колегією суддів відхиляються, як такі що не відповідають дійсності, оскільки такі ухвали, в тому числі і оскаржувана, відповідають вимогам ст.234 ГПК України та містять вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини із зазначенням всіх необхідних їх складових елементів.

Щодо доводів про обов`язкове скасування оскаржуваної ухвали на підставі п. 2 ч. 3 ст. 277 ГПК України, то судова колегія зазначає наступне.

Так, згідно матеріалів справи, Корякіним Д.В. неодноразово було подано заяву про відвід судді Довганя К.І. від розгляду заяви про перегляд ухвали Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 по справі №925/1240/21 за нововиявленими обставинами.

За результатами розгляду даних заяв про відвід судді Довганя К.І. від цієї справи Господарським судом Черкаської області ухвалами від 13.08.2024 (суддя Грачов В.М.) та від 03.09.2024 року (суддя Гладун А.І.) відмовлено у задоволенні таких заяв.

У наведених ухвалах суд першої інстанції дійшов висновку, з мотивами якого погоджується й колегія суддів апеляційного господарського суду, що наведені заявником доводи, які викладені на обґрунтування заяви про відвід судді Довганя К.І. не можуть вважатись об`єктивно обґрунтованими, тобто визначена п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України підстава для відводу судді у цій справі не знайшла свого підтвердження.

Зважаючи на те, що стверджувану заявником підставу (п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України) для відводу судді місцевого господарського суду, який брав участь у розгляді цієї справи, не можна визнати обґрунтованою, тому підстави для обов`язкового скасування оскаржуваної ухвали у порядку вимог п. 2 ч. 3 ст. 277 ГПК України відсутні.

Стосовно строків перевірки заяви Корякіна Д.В. на відповідність її вимогам ст. 322 ГПК України та строків розгляду такої заяви по суті вимог (ст.325 ГПК України), суд зазначає наступне.

Як зазначає скаржник та підтверджується матеріалами справи, заяву про перегляд ухвали Господарського суду Черкаської області від 17.01.2024 по справі №925/1240/21 за нововиявленими обставинами Корякіним Д.В. подано 01.08.2024 року, прийнято до розгляду судом ухвалою від 12.08.2024 року та, відповідно, розглянуто по суті з прийняттям відповідного судового рішення лише 26.09.2024 року.

Таким чином, судом першої інстанції порушено встановлені ГПК України строки перевірки заяви Корякіна Д.В. на відповідність її вимогам ГПК України (5 днів) та строків розгляду такої заяви по суті вимог (30 днів).

Водночас, судова колегія зауважує, що згідно ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції", рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Разом з цим, колегія суддів також звертає увагу, що 24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що хоча судом першої інстанції і не було дотримано встановлені ГПК України строки, проте вказане порушення зумовлено об`єктивними причинами і таке порушення не можна розцінювати як порушення розумних строків розгляду справи судом.

Більш того, судом апеляційної інстанції не встановлено жодних фактів зволікання місцевого господарського суду з розглядом справи та безпідставного відкладення такого розгляду на іншу дату.

Окрім того, дане порушення не призвело до порушення прав учасників провадження у справі, в тому числі і прав Корякіна Д.В., а тому вищенаведені скаржником порушення судом норм процесуального права не є обов`язковими та беззаперечними підставами для скасування судового рішення внаслідок порушення норм процесуального права згідно ч.3 ст.277 ГПК України, оскільки з рештою не призвели до прийняття неправильного рішення по суті спору.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Щодо вимог про постановлення окремої ухвали стосовно допущення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, то судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 10 ст. 246 ГПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Разом з тим, суд зазначає, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства. Більш того, суд не постановляє окремих ухвал за клопотаннями сторін (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 у справі №921/357/20).

При цьому, судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги Корякіна Д.В. не було встановлено порушень місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, і, як наслідок, підстав для постановлення відносно нього окремої ухвали, у зв`язку із чим таке клопотання скаржника задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги Корякіна Д.В. і скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у даній справі, така апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Корякіна Дмитра Вадимовича на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.09.2024 року у справі №925/1240/21 залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 03.02.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

А.М. Демидова