номер провадження справи 3/117/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 Справа № 908/3128/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу:

за позовом: Запорізької міської ради (просп. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя 69105; ідентифікаційний код юридичної особи 04053915)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Тарханяна Мартіроса Аркадійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення коштів

Без повідомлення (виклику) представників сторін

РУХ СПРАВИ.

28.11.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Тарханяна Мартіроса Аркадійовича про стягнення заборгованості за договорами оренди землі №00193 від 26.06.2015 та №00268 від 03.05.2017 за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 в розмірі 105 791,35 грн. Судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн просить покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2024 справу № 908/3128/24 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 02.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3128/24 та присвоєний справі номер провадження 3/117/24. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Копію ухвали суду від 02.12.2024 про відкриття провадження у справі №908/3128/24 направлено на поштову адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно із наявною в матеріалах справи ф.20 рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 02.12.2024 про відкриття провадження у справі №908/3128/24) повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ «Укрпошта» «За закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

24.12.2024 ухвала суду від 02.12.2024 була розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України Господарського суду Запорізької області в мережі Інтернет за вебадресою: https://zp.arbitr.gov.ua/sud5009.

Також, суд зазначає, що за змістом статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Запорізької області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Отже, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання, як відзиву на позову заяву, так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ГПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначає, що між Запорізькою міською радою та ФОП Тарханяном Мартіросом Аркадійовичем 26.06.2015 укладено договір оренди землі №00193 (Договір 1), також 03.05.2017 договір оренди землі №00268 (Договір 2).

Відповідач не сплачував орендну плату за Договором 1 та Договором 2 у відповідності до нової НГО з 2016р., внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, зокрема, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 в сумі 105 791,35 грн, що стало підставою звернення позивача до суду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзив на позов не надав.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є стягнення заборгованості з орендної плати за Договором оренди землі №00193 від 26.06.2015 та №00268 за період за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 в сумі 105 791,35 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі орендна плата мала бути сплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були орендні платежі сплачені відповідачем у повному обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

26.06.2015 між Запорізькою міською радою (Орендодавець, позивач у справі) та ФОП Тарханяном Мартіросом Аркадійовичем (Орендар, відповідач у справі) укладено договір оренди землі №00193 (Договір 1).

Згідно з п. 1 Договору 1, Орендодавець, відповідно до рішення п`ятдесятої сесії шостого скликання Запорізької міської ради №74/102 від 10 вересня 2014р., надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування магазину, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 31 А.

Відповідно до п. 11 Договору 1, договір укладено до 10.09.2024.

Пунктом 6 Договору 1 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 267 416 грн 94 коп. в цінах 2015 року.

Згідно з п. 14 Договору 1, орендна плата вноситься щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.

06.11.2018 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №00259 про внесення змін до Договору 1 (далі за текстом Додаткова угода до Договору 1).

Пунктом 1 Додаткової угоди до Договору 1, пункт « 6» Договору 1 виклали в наступній редакції: « 6. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 564 337 грн 79 коп., в цінах 2018 року».

Пунктом 2 Додаткової угоди до Договору 1, пункт « 12» Договору 1 викладено в наступній редакції: « 12. Оренда плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 16 930 грн 13 коп., що складає 3% нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2018 року».

Власником земельної ділянки загальною площею 0,0193 га, кадастровий номер :03:018:0018 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 31 А (далі за текстом Земельна ділянка 1) є територіальна громада міста Запоріжжя, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №372439448 від 02.04.2024 та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.11.2024.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №372440655 від 02.04.2024 за відповідачем реєстровано право приватної власності на нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля, літ. Д, загальною площею 104,9 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 31 А.

На день подачі позову до суду термін дії Договору 1 сплинув.

На новий термін договір 1 не укладений відповідно до листа Департаменту управління активами Запорізької міської ради від 13.08.2024 №5185/01/01-07/6529.

Крім того, 03.05.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі №00268 (далі за текстом Договір 2).

Згідно з п. 1 Договору 2, Орендодавець, відповідно до рішення дванадцятої сесії сьомого скликання Запорізької міської ради №66/74 від 21 грудня 2016р., надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розташування торговельного комплексу у складі крамниці та кафе з літнім майданчиком, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 26 Б.

Відповідно до п. 11 Договору 2, договір укладено до 21.12.2035.

Пунктом 6 Договору 2 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 3 908 196 грн 99 коп., в цінах 2016 року.

Відповідно до п. 12 Договору 2, вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 124 280 грн 66 коп., що складає 3% нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2017р.

Згідно з п. 14 Договору 2, орендна плата вноситься щомісячно рівним частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету.

Власником земельної ділянки загальною площею 0,1341 га, кадастровий номер :03:023:0067 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 26 Б (далі за текстом Земельна ділянка 2) є територіальна громада міста Запоріжжя, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №372437719 від 02.04.2024 та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.11.2024.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №372438219 від 02.04.2024 за відповідачем реєстровано право приватної власності на нерухоме майно, а саме: крамниця-кафе, літ.А-2, загальною площею 333,9 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радгоспна, 26 Б.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.09.2016 №585 «Про внесення змін у додаток до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 29.12.1994 №534 «Про перейменування вулиць, провулків, майданів, проспектів у м. Запоріжжя» (зі змінами) внесли зміни у додаток до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 29.12.1994р. №534 «Про перейменування вулиць, провулків, майданів, проспектів у м. Запоріжжя», змінивши назву вул. Радгоспної на вул. Олександра Говорухи.

Отже актуальна адреса орендованих земельних ділянок є м. Запоріжжя, вул. Олександра Говорухи, буд. 31 А та буд. 26 Б.

30.06.2015 Запорізькою міською радою було прийнято рішення №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», згідно з яким вирішено, зокрема, впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.2016.

Рішення за №7 оприлюднене 14.07.2015 в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01.01.2016.

30.06.2015 Запорізька міська рада прийняла рішення №6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)». Відповідно до додатку 3 цього рішення, встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Земельні ділянки з кадастровими номерами :03:018:0018 та :03:023:0067 відносяться до категорії земель: землі житлової та громадської забудови, розмір орендної плати яких складає 3% від нормативної грошової оцінки.

Запорізька міська рада прийняла рішення №26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» (повний текст рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайту Запорізької міської ради за посиланням: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/33564), яким було внесено зміни до рішення Запорізької міської ради №6.

Зазначеним рішенням Запорізькою міською радою встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки).

Відповідно до додатку до вказаного рішення (повний текст додатку до рішення знаходиться у відкритому доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради за посиланням: https://zp.gov.ua/upload/content/o_1ctv8454o1jog1o5810p7g8qq2tm6.pdf) річний розмір орендної плати за земельні ділянки з кадастровими номерами :03:018:0018 та :03:023:0067, наданих для розташування магазину та торгівельного комплексу у складі крамниці та кафе з літнім майданчиком, які відносяться до категорії земель: землі житлової та громадської забудови і становить 3 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.

Рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 та від 28.11.2018 №26 не змінювались та не скасовувались, тому наразі є чинними.

Згідно п. 15.6. Договору 1 та Договору 2, розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі: затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Договором 1 та Договором 2 також встановлені обов`язки Орендаря: у п. 34.4. Договору 1 та Договору 2 зазначено, що Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

За інформацією, викладеною в листі ГУ ДПС у Запорізькій області №12363/5/08-01-24-03-12 від 04.11.2024, відповідач сплачував земельний податок, орендну плату за землю з юридичних осіб за орендовані земельні ділянки у такому розмірі:

2021р. в розмірі 141 210,66 грн;

2022р. в розмірі 25 888,66 грн;

2023р. в розмірі 178 631,79 грн.

За період з 01.01.2024 по 01.09.2024 в розмірі 140 806,35 грн.

Відповідно до листа №6-28-0.222-600/2-24 від 12.01.2024 Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру повідомила значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2023 роки.

Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (надалі за текстом - НГО) від 09.07.2018 №1936/207-18, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:018:0018, загальною площею 0,0193 га, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександра Говорухи, 31 А, становить 564 337,79 грн у цінах 2018р.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (надалі за текстом - НГО) від 02.03.2016 №1841/86-16, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0067, загальною площею 0,1341 га, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександра Говорухи, 26 Б, становить 3 908 196,99 грн у цінах 2016р.

У даному випадку має місце зміна нормативної грошової оцінки землі, що призвело до зміни розміру орендної плати за Договором 1 та Договором 2.

Відповідач не сплачував орендну плату за Договором 1 та Договором 2 у відповідності до нової НГО з 2016 р., внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, зокрема, за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 за розрахунком позивача в розмірі 105 791,35 грн.

Запорізькою міською радою наведено такий розрахунок щодо розміру орендної плати, несплаченої Орендарем за Договором 1 та Договором 2 за період з 01.01.2022 до 31.12.2022:

Розмір річної орендної плати Відповідача за 2021 рік, відповідно до умов Договорів становить: 16 930,13 грн (Договір 1) + 124 280,66 грн (Договір 2) = 141 210,79 грн.

Відповідачем сплачено у 2021 р: 141 210,66 грн.

Таким чином, сума заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2021 до 31.12.2021 у відповідача відсутня.

Розмір річної орендної плати відповідача за 2022 рік, відповідно до умов Договорів, становить: 18 623,15 грн (Договір 1) + 128 970,50 грн (Договір 2) = 147 593,65 грн.

Відповідачем сплачено у 2022 році 25 888,66 грн.

Таким чином, сума заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2022 до 31.12.2022 відповідача становить: 147 593,65 грн - 25 888,66 грн = 121 704,99 грн.

Розмір річної орендної плати відповідача за 2023 рік, відповідно до умов Договорів, становить: 21 416,62 грн (Договір 1) + 148 316,08 грн (Договір 2) = 169 732,70 грн.

Відповідачем сплачено у 2023 році 178 631,79 грн.

Таким чином, сума переплати з орендної плати за період з 01.01.2023 до 31.12.2023 відповідача складає: 178 631,79 грн - 169 732,70 грн = 8 899,09 грн.

Розмір річної орендної плати відповідача з 01.01.2024 до 30.09.2024, відповідно до умов Договорів, становить: 16 881,65 грн (Договір 1) + 116 910,15 грн (Договір 2) = 133 791,80 грн.

Відповідачем сплачено з 01.01.2024 до 30.09.2024: 140 806,35 грн.

Таким чином, сума переплати з орендної плати за період з 01.01.2024 до 30.09.2024 відповідача становить: 140 806,35 грн - 133 791,80 грн = 7 014,55 грн.

Загальна сума заборгованості з орендної плати за період 01.01.2022 до 31.12.2022 складає: 121 704,99 грн (заборгованість за 2022р.) - 8 899,09 грн (переплата за 2023р.) - 7 014,55 грн (переплата з 01.01.2024 до 31.09.2024) = 105 791,35 грн.

29.05.2024 позивач направляв відповідачу претензію про сплату заборгованості з орендної плати № 09/02-11/1420 (а.с. 40-42).

Докази сплати заборгованості в матеріалах справи відсутні.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Статтею 80 Земельного кодексу України передбачено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2015 між Запорізькою міською радою та ФОП Тарахняном М.А. укладено Договір 1 оренди землі №00193 щодо земельної ділянки загальною площею 0,0193 га, кадастровий номер :03:018:0018 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександра Говорухи, 31А, та 03.05.2017 Договір 2 оренди землі №00268 щодо земельної ділянки 0,1341 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:023:0067 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександра Говорухи, 26Б.

Пунктом 6 Договору 1 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 267 416,94 грн. в цінах 2015 року.

Пунктом 6 Договору 2 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 3 908 196,99 грн в цінах 2016 року.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Виходячи із системного аналізу норм земельного та податкового законодавства України, орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (частина перша статті 21 Закону України «Про оренду землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), з другого боку, є однією з форм плати за землю як обов`язкового платежу в складі податку на майно нарівні із земельним податком (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Разом з тим підставою для нарахування орендної плати за землю є саме договір оренди земельної ділянки (частина друга статті 21 Закону України «Про оренду землі», пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

За змістом частини другої статті 21 Закону України «Про оренду землі» Податковим кодексом України регулюються виключно строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тоді як всі інші питання, зокрема, розмір, умови нарахування та внесення орендної плати за землю, порядок та підстави зміни такого розміру, встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, про що також зазначено в пункті 288.4 статті 288 цього Кодексу (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 925/258/17, від 31.10.2021 у справі 910/14176/20).

Пунктом 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про оцінку земель» та статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України, Закону України «Про оцінку земель» та Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретного розміру орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначено в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому саме у договорі оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №916/3233/16, від 07.10.2019 у справі №922/3321/18, від 16.03.2020 у справі №922/1658/19, від 31.10.2021 у справі 910/14176/20.

Як слідує зі ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою для виникнення зобов`язань, які згідно зі статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Сторонами у п. 12 Договорів 1, 2 визначено, що оренда плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі: 8022,51 грн (Договір 1) та 124 280,66 грн (Договір 2), відповідно, що складає 3% від нормативної грошової оцінки в цінах 2015 року та 2017 року, відповідно.

Обґрунтовуючи підстави для звернення з даним позовом до суду позивач зазначив, що відповідач сплачував орендну плату в розмірі, який не відповідав встановленій у договорі оренди ставці 3% від розміру нормативної грошової оцінки, як то було узгоджено сторонами в п. 12 Договорів 1, 2 та передбачено ст. ст. 288-289 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Пунктом 15 Договорів 1, 2 передбачено, що розмір орендної плати переглядається, зокрема, у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Таким чином відповідач повинен щорічно сплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції за попередній рік з наростаючим підсумком, оскільки інфляція є складовою орендної плати.

Як зазначалось вище, під час розрахунку розміру орендної плати, яка підлягала сплаті відповідачем у 2022 році, позивачем було застосовано проіндексовану нормативну грошову оцінку земельних ділянок. При цьому, позивач керувався інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2023 рік, яка міститься у листі №6-28-0.222-600/2-24 від 12.01.2024 (а.с. 47).

За інформацією ГУ ДПС у Запорізькій області (лист №12363/5/08-01-24-03-12 від 04.11.2024) відповідач сплачував земельний податок, орендну плату за землю з юридичних осіб за орендовані земельні ділянки у такому розмірі:

2021р. в розмірі 141 210,66 грн;

2022р. в розмірі 25 888,66 грн;

2023р. в розмірі 178 631,79 грн.

За період з 01.01.2024 по 01.09.2024 в розмірі 140 806,35 грн.

Таким чином, розмір заборгованості, що підлягає стягненню за період 01.01.2022 до 31.12.2022 становить: 121 704,99 грн (заборгованість за 2022р.) - 8 899,09 грн (переплата за 2023р.) - 7 014,55 грн (переплата з 01.01.2024 до 31.09.2024) = 105 791,35 грн.

29.05.2024 позивач направляв відповідачу претензію про сплату заборгованості з орендної плати № 09/02-11/1420 (а.с. 40-42), яка залишена без реагування.

Відповідач проти позову не заперечив, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати орендної плати за спірний період та контррозрахунку боргу не надав.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться за договором оренди землі №00193 від 26.06.2015 (а.с.17-19), додатковою угодою від 06.11.2018 (а.с.27), договором оренди землі №00268 від 03.05.2017 (а.с.20-25); рішенням Запорізької міської ради №66/74 від 21.12.2016 (зворотній бік а.с.25), Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1841/86-16 від 02.03.2016 (а.с.26), Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1936/207-18 від 09.07.2018 (а.с.28); Інформацією з Державного земельного кадастру (а.с.29-30); Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.31-36); листом ГУ ДПС у Запорізькій області №12363/5/08-01-24-03-12 від 04.11.2024 (а.с.37-38), Претензією про сплату заборгованості з орендної плати №09/02.11/1420 (а.с.40-42), листом Держгеокадастру №6-28-0.222-600/2-24 від 12.01.2024 (а.с.47), розрахунком розміру орендної плати та заборгованості (а.с.15).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вище встановлені обставини, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Тарханяна Мартіроса Аркадійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Запорізької міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 04053915, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) на розрахунковий рахунок UA0008479, отримувач: Головне управління казначейства у Запорізькій області, , код 18010600, суму 105 791,35 грн (сто п`ять тисяч сімсот дев`яносто одну гривню 35 коп.) заборгованості з орендної плати за землю за період з 01.01.2022 по 31.12.2022. Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Тарханяна Мартіроса Аркадійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Виконавчого комітету Запорізької міської ради (, адреса: 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206) отримувач: Виконавчий комітет Запорізької міської ради, рахунок: UA0034816, , банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, суму 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 29.01.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич