ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 909/88/25
УХВАЛА

04.02.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І. Є., розглянувши матеріали позовної заяви від 28.01.2025 (вх. № 823/25 від 30.01.2025) за позовом Шепетівського професійного ліцею (30400, Хмельницька обл., м. Шепетівка, просп. Миру, буд. 23) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" (78254, Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, м. П`ядики, вул. Наукова, буд. 17, кв. 13) про стягнення 135 692,04 грн,

ВСТАНОВИВ:

Шепетівський професійний ліцей звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" про стягнення 135 692,04 грн, з яких: 111 240,00 грн - основний борг, 16 793,75 - пеня, 5756,76 грн - інфляційні втрати, 1901,53 грн - три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 3/24 про надання послуг проживання у гуртожитку від 01 січня 2024 р. в частині оплати за надані (отримані) послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в сумі 111 240,00 грн, на яку позивачем нараховано пеню, інфляційні втрати та три проценти річних.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що позовна заява подана із порушенням правил територіальної підсудності (юрисдикції), внаслідок чого наявні підстави для її передачі до іншого суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У параграфі 3 глави 2 розділу І ГПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ГПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ГПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відтак, у чинній редакції ГПК України частина третя статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполучення "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

У вказаних висновках суд звертається до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 та від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18.

Така правова позиція Верховного Суду є сталою, повторена, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.07.2024 у справі № 910/6628/23.

У п. 7.22.-7-23. постанови від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору (п. 7.22).

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном (п. 7.23).

Далі, у п. 7.25 - 7.26 цієї ж постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення (п. 7.25).

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України (п. 7.26).

Такі висновки Великої Палати Верховного Суду застосовні до спорів, що виникають з усіх договорів, пов`язаних з використанням нерухомого майна, в тому числі і надання такого нерухомого майна для проживання.

Предметом позову у справі № 909/88/25 є майнова вимога Шепетівського професійного ліцею про стягнення з ТОВ "Шобелі Україна" заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім своїх зобов`язань за договором № 3/24 про надання послуг проживання у гуртожитку від 01.01.2024, який за своєю правовою природою є змішаним договором з елементами надання послуг та оренди, об`єктом оренди за цим договором є гуртожиток - нерухоме майно, за адресою: Хмельницька обл., м. Шепетівка, просп. Миру, буд. 23.

Як зазначено у п. 1.1 цього договору, виконавець надає замовнику послуги з тимчасового проживання працівників замовника у гуртожитку, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, місто Шепетівка, проспект Миру, будинок 23, протягом дії даного договору, а замовник оплачує надані послуги згідно рахунків та актів наданих (отриманих) послуг.

Таким чином, спір у цій справі є спором про стягнення грошових коштів за користування нерухомим майном, наданим для проживання працівників відповідача, тобто спором, що в розумінні ГПК України виник з приводу нерухомого майна, а відтак, на нього поширюються правила виключної підсудності, передбачені частиною третьою статті 30 ГПК України і розглядатися він має господарським судом за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме Господарським судом Хмельницької області, а не Господарським судом Івано-Франківської області.

За наведеного, Господарський суд Івано-Франківської області суд дійшов висновку, про наявність підстав для передачі справи № 909/88/25 за територіальною підсудністю на підставі ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, з огляду на предмет спору у даній справі, факт знаходження нерухомого майна, з приводу якого виник спір, у м. Шепетівка, Хмельницька область, враховуючи правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 та від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, справу № 909/88/25 слід передати на розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Частиною 3 ст. 31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про направлення матеріалів справи № 909/88/25 за позовом Шепетівського професійного ліцею до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" про стягнення 135 692,04 грн до Господарського суду Хмельницької області.

При цьому суд зазначає, що передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав заявника на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом, і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо юрисдикції.

Керуючись статтями 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

справу № 909/88/25 за позовом Шепетівського професійного ліцею до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шобелі Україна" про стягнення 135 692,04 передати за виключною підсудністю на розгляд Господарському суду Хмельницької області (29005, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 04.02.2025.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Суддя І. Є. Горпинюк