ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.01.2025м. СумиСправа № 920/1114/24
Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,
Розглянувши матеріали справи № 920/1114/24
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 431 616 грн 30 коп.,
представники учасників справи:
від позивача не з`явився;
від відповідача не з`явився;
Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 431 616 грн 30 коп., в тому числі: 172 686 грн 36 коп. 3% річних, 258 929 грн 94 коп. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань по виплаті дивідендів за період з 08.03.2023 до 05.08.2024.
У позовній заяві позивач зазначив, що у зв`язку з розглядом справи позивач очікує понести витрати на правову допомогу у розмірі 20 670,00 грн.
Рішенням від 14.01.2025 у справі № 920/1114/24 господарський суд позов задовольнив повністю, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Укрспецмаш на користь ОСОБА_1 258 929 грн 94 коп. інфляційних втрат, 172 686 грн 36 коп. 3% річних, 5179 грн 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

16.01.2025 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. №192 від 16.01.2025), в якій просить суд стягнути з відповідача 42 065 грн 00 коп. витрат на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат до заяви додані ордер на надання правничої допомоги серія ВІ № 1241731, договір про надання правової допомоги від 28.08.2024, рахунок-фактура від 02.09.2024 № АО-139, рахунок-фактура від 14.01.2025 № АО-16, акт наданих послуг від 14.01.2025 № АО-16, платіжна інструкція від 04.09.2024 № МАВ9625381. Також до заяви позивач додав докази її надсилання відповідачу.

Згідно зі ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Ухвалою від 17.01.2025 господарський суд призначив заяву ОСОБА_1 (вх. № 192 від 16.01.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 28.01.2025, 10:00.

27.01.2025 позивач подав заяву (вх. № 373 від 27.01.2025), в якій просить суд долучити до матеріалів справи копію платіжної інструкції № МАВ1562866 від 19.01.2025 про оплату юридичних послуг; заяву розглянути без участі представника позивача.

28.01.2025 відповідач подав клопотання (вх. № 395 від 28.01.2025), в якому просить суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката до 15 000,00 грн. Відповідач зазначає, що участь адвоката позивача у судових засіданнях, відповідно до протоколів судових засідань, тривала: 08.10.2024 - 5 хвилин, 11.11.2024 - 20 хвилин, 14.01.2025 38 хвилин. Тобто, загальна тривалість судових засідань склала близько 1 години. Щодо процесуальних документів, то адвокатом позивача було складено 3 документи, загальна кількість аркушів яких не перевищує 10. Щодо часу витраченого на ознайомлення на подані відповідачем докази, то жодного нового доказу, в тому числі і у справі № 920/236/23, відповідачем не було подано. Справу № 920/1114/24 не можна віднести до категорії складних справ, оскільки вона була похідною від справи № 920/236/23, і стосувалася виключно правильності нарахування інфляційних витрат та 3% річних на вже встановлену суму заборгованості. Щодо гонорару успіху у розмірі 500 доларів США, що міститься у складі заявлених позивачем витрат на професійну правову допомогу, відповідач зазначає, що він не відповідає визначеним частиною ч. 4 ст. 126 ГПК України критеріям, оскільки не має характеру необхідних витрат, є неспівмірними з виконаною адвокатом роботою, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій адвоката позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, а відшкодування зазначеної суми матиме надмірний характер для відповідача.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5 статті 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд встановив, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 920/1114/24 в сумі 42 065 грн 00 коп. підтверджується копіями ордеру на надання правничої допомоги серія ВІ № 1241731, договору про надання правової допомоги від 28.08.2024, рахунком-фактурою від 02.09.2024 № АО-139, рахунком-фактурою від 14.01.2025 № АО-16, актом наданих послуг від 14.01.2025 № АО-16, платіжними інструкціями від 04.09.2024 № МАВ9625381 та від 19.01.2025 № МАВ1562866.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. договору вартість послуг виконавця за договором за надання правової допомоги встановлюється в сумі, що еквівалентна 500 доларів США за курсом продажу обмінних пунктів АТ «Райффайзен банк» на день платежу на протязі трьох днів після підписання договору.

Клієнт зобов`язується додатково сплатити виконавцю гонорар за прийняття судом рішення на користь клієнта (в тому числі затвердження мирової угоди по справі) в сумі, що еквівалентна 500 доларів США за курсом продажу обмінних пунктів АТ «Райффайзен банк» на день платежу не пізніше п`яти днів після винесення відповідного рішення судом першої інстанції.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України має бути установлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Оцінивши подані позивачем докази у підтвердження понесених ним витрат, розглянувши доводи відповідача у клопотанні про зменшення розміру витрат, виходячи з критеріїв реальності, розумності та співмірності таких витрат, їх пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Суд враховує, що справа не є складною, предметом позову є стягнення 3% річних та інфляційних втрат, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України.

За викладених обставин, з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд зменшує розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до 15 000 грн.

Суд зазначає про відсутність втручання суду в договірні відносини позивача з адвокатом за укладеним договором, позаяк обов`язок виконання прав і обов`язків за цим договором не змінюється і не припиняється у зв`язку з покладенням судом судових витрат на правничу допомогу на відповідача не в повній сумі, про яку домовились позивач та адвокат (постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 910/20792/20, від 14.06.2022 у справі №904/4876/21, від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 30.05.2022 у справі №904/7347/21).

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 123, 126, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Конструкторське бюро Укрспецмаш (вул. Промислова, буд. 6, м. Суми, 40007, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 15 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відповідно до ст. 241, 244, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення підписане суддею 04.02.2025.

Суддя Д.В. Вдовенко