ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" січня 2025 р. м.Хмельницький Справа № 918/844/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., за участі секретаря судового засідання Демчук М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторіятранссервіс" м. Вараш

до Акціонерного товариства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ, в особі філії "Відокремлений підрозділ Хмельницька атомна електрична станція м.Нетішин, Хмельницька область

про стягнення 910177,47 грн.

Представники сторін:

від позивача: адвокат Василюк В.В. - згідно ордеру ВК №1149064 від 01.11.2024 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Козлюк М.М. - згідно виписки з ЄДРПОУ (в режимі відеоконференції)

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін

18.10.2024 до Господарського суду Хмельницької області з Господарського суду Рівненської області надійшла справа №918/844/24 для розгляду за територіальною юрисдикцією (підсудністю) згідно ухвали Господарського суду Рівненської області від 23.09.2024.

Ухвалою від 23.10.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків з дня вручення ухвали.

04.11.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків та позовна заява, викладена в новій редакції, до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 910177,47 грн., з яких: 519 993,60 грн. - основний борг за договором поставки 53-124-01-23-19990 від 24.04.2023, 137 050,37 грн. - штраф в розмірі 20% річних, 232 575,94 грн. - інфляційні втрати за час прострочення, 20 557,56 грн. - три відсотки річних від простроченої суми.

Ухвалою суду від 06.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті.

27.11.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті спору на 12.12.2024.

12.12.2024 ухвалою суду в зв`язку з надходженням до початку призначеного судового засідання до відділу діловодства суду повідомлення про замінування приміщення суду, що унеможливило знаходження представників учасників судового процесу та працівників суду в приміщенні Господарського суду Хмельницької області, судове засідання призначено на 23.12.2024.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікторіятранссервіс» (далі ТОВ «Вікторіятранссервіс», позивач) наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких посилається на невиконання філією "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», укладеного між нею, як покупцем, та позивачем, як постачальником, умов договору поставки 53-124-01-23-19990 від 24.04.2023.

Вказує, що за даним договором упродовж травня-червня 2023 року позивач поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 519 993,60 грн., що підтверджується видатковими накладними від 25.05.2023 №4Х на суму 251 286,91 грн., від 16.06.2023 №5Х на суму 138 448,30 грн., від 21.06.2023 №6Х на суму 130 258,39 грн.

Покликаючись на п.5.1 укладеного між сторонами договору, згідно якого оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатний товар згідно СОУ НАЕК 038:2021, позивач стверджує, що покупцем не виконано обов`язок щодо оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за вказаним договором в сумі 519 993,60 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, за невиконання зобов`язання з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» а особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» підлягають стягненню штраф в розмірі 20% річних в сумі 137 050,37 грн., інфляційні втрати за час прострочення 232 575,94 грн., три відсотки річних від простроченої суми 20 557,56 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в сумі 7 000 грн.

В якості правових підстав позову посилається на ст.ст.173, 193, 216, 218, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Представник позивача під час судового розгляду спору підтримала позовні вимоги, вважає їх підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, 16.01.2025 до суду надійшла заява про поновлення строку на прийняття уточнених позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 626 149,63 грн., з яких 519 993,60 грн. заборгованість за договором поставки від 24.04.2023, 102 334,01 грн. інфляційні втрати та 3822,02 грн. 0,3% річних, а також витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача просила залишити без розгляду клопотання про поновлення строку на прийняття уточнених позовних вимог та під час розгляду справи вважати правильним поданий уточнений розрахунок інфляційних втрат та 0,3% річних. Питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу просила вирішити після подання доказів про їх понесення упродовж встановленого Господарським процесуальним кодексом строку.

Відповідач - Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (далі ВП «ХАЕС», відповідач) у поданому відзиві на позов заперечує позовні вимоги в повному обсязі та вказує, що за умовами договору поставки 53-124-01-23-19990 від 24.04.2023, укладеного з ТОВ «Вікторіятранссервіс», позивач поставив, а відповідач, як покупець, прийняв товар на загальну суму 519 993,60 грн., а саме: 26.05.2023 на суму 251 286,91 грн. згідно видаткової накладної від 25.05.2023 №4Х; 20.06.2023 на суму 138 448,30 грн. згідно видаткової накладної №5Х від 16.06.2023; 22.06.2023 на суму 130 258,39 грн. згідно видаткової накладної №6Х від 21.06.2023.

Ярлики на придатний товар були оформлені покупцем згідно СОУ НАЕК 038:2021: від 26.05.2023 №Я-024/24-24 на поставлений товар згідно видаткової накладної від 25.05.2023 №4Х; від 20.06.2023 №Я-031/24-24 на поставлений товар згідно видаткової накладної від 16.06.2023 №5Х; від 22.06.2023 №Я-032/24-24 на поставлений товар згідно видаткової накладної від 21.06.2023 №6Х.

Вважає, що з урахуванням вимог п.5.1 укладеного між сторонами договору, 60-денний строк оплати за поставлений згідно видаткових накладних товар розпочав свій перебіг з 27.05.2021, 21.06.2023 та 23.06.2023 та закінчився 25.07.2023, 21.08.2023 та 21.08.2023 відповідно.

Станом на дату подачі відзиву на позов, заборгованість за договором перед позивачем становить 519 993,60 грн.

Звертає увагу, що положеннями укладеного договору не передбачено стягнення з покупця штрафних санкцій, лише 0,3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми. Стягнення з покупця штрафу у розмірі 20% не передбачено і чинним законодавством.

Не погоджуючись із наданим позивачем розрахунком компенсаційних санкцій, подав контррозрахунок, згідно якого інфляційні втрати позивача становлять 44 034,88 грн., а 0,3% річних 1728,11 грн.

Крім того, вказує, що відповідачем не виконано у встановлений строк свої зобов`язання за договором та відсутня можливість їх виконання на даний час у зв`язку з вкрай важким фінансовим становищем, що пов`язане з окупацією військовими формуваннями російської федерації частини виробничих потужностей відповідача в м. Енергодар Запорізької області, а також законодавчими змінами щодо функціонування ринку електричної енергії, існуючою дебіторською заборгованістю ДП «Енергоринок» перед відповідачем, запровадженням з 24.02.2022 на території держави воєнного стану, тобто внаслідок дії об`єктивних та незалежних від відповідача обставин, що не пов`язані з ризиками господарської діяльності підприємства чи його неефективною роботою. З огляду на наведені обставини як такі, що мають істотне значення, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення грошових коштів, а в разі їх задоволення зменшити на 90% розмір інфляційних втрат та 0,3% річних, а також розмір правової допомоги до 2 000 грн.

В якості правових підстав своїх заперечень посилається на ст.216, 217, 231 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів, а в разі їх задоволення зменшити компенсаційні санкції на 90%.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

24.04.2023 між ТОВ «Вікторіятранссервіс», як постачальником, та філією «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», як покупцем, укладено договір поставки №53-124-01-23-19990 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені цим договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, кількістю, ціною, по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток №1 до Договору), та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.1.2 Договору предметом поставки про даному договору є товар: код (44920000-5 Вапняк, гіпс і крейда).

Місцем виконання цього договору є місто Нетішин Хмельницької області (п.1.3 Договору).

Відповідно до пункту 3.1 Договору строк поставки партії товару становить протягом 10 календарних днів з дати направлення покупцем письмової заявки постачальнику, яка направляється з електронної адреси покупця на електронну адресу постачальника.

Поставка товару згідно специфікації здійснюється автомобільним транспортом за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад вантажоодержувача за адресою: ВП «Хмельницька АЕС», м. Нетішин, Хмельницька область, 30100 (п.3.2 Договору).

Згідно п.3.4 Договору датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до покупця з моменту поставки товару.

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що приймання товару здійснюється на складі Вантажоодержувача у відповідності до супровідних документів.

Пункт 4.1 Договору встановлює, що ціна товару по договору становить 433 333,33 грн., ПДВ - 86 666,67 грн., а всього: 520 000,00 грн.

Оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати оформлення ярлика на придбаний Товар згідно СОУ НАЕК 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії» (п.5.1 Договору).

Відповідно до пункту 5.3. Договору датою проведення розрахунку вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку покупця.

Покупець зобов`язаний приймати поставлений товар у відповідності до умов договору; своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленого товару (п.п. 6.1.1 6.1.2 Договору).

За умовами пункту 8.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України.

За порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів продавець додаткового сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості (п.8.2 Договору).

Відповідно до п.8.3 Договору у випадку невиконання постачальником зобов`язань, визначених п. 3.10 та п. 6.3.4 Договору, продавець зобов`язується сплатити покупцю штраф за порушення строку заміни або допоставки товару в розмірі 20% від вартості товару, який підлягає заміні або допоставці.

У випадку порушення строків оплати товару покупець на вимогу постачальника відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України сплачує суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції, а також 0,3 % (нуль цілих три десятих відсотка) річних від простроченої суми. Пеня за порушення строку оплати товару не нараховується (п.8.4 Договору).

Сторонами погоджено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій, передбачених п.8.2, 8.3, 8.5 Договору становить 3 роки (п.8.10 Договору).

Даний договір пов`язаний з діяльністю відокремленого підрозділу «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи «ДП «НАЕК «Енергоатом»), в зв`язку з чим територіальна підсудність справ за участю ВП ХАЕС відповідно до ст.29 ГПК України визначається за місцезнаходженням ВП ХАЕС (п.9.4 Договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності) та діє до 31.12.2023, а в частині виконання гарантійних зобов`язань, що передбачені договором, - до спливу гарантійних строків (п.11.1 Договору).

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, що мало місце під час дії договору (п.11.3 Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Специфікацією №1 як додатком до Договору, визначено найменування товару Вапно будівельне, ВП-К-А-2-подрібнене, в кількості 80 т на загальну суму 520 000 грн.

Специфікація №1 підписана сторонами та скріплена їх печатками.

На виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар:

26.05.2023 на суму 251 286,91 грн., що підтверджується видатковою накладною №4Х від 25.05.2023; 20.06.2023 на суму 138 448,30 грн., що підтверджується видатковою накладною №5Х від 16.06.2023; 22.06.2023 на суму 130 258,39 грн., що підтверджується видатковою накладною №6Х від 21.06.2023.

Вищевказані видаткові накладні підписані представниками постачальника та отримувача та скріплені печаткою постачальника.

Поставка товару на склад вантажоодержувача філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в м. Нетішин Хмельницької області підтверджується товарно-транспортними накладними №258 від 25.05.2023, №259 від 25.05.2023, №279 від 16.06.2023, №264 від 21.06.2023.

Ярлики на придатний товар були оформлені покупцем згідно СОУ НАЕК 038:2021: від 26.05.2023 №Я-024/24-24 на поставлений товар згідно видаткової накладної від 25.05.2023 №4Х; від 20.06.2023 №Я-031/24-24 на поставлений товар згідно видаткової накладної від 16.06.2023 №5Х; від 22.06.2023 №Я-032/24-24 на поставлений товар згідно видаткової накладної від 21.06.2023 №6Х.

29.01.2024 позивачем на адресу відповідача скеровано цінним листом з описом вкладення лист-вимогу про сплату коштів в сумі 519 993,60 грн, як оплату за поставлений товар з вимогою погашення заборгованості упродовж 7 днів з дня отримання листа.

Інших доказів, які стосуються предмету спору, матеріали справи не містять.

Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, судом береться до уваги таке.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.04.2023 між ТОВ «Вікторіятранссервіс», як постачальником, та філією «Відокремлений підрозділ Хмельницька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», як покупцем, укладено договір поставки №53-124-01-23-19990.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 ГК України).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч.1 ст.656 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 663, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Матеріалами справи стверджується та не заперечується сторонами, що на виконання умов укладеного 24.04.2023 Договору позивач передав у власність відповідача товар на загальну суму 519 993,60 грн, який останнім не оплачено. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги ТОВ "Вікторіятранссервіс" про стягнення з відповідача 519 993,60 грн. боргу за отриманий товар згідно договору поставки №53-124-01-23-19990.

Окрім того, як слідує з позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафу в розмірі 20% 137 050,37 грн., інфляційних втрат за час прострочення 232 575,94 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми 20 557,56 грн. згідно поданих розрахунків.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ст.546 ЦК України).

Згідно ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів продавець додаткового сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості (п.8.2 Договору).

Відповідно до п.8.3 Договору у випадку невиконання постачальником зобов`язань, визначених п. 3.10 та п. 6.3.4 Договору, продавець зобов`язується сплатити покупцю штраф за порушення строку заміни або допоставки товару в розмірі 20% від вартості товару, який підлягає заміні або допоставці.

Відповідно до п.8.4 Договору пеня за порушення строку оплати товару не нараховується.

Інших штрафних санкцій для покупця умовами Договору не передбачено.

З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р., згідно якого при застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.

Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції судом враховується правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19. Так, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови КМУ №1078). Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за увесь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Верховний Суд в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Відповідно до п.8.4 Договору у випадку порушення строків оплати товару покупець на вимогу постачальника відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України сплачує суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції, а також 0,3 % (нуль цілих три десятих відсотка) річних від простроченої суми.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат від простроченої суми, судом встановлено, що заявлена позивачем сума до стягнення в розмірі 232 575,94 грн. більша суми, допустимої до стягнення 44 034,88 грн., тому вказана позовна вимога підлягає задоволенню в межах суми, допустимої до стягнення. У стягненні 188 541,06 грн. інфляційних втрат належить відмовити.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 0,3% річних від простроченої суми, судом встановлено, що заявлена позивачем сума до стягнення в розмірі 20 557,56 грн. більша суми, допустимої до стягнення 1 728,10 грн., тому вказана позовна вимога підлягає задоволенню в межах суми, допустимої до стягнення. У стягненні 18 829,45 грн. 0,3% річних належить відмовити.

Разом з тим, відповідач у відзиві на позов та його представник під час судового засідання просили відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення нарахованих інфляційних втрат та 0,3% річних або зменшити їх на 90%.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що наразі відповідачем не виконано у встановлений строк свої зобов`язання за договором та відсутня можливість їх виконання на даний час у зв`язку з вкрай важким фінансовим становищем, що пов`язане з окупацією військовими формуваннями російської федерації частини виробничих потужностей відповідача в м. Енергодар Запорізької області, а також законодавчими змінами щодо функціонування ринку електричної енергії, існуючою дебіторською заборгованістю ДП «Енергоринок» перед відповідачем, запровадженням з 24.02.2022 на території держави воєнного стану, тобто внаслідок дії об`єктивних та незалежних від відповідача обставин, що не пов`язані з ризиками господарської діяльності підприємства чи його неефективною роботою.

Суд враховує, що справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

У справі, що розглядається, договір укладено під час дії воєнного стану, що вказує на обізнаність сторін з ризиками, які можуть виникнути під час виконання договору.

За наведених обставин, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності та враховуючи інтереси обох сторін, суд не вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір нарахованих позивачем інфляційних втрат та 0,3% річних.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Отже, беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги ТОВ «Вікторіятранссервіс» задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 519 993,60 грн. заборгованості за договором; 44 034,88 грн. інфляційних втрат; 1 728,10 грн. - 0,3% річних.

У стягненні 188 541,06 грн. інфляційних втрат, 137 050,37 грн. штрафу та 18 829,45 грн. 0,3% річних належить відмовити.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, судом зазначається таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 86, 123, 129, 130 231-233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20, ідентифікаційний код 21313677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторіятранссервіс" (34403, Рівненська область, м. Вараш, Перемоги мікрорайон, буд. 11, кв.57 ідентифікаційний код 44830416) 519 993 (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) гривні 60 копійок заборгованості за договором; 44 034 (сорок чотири тисячі тридцять чотири) гривні 88 копійок інфляційних втрат; 1 728 (одну тисячу сімсот двадцять вісім) гривень 10 копійок - 0,3% річних та 8 486 (вісім тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень 35 копійок витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У стягненні 188 541 (ста восьмидесяти восьми тисяч пятсот сорок одної) гривні 06 копійок інфляційних втрат, 137 050 (тра тридцяти семи тисяч п`ятдесят) гривень 37 копійок штрафу та 18 829 (вісімнадцяти тисяч вісімсот двадцяти девяти) гривень 45 копійок 0,3% річних - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.01.2025.

Суддя О.І. Шевчук