РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.01.2025Справа № 910/14381/24

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Мазура В.М. в порядку загального позовного провадження

справу № 910/14381/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХКОМПАНІ"

про стягнення 1 438 372,26 грн

За участю представників сторін:

від позивача: Коваль О.Л.;

від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХКОМПАНІ" про стягнення 1 438 372,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором оренди № 215/04-21 від 01.07.2021 та додатковими угодами до нього, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги з оренди в розмірі 1 403 807,74 грн, а також заборгованість зі сплати штрафів у розмірі 34 564,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 16.01.2025.

Присутній у підготовчому засіданні 16.01.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився, відзив на позов не подав та з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Враховуючи відсутність будь-яких інших заяв і клопотань представників сторін та оскільки у підготовчому засіданні 16.01.2025 були вирішені усі питання, зазначені у ч. 2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України, а також здійснені усі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.01.2025.

У судовому засіданні 23.01.2025 представник позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань процесуального характеру на адресу суду від відповідача не надходило.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як установлено судом, позивач і відповідач мають зареєстровані електронні кабінети у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі відповідно ухвали суду від 26.11.2024, 16.01.2025в електронному вигляді були доставлені до електронних кабінетів сторін, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа, долученими до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи вважається днем вручення судового рішення. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на приписи ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається, що сторони були повідомлені про дату, час і місце проведення судових засідань.

При цьому, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведе, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у справі № 910/14383/24, розміщеними у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на вищевикладене суд констатує, що ним вчинено всі необхідні та можливі заходи з метою встановлення місцезнаходження відповідача та повідомлення його про розгляд справи судом.

Суд зазначає, що з урахуванням строків, встановлених статтями 165, частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, які також визначені судом в ухвалі від 26.11.2024 відповідач мав подати відзив на позовну заяву.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв та клопотань процесуального характеру від відповідача на час розгляду справи до суду також не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У свою чергу, суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Наразі, від відповідача станом на час винесення рішення до суду не надходило жодних заяв про неможливість подання відзиву та/або про намір вчинення відповідних дій у відповідності до статті 165 Господарського процесуального кодексу України та/або продовження відповідних процесуальних строків та заперечень щодо розгляду справи по суті.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті у строки, визначені ст. 178 ГПК України, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 23.01.2025, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

01.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА Опалубка України" (за договором - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Провідні технології будівництва» (за договором - орендар) було укладено Договір оренди №215/04-21 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування (оперативну оренду) майно, найменування, перелік та вартість якого з урахуванням індексації визначено у загальних специфікаціях (додаток №1), які є невід`ємною частиною цього договору (надалі - об`єкт оренди).

Згідно з п. 2.1. договору, орендар вступає в строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами акта приймання-передачі (видача) об`єкта оренди, за яким об`єкт оренди передається у користування орендарю.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.4, 7.1., 7.5., 7.7. Договору Орендар зобов`язався: сплатити Орендодавцю передоплату за перші 30 календарних днів користування об`єктом оренди, гарантійний платіж і щомісячно сплачувати Орендодавцю орендну плату (не пізніше 10 числа кожного поточного місяця).

Відповідно до п. 3.4.1. договору, зокрема, визначено, що якщо об`єкт оренди або його складові пошкоджені і не підлягають ремонту або знищені/втрачені, то сторони складають акт повернення. У цьому разі відповідне майно (об`єкт оренди чи його відповідна частина) залишається у орендаря, а орендодавець нараховує орендарю штраф внаслідок неповернення з оренди такого майна в розмірі та порядку, передбаченому додатком № 3 до договору. Орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю нарахований за цим пунктом штраф протягом 10-ти робочих днів з моменту виставлення орендодавцем (підписанням представником орендаря або направленням орендодавцем на електронну пошту орендаря) розрахунку штрафу та рахунку на оплату штрафу.

Якщо об`єкт оренди чи його складові потребують очистки та/або ремонту, то орендодавець вказує відповідну кількість товару в акті повернення та виставляє розрахунок штрафу (передбачений додатком № 3 до договору) та рахунок на оплату штрафу. Орендар зобов`язаний сплатити штраф протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту виставлення орендодавцем розрахунку штрафу, рахунку на оплату штрафу (п. 3.4.2. договору).

За користування об`єктом оренди орендар зобов`язаний щомісячно сплачувати орендодавцю орендну плату. Ставка орендної плати на місяць вказується у додатковій угоді до цього договору, підписаній сторонами. Розмір чи ставка орендної плати може бути змінена у порядку та на умовах, визначених цим договором (п.7.1. договору)

Пунктом 7.5. договору передбачено, що початком оплачуваного періоду за договором є дата одержання об`єкта оренди орендодавцем (дата підписання акту приймання-передачі (видача) об`єкта оренди. Закінченням оплачуваного періоду по оренді за Договором є дата підписання Акту повернення об`єкта оренди. Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за поточний місяць оренди не пізніше 10 (десятого) числа кожного поточного місяця користування об`єктом оренди. За перші 30 календарних днів оренди орендар сплачує орендну плату у вигляді 100 % попередньої оплати.

Згідно з п. 8.4. Договору, у випадку, якщо орендар/відповідач своєчасно не повертає Орендодавцю/позивачу Акт надання послуг, послуги вважаються прийнятими орендарем без будь-яких зауважень та претензій. Датою приймання-передачі послуг вважається дата, яка вказана в Акті надання послуг.

Згідно з п. 9.3 Договору, строк оренди об`єкта оренди розпочинається з дати прийняття Орендарем об`єкта оренди за Актом приймання передачі в оренду (WZ) і триває до повернення об`єкта оренди Орендодавцю за Актом повернення (Р2).

Відповідно до п. 11.3. договору, у разі прострочення орендарем зобов`язання своєчасно та у належному стані повернути об`єкт оренди з оренди орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю штраф, розрахований останнім за умовами п. 3.4.1. договору.

Згідно з п.15.2. договору, розмір штрафу за повернення елементів опалубки з оренди, які не очищені від бетону та бруду або фізично пошкоджені (підлягають ремонту) нараховується орендодавцем відповідно до умов оцінки елементів опалубки та додатку №3 до договору. У момент підписання договору орендар на основі свого вільного волевиявлення приймає як погоджені й сталі ціни та умови оцінки об`єкта оренди, визначені у додатку №3 до договору.

Додатком № 3 до договору сторони погодили відсоток штрафу в разі повернення майна, яке потребує очистки, ремонту, заміни, неремонтоздатного/зіпсованого/втраченого майна.

Між позивачем та ТОВ «Провідні технології будівництва» до Договору оренди № 215/04-21 від 01.07.2021 були підписані додаткові угоди № 1 від 08.04.2021, № 2 від 20.12.2021, № 3 від 31.12.2021, № 5 від 01.04.2022, № № 6 від 29.04.2022.

Так, зокрема, додатковими угодами № 1 від 08.04.2021, № 5 від 01.04.2022 до договору сторони вносили зміни щодо розміру ставки орендної плати на місяць за специфікаціями № 1-9.

Умовами Додаткової угоди № 2 від 20.12.2021 сторони визначили, що договір діє до 31 січня 2023 року.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов договору Орендодавець передав, а Орендар, у свою чергу, прийняв у строкове платне користування (оперативну оренду) 16 359 елементів опалубки, що підтверджується Актами прийому-передачі майна в оренду (WZ).

Згідно умов договору Орендар повернув, а Орендодавець прийняв з оренди усі елементи опалубки, окрім втрачених елементів, що підтверджується доданими до справи Актами повернення елементів з оренди (PZ).

Також на виконання умов договору між сторонами були складені та підписані акти здачі-приймання робіт (надання послуг), копії додані до справи, відповідно до яких позивачем за період з липня 2021 року по липень 2022 року нараховано ТОВ «Провідні технології будівництва» оренду плату за користування майном у загальному розмірі 3 740 579,22 грн.

Як убачається з актів здачі-приймання робіт (надання послуг), перелік елементів опалубки, які в той чи інший місяць строку перебували в оренді у відповідача, у відповідній кількості із зазначенням вартості цих елементів та ставки орендної плати, зафіксований у розрахунку вартості оренди, що є додатком до кожного акту наданих послуг за спірний період, за яким нарахована орендна плата.

ТОВ «Провідні технології будівництва» послуги оренди оплатив частково в розмірі 2 362 186,45 грн.

Крім того, у листопаді 2021 року, січні, лютому, липні 2022 року, внаслідок повернення орендарем з оренди елементів опалубки в неналежному стані, орендодавець, на підставі п. 3.4.1., 15.2. договору нарахував штрафи на загальну суму 47 969,22 грн, які були частково оплачені на суму 13 404,70 грн.

27.12.2022 між ТОВ «УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА», ТОВ «ПРОВІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ БУДІВНИЦТВА» та ТОВ «ГЕОТЕХКОМПАНІ» було укладено Угоду про заміну сторони в Договорі оренди № 215/04-21 від 01.07.2021 р. (надалі - Угода) , за якою Первісний орендар (ТОВ «ПРОВІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ БУДІВНИЦТВА») замінюється Новим орендарем (ТОВ «ГЕОТЕХКОМПАНІ»), який приймає на себе всі права та обов`язки Орендаря за Договором.

За укладеною Угодою сторони домовились, що з 01 січня 2023 року до Нового орендаря переходять усі обов`язки Первісного орендаря за Договором і що з 01 січня 2023 року по 31 березня 2023 року орендна плата Новому орендарю не нараховуватиметься за Основним договором оренди, оскільки протягом цього часу Новий орендар зобов`язався повернути на склад Орендодавця елементи опалубки, що орендував Первісний орендар за Договором.

У п.2.6. Угоди Орендодавець надав свою згоду на переведення на Нового орендаря боргу з оренди у сумі 1 378 392,77 грн та обов`язку погашення штрафів загалом у сумі 34 564,52 грн. Взяті за угодою грошові зобов`язання Новий орендар зобов`язався виконати на користь Орендодавця не пізніше 31 грудня 2023 року.

Новий орендар зобов`язання в частині повернення елементів опалубки з оренди на склад Орендодавця у строк до 31.03.2023 року належним чином не виконав. У липні 2023 року Новому орендарю була нарахована оренда за липень 2023 року у сумі 25 414,97 грн, яку він також не оплатив (як і штрафи, нараховані Первісному орендарю).

24 вересня 2024 року позивач направив за допомогою програми «M.E.Doc» відповідачу вимогу за вих. № 160 про сплату заборгованості з орендної плати та штрафів, нарахованих на підставі Договору оренди № 215/04-21 від 01.07.2021 та Угоди про заміну сторони від 27.12.2022, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Отже, спір у даній справі виник, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за Договором оренди № 215/04-21 від 01.07.2021 та Угоди про заміну сторони від 27.12.2022, в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з оренди в розмірі 1 403 807,74 грн, а також заборгованості зі сплати штрафів у розмірі 34 564,52 грн, нарахованих за повернення елементів опалубки у неналежному стані.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди майна.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець (орендодавець) передає або зобов`язується передати наймачеві (орендарю) майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ст. 763 Цивільного кодексу України).

Положенням частини 3 статті 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом було установлено, що позивачем нараховано з липня 2021 року по липень 2022 року ТОВ «Провідні технології будівництва» оренду плату за користування майном у загальному розмірі 3 740 579,22 грн, яка була частково оплачена відповідачем у розмірі 2 362 186,45 грн.

З огляду на що утворилась заборгованість у розмірі 1 378 392,77 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями розрахунків оренди, актами надання послуг, випискою по банківському рахунку позивача та підписаним сторонами Актом звірки станом на 27.12.2022.

27.12.2022 між позивачем, ТОВ «ПРОВІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ БУДІВНИЦТВА» та відповідачем було укладено Угоду про заміну сторони в Договорі оренди № 215/04-21 від 01.07.2021, відповідно до умов якої відповідач взяв на себе зобов`язання до 31.03.2023 сплатити на користь позивача заборгованість у розмірі 1 378 392,77 грн та штрафи у розмірі 34 564,52 грн, які були нараховані за Договором оренди № 215/04-21 від 01.07.2021 ТОВ «ПРОВІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ БУДІВНИЦТВА».

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за Угодою про заміну сторони від 27.12.2022 не виконав.

Крім того, як установлено судом, відповідач, серед іншого, не виконав зобов`язання в частині повернення елементів опалубки з оренди на склад орендодавця у строк до 31.03.2023, у зв`язку з чим відповідачу була нарахована оренда за липень 2023 року у сумі 25 414,97 грн, яку він також не оплатив.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, суд, враховуючи умови п. 7.5 договору оренди та п. 2.5., 2.6. угоди про заміну сторони, дійшов висновку, що строк оплати отриманих послуг за період з липня 2021 року по липень 2022 року та липень 2023 року, настав.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 1 403 807,74 грн, не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності його обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 1 403 807,74 грн.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, ТОВ «ПРОВІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ БУДІВНИЦТВА» було повернуто у 2022 році з оренди елементи опалубки в неналежному стані, зокрема, які підлягають ремонту, а також частина елементів опалубки була втрачена, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами повернення елементів опалубки та актів прийому-передачі (повернення елементів з оренди з актом дефектації їх стану на склад), які підписані обома сторонами без зауважень та заперечень.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.4.1. договору, зокрема, визначено, що якщо об`єкт оренди або його складові пошкоджені і не підлягають ремонту або знищені/втрачені, то сторони складають акт повернення. У цьому разі відповідне майно (об`єкт оренди чи його відповідна частина) залишається у орендаря, а орендодавець нараховує орендарю штраф внаслідок неповернення з оренди такого майна в розмірі та порядку, передбаченому додатком № 3 до договору. Орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю нарахований за цим пунктом штраф протягом 10-ти робочих днів з моменту виставлення орендодавцем (підписанням представником орендаря або направленням орендодавцем на електронну пошту орендаря) розрахунку штрафу та рахунку на оплату штрафу.

Згідно з п. 3.4.2. договору, якщо об`єкт оренди чи його складові потребують очистки та/або ремонту, то орендодавець вказує відповідну кількість товару в акті повернення та виставляє розрахунок штрафу (передбачений додатком № 3 до договору) та рахунок на оплату штрафу. Орендар зобов`язаний сплатити штраф протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту виставлення орендодавцем розрахунку штрафу, рахунку на оплату штрафу.

Додатком № 3 до договору сторони погодили відсоток штрафу в разі повернення майна, яке потребує очистки, ремонту, заміни, неремонтоздатного/зіпсованого/втраченого майна, так, зокрема за відшкодування неремонтоздатного/зіпсованого/втраченого майна встановлено відсоток штрафу.

Так, позивачем було нараховано ТОВ «ПРОВІДНІ ТЕХНОЛОГІЇ БУДІВНИЦТВА» штрафи на загальну суму 47 969,22 грн, які частково оплачені на суму 13404,70 грн.

Як убачається з матеріалів справи, під час укладання Угоди від 27.12.2022 про заміну сторони в Договорі оренди № 215/04-21 від 01.07.2021 попередній орендар та відповідач погодилися з розміром штрафу у сумі 34 564,52 грн.

Відповідач у встановленому законом порядку доводів позивача не спростував, контррозрахунку щодо заявлених до стягнення сум не надав.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХКОМПАНІ" (вул. Качалова, 5-В, м. Київ, 03126; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЛЬМА ОПАЛУБКА УКРАЇНА" (Набережно-Печерська дорога, 7, м. Київ, 01013, ) заборгованість за послуги з оренди в розмірі 1 438 372 грн 26 коп., заборгованість зі сплати штрафів у розмірі 34 564 грн 52 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 21 575 грн 58 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 03.02.2025.

Суддя А.І. Привалов