номер провадження справи 33/167/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 Справа № 908/2233/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання Драковцевій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/2233/24

за позовом Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ОРТУС ЛТД (69006, м.Запоріжжя, вул. Мала, буд. 3, ідентифікаційний код 35037500)

про стягнення 309607,36 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Калініна-Заєць Ю.М. (в залі суду) - довіреність №912/20-25 від 19.12.2024; Фарзаєва К.А. (в залі суду) - довіреність №911/20-25 від 19.12.2024;

від відповідача: Іванченко А.Ю. (в режимі відеоконференції) - ордер серії АР №1173883 від 23.04.2024;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ОРТУС ЛТД заборгованості в сумі 309607,36 грн. за послуги постачання теплової енергії, які надавались відповідачу у нежитлові приміщення XVII літ. А-9, А-1 (склад), XVII літ. А-9, А1 (ганок) в будинку №13 по вул. Василя Сергієнка в м. Запоріжжя за період з 01.05.2022 по 30.06.2024 на підставі типового індивідуального договору №74201551 про надання послуги з постачання теплової енергії, укладеного сторонами 01.11.2021.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 319, 322, 525, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 13, 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.08.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

05.09.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків з доказами на виконання вимог суду. До заяви про усунення недоліків позивач надав детальний розрахунок заборгованості в сумі 309607,36 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду з урахуванням наданого розрахунку та відкрито провадження у справі №908/2233/24, присвоєно справі номер провадження 33/167/24, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 10.10.2024.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 22.08.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Крім того, копію ухвали розміщено до відома відповідача 10.09.2024 на сайті Господарського суду Запорізької області, що підтверджується роздруківкою з даного сайту.

24.09.2024 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, посилаючись на те, що справа є складною, потребує збору відповідачем значної кількості доказів з метою подання контррозрахунку заборгованості та можливо призначення судової економічної та технічної експертизи, а також має значний суспільний інтерес для всіх власників нежитлових приміщень міст Запоріжжя.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.10.2024 ухвалено розгляд справи №908/2233/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, замінено розгляд справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначено на 29.10.2024 о 12 год. 00 хв.

24.10.2024 від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні 29.10.2024 о 12 год. 00 хв. та в наступних судових засіданнях у справі №908/2233/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 25.10.2024 задоволено заяву відповідача, ухвалено здійснювати проведення судового засідання 29.10.2024 о 12 год. 00 хв. у справі №908/2233/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника відповідача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

28.10.2024 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника позивача в іншому судовому засіданні.

28.10.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до змісту клопотання відповідач не заперечив проти задоволення клопотання позивача про відкладення судового засідання, просив розглянути клопотання позивача без участі представника відповідача та провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції.

В судове засідання 29.10.2024 сторони своїх представників не направили.

З огляду на те, що представники усіх учасників справи в судове засідання не з`явилися, судове засідання проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч.3 ст. 222 ГПК України.

Суд задовольнив клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 29.10.2024 відкладено підготовче засідання на 26.11.2024 об 11 год. 00 хв. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника відповідача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

26.11.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, відповідно до якого відповідач просив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче засідання. В клопотанні відповідач повідомив про те, що його представник не зможе брати участь у судовому засіданні 26.11.2024 у зв`язку з сімейними обставинами. Також відповідач зазначив, що він збирає докази з метою подання контррозрахунку заборгованості.

26.12.2024 від позивача надійшли письмові пояснення та заява про долучення доказу до матеріалів справи, а саме: інформації щодо нарахування заборгованості на нежитлове приміщення XVII, XVII a в будинку №13 по вул. В. Сергієнка в місті Запоріжжя.

В судовому засіданні 26.11.2024 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник позивача повідомив про подання письмових пояснень та заяви про долучення доказу до матеріалів справи.

Суд повідомив про те, що від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача вирішення цього клопотання залишив на розсуд суду.

Суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 26.11.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 01.01.2025, відкладено підготовче засідання на 16.12.2024 об 11 год. 00 хв. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника відповідача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

16.12.2024 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів та пояснень, відповідно до якого відповідач просив поновити процесуальний строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи: копії відповідей Концерну МТМ вих. № 6523/42-11552 від 05.11.2024 року, вих. № 6171/42-10874 від 18.10.2024 року; копію відповіді ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" вих. № 24/672 від 23.10.2024 року; копію листа Міністерства розвитку громад та територій України № 7/11/0528-22 від 16.09.2022 р.; копію листа ТОВ "Ортус ЛТД" вих. № 111 від 29.11.2024 року з доказами відправки позивачеві.

Також від відповідача надійшли заперечення на пояснення позивача від 25.11.2024 та заява про долучення інформації від 26.11.2024. У запереченнях відповідач просив залишити без розгляду письмові пояснення позивача від 25.11.2024, оскільки пояснення були подані з пропуском строку. Відповідач просив не приймати до розгляду інформацію в якості доказів, що додана до заяви про долучення інформації позивача від 26.11.2024.

Від відповідача надійшла заява, відповідно до якої відповідач просив розглянути без участі його представника клопотання про долучення доказів, залишення без розгляду письмових пояснень позивача заяви про долучення інформації. Просив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 16.12.2024 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник позивача повідомив про подання письмових пояснень та заяви про долучення інформації.

Суд повідомив про надходження від відповідача клопотання, яке викладене у запереченнях, про залишення без розгляду пояснень позивача від 25.11.2024. У своїх запереченнях відповідач зазначив, що письмові пояснення є фактично відповіддю на відзив і подані з пропущенням строку. Також у запереченнях відповідач просив не приймати до розгляду інформацію щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії, яка додана до заяви про долучення інформації від 26.11.2024.

Представник позивача зазначив, що він не ознайомлений з цим клопотанням відповідача.

Суд повідомив про надходження від відповідача клопотання про долучення доказів та пояснень відповідача до матеріалів справи, у клопотанні просив поновити процесуальний строк для подання цих доказів.

Представник позивача зазначив, що позивач не отримував зазначене клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 119 ГПК України суд задовольнив клопотання, продовжив відповідачу строк для подання доказів, долучив зазначені докази та пояснення до матеріалів справи.

Суд ухвалив залишити без задоволення клопотання відповідача про залишення без розгляду письмових пояснень позивача (інформації щодо нарахувань), оскільки письмові пояснення (інформація щодо нарахувань) не є заявою або клопотанням, які відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України можуть бути залишені без розгляду, внаслідок пропуску процесуального строку.

Представник позивача заявив про можливість закриття підготовчого провадження.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Ухвалою від 16.12.2024 закрито підготовче провадження у справі №908/2233/24, призначено справу №908/2233/24 до розгляду по суті на 14.01.2025 о 12 год. 00 хв.

07.01.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, які відповідач просить врахувати при розгляді справи по суті. У цих додаткових поясненнях відповідач просить поновити процесуальний строк (встановити додатковий строк) на подання наступних документів в якості доказів в матеріали справи: копії відповідей Концерну МТМ вих. № 7323/42-12803 від 11.12.2024; копію листа ТОВ "Ортус ЛТД" вих. № 111 від 29.11.2024 з доказами відправки позивачеві; приєднати (долучити) в якості доказів до матеріалів справи № 908/2233/24 вищевказані документи.

У судовому засіданні 14.01.2025 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник відповідача оголосив клопотання про долучення до матеріалів справи доказів в порядку ст. 207 ГПК України, надав обґрунтування поважності причин не заявлення цього клопотання в підготовчому провадженні.

Представник позивача заперечив проти долучення доказів.

Суд задовольнив клопотання відповідача, долучив докази до матеріалів справи відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України, оскільки відповідач обґрунтував поважність причин неподання цих доказів на стадії підготовчого провадження (на стадії підготовчого провадження відповідач повідомляв суд про направлення позивачу запитів на отримання інформації, а відповідь на ці запити отримана відповідачем після закриття підготовчого провадження у справі).

Представник позивача надав пояснення щодо нарахування заборгованості, просив позов задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 14.01.2025 судом прийнято рішення, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРТУС ЛТД» (відповідач) є власником нежитлового приміщення XVII літери А-9, А-1 (склад) загальною площею 126,7 кв.м. та нежитлового приміщення, XVII літ. А-9, А1 (ганок) загальною площею 428,2 кв.м. за адресою вул. Василя Сергієнка, 13 у м. Запоріжжя, що підтверджується Інформаційною довідкою №386230221 від 10.07.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.4 ст. 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом господарської діяльності Концерну Міські теплові мережі (позивача) є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

З 01.05.2019 в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 N 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», яким Закон України від 24.06.2004 № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» визнано таким, що втратив чинність.

Законом України від 09.11.2017 N 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, а також визначено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно п. 3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» від 09.11.2017 N 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII Про житлово-комунальні послуги до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

02.10.2021 Концерн Міські теплові мережі оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та на власному офіційному веб-сайті індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

Пунктом 4 даного договору встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Згідно з абз. 1, 2 п. 8, абз. 2 п. 9 Правил надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України «Про житло-комунальні послуги».

Згідно з рішеннями Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.10.2021 №382 Про початок опалювального періоду 2021 2022 років у м. Запоріжжя та від 29.03.2022 №126 Про закінчення опалювального періоду 2021 2022 років у м. Запоріжжя опалювальний сезон 2021 2022 років у м. Запоріжжя тривав з 01.11.2021 по 31.03.2022.

Відповідно до рішень Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 31.10.2022 №410 Про початок опалювального періоду 2022 2023 років у м. Запоріжжя, від 27.03.2023 №186 Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 24.03.2023 №184 Про закінчення опалювального періоду 2022-2023 років у м.Запоріжжя опалювальний період 2022 2023 років у м. Запоріжжя тривав з 25.11.2022 по 31.03.2023.

Згідно з рішеннями Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 09.11.2023 №665 Про початок опалювального періоду 2023 2024 років у місті Запоріжжя та від 27.03.2024 №87 Про закінчення опалювального періоду 2023 2024 років у місті Запоріжжя опалювальний період 2023 2024 у м. Запоріжжя тривав з 25.11.2023 по 15.04.2024.

На виконання пункту 5 договору позивач надавав послугу з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 13, що підтверджується паспортом готовності будинку до роботи в опалювальний період 2022/2023 року, актами від 19.09.2022, від 06.09.2023 готовності цього будинку до опалювальних періодів (2022/2023 та 2023/2024 років відповідно).

Щодо заперечень відповідача про те, що рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради „Про початок та закінчення опалювального сезону не підтверджує фактичне отримання послуги з постачання теплової енергії, суд зазначає, нежитлові приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається.

У п. 2 розділу І «Загальні положення» Методики у першій редакції, яка діяла в період з 22.11.2018 по 27.01.2022, наведено визначення терміну неопалювальне приміщення, яким визнається приміщення у будівлі, яка забезпечується тепловою енергією від централізованого або автономного джерела теплопостачання та у якому не нормується температура внутрішнього повітря і відсутні опалювальні прилади будь-якого типу та трубопроводи внутрішньобудинкової системи теплопостачання та постачання гарячої води.

У приміщенні відповідача наявні трубопроводи на забезпечення функціонування системи опалення будинку, тому нежитлові приміщення відповідача не підпадають під термін неопалювальне приміщення.

Відповідно до пп. 12 п. 42 Правил надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Враховуючи те, що нежитлові приміщення відповідача знаходяться в багатоквартирному будинку по вул. Василя Сергієнка, 13 у м. Запоріжжя, до якого централізовано подається теплова енергія, докази відключення приміщень відповідача від мережі централізованого опалення відсутні, то приміщення відповідача є опалювальними.

Рішення про вибір моделі договірних відносин співвласниками будинку за адресою: м.Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 13 не прийнято.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач акцептував публічний типовий індивідуальний договір № 74201551 про надання послуги з постачання теплової енергії з 01.11.2021 шляхом споживання послуги з постачання теплової енергії за адресою: м.Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 13.

Щодо доводів відповідача про невідповідність умов п. 11, п. 40 та п. 46 цього договору Типовому договору, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від № 830, суд зауважує, що статтею 204 Цивільного кодексу Україні встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсність договору із зазначених відповідачем підстав прямо законом не встановлена і в судовому порядку спірні пункти договору не визнані недійсними. Даний договір також не є предметом спору у справі, що наразі розглядається господарським судом. Враховуючи викладене, суд застосовує до спірних правовідносин сторін договір № 74201551 про надання послуги з постачання теплової енергії у наданій позивачем редакції, яка відповідачем акцептована.

Згідно з п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Відповідно до п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі Методика розподілу).

Житловий будинок по вул. Василя Сергієнка, буд. 13 у м. Запоріжжя оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, за яким визначається обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень.

З архіву показів опалення за договором №74201551 по вул. Василя Сергієнка, буд. 13 вбачається, що в період з листопада 2022 року по листопад 2023 року визначення обсягу споживання в будинку здійснювалось за показами приладу обліку Sonometer 2000, заводський № 812204 U457, а з грудня 2023 року по березень 2024 року - за показами приладу обліку Sonometer 2000, заводський №76600108.

Позивач надав паспорт теплолічильника Sonometer 2000, заводський № 812204 U457, та свідоцтво №02/62-10-23/36 від 21.12.2023 про повірку цього приладу обліку, акт від 21.12.2023 про зняття приладу обліку Sonometer 2000, заводський № 812204 U457 на державну метрологічну повірку (на ремонт).

Також позивач надав акт від 28.12.2023 про прийняття вузла комерційного обліку Sonometer 2000, заводський №76600108 на абонентський облік, акти зняття показів приладу обліку теплової енергії Sonometer 2000, заводський №76600108, від 30.11.2022 за листопад 2022 року, від 31.12.2022 за грудень 2022 року, від 31.01.2024 за січень 2024 року, від 29.02.2024 - за лютий 2024 року, від 31.03.2024 - за березень 2024 року.

Таким чином, 21.12.2023 прилад обліку Sonometer 2000, заводський № 812204 U457, був знятий, а 28.12.2023 встановлений прилад обліку Sonometer 2000, заводський №76600108.

Доводи відповідача про те, що докази повірки лічильника Sonometer 2000 № 76600108 до 21.12.2023 відсутні, що, на думку відповідача, унеможливлює перевірку відповідність його вимогам Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" до цієї дати та правомірність використання його показників, суд зазначає, що наданим свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №02/62-10-23/36 від 21.12.2027 визнано відповідність даного приладу обліку вимогам ДСТУ EN 1434-1, що свідчить про те, що він правильно враховував обсяги споживання теплової енергії.

Стосовно доводів відповідача про відсутність підписів представника виконавця послуг з утримання будинку та представника мешканців будинку в актах зняття показів приладу обліку, суд зазначає, що статтею 11 Закону України „Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання передбачено різні способи зняття показань вузлів обліку та приладів - розподілювачів теплової енергії.

В даному випадку, як пояснив позивач, зняття показань за адресою вул. Василя Сергієнка, буд. 13 у м. Запоріжжя здійснювалось дистанційно представниками позивача дистанційним приладом моделі SONOMETER 2000 (інтерфейс передачі даних Bluetooth), який відповідає усім вимогам до пристроїв технічного регламенту, за допомогою програматора моделі IZAR OH BT. Після зняття/отримання показників з приладу обліку теплової енергії, отримані показники переносилися до програми нарахувань відділу нарахувань та білінгу КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», згідно яких здійснюються розрахунки щомісячних нарахувань споживачам за надану комунальну послугу, тобто заносилися до локальної бази даних підприємства.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України „Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання у разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника.

Нежитлові приміщення відповідача не оснащені розподільним приладом обліку теплової енергії.

На підставі відомостей про обсяг спожитої в будинку теплової енергії позивач нарахував відповідачу вартість послуги з постачання теплової енергії до приміщення відповідача за період 01 травня 2022 року 30 червня 2024 року на загальну суму 309607,36 грн., а саме:

- за травень 2022 року на суму 2066,54 грн.;

- за червень 2022 року на суму 2066,54 грн.;

- за липень 2022 року на суму 2066,54 грн.;

- за серпень 2022 року на суму 2066,54 грн.;

- за вересень 2022 року на суму 2066,54 грн.;

- за жовтень 2022 року на суму 2072,54 грн.;

- за листопад 2022 року на суму 22083,34 грн.;

- за грудень 2022 року на суму 32351,20 грн.;

- за січень 2023 року на суму 34331,44 грн.;

- за лютий 2023 року на суму 31768,37 грн.;

- за березень 2023 року на суму 21202,82 грн.;

- за квітень 2023 року на суму 2501,09 грн.;

- за травень 2023 року на суму 2501,09 грн.;

- за червень 2023 року на суму 2501,09 грн.;

- за липень 2023 року на суму 2501,09 грн.;

- за серпень 2023 року на суму 2935,21 грн.;

- за вересень 2023 року на суму 2874,92 грн.;

- за жовтень 2023 року на суму 2595,96 грн.;

- за листопад 2023 року на суму 16632,17 грн.;

- за грудень 2023 року на суму 30876,08 грн.;

- за січень 2024 року на суму 34695,01 грн.;

- за лютий 2024 року 25394,18 грн.;

- за березень 2024 року 21669,18 грн.;

- за квітень 2024 року 2595,96 грн.;

- за травень 2024 року 2595,96 грн.,

за червень 2024 року 2595,96 грн.

Позивачем були сформовані та надані відповідачу рахунки на оплату спожитої послуги в системі M.Е.Doc.

Доводи відповідача про те, що згідно з п. 3 розділу ІІ Вимог до формування рахунків на оплату послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення передбаченій наказом Міністерства розвитку громад та територій України №23 від 31.01.2020, постачальник послуг може надавати рахунки в електронному або іншому вигляді тільки на підставі заяви споживача не спростовують факту надсилання позивачем рахунків відповідачу.

Щодо заперечень відповідача проти нарахування відповідачем обсягу та вартості послуг теплопостачання як для опалювальних приміщень суд зазначає таке.

У п. 2 розділу І «Загальні положення» Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі Методика), у редакції, яка діяла у спірному періоді з 01 травня 2022 року по 30 червня 2024 року, застосовуються такі визначення:

допоміжні приміщення - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будівлі/будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень;

окремі приміщення з транзитними мережами опалення - окремі приміщення у будівлі/будинку, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення та відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, та які перебувають у власності або користуванні різних споживачів послуги з постачання теплової енергії;

опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря;

приміщення з індивідуальним опаленням - приміщення, що забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела, встановленого у ньому, та що на законних підставах від`єднано від внутрішньобудинкової системи опалення, у якому забезпечується нормативна температура повітря;

приміщення з комбінованою системою опалення - опалюване приміщення, в якому забезпечення тепловою енергією здійснюється внутрішньобудинковою системою опалення для часткового обігрівання та періодично працюючою догріваючою системою, встановленою на законних підставах.

Позивачем нараховано відповідачу вартість послуг теплопостачання до нежитлових приміщень, які належать відповідачу на праві приватної власності та не є допоміжними, оскільки вони не призначені для забезпечення експлуатації будівлі/будинку та побутового обслуговування його мешканців.

14.09.2023 рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 14.09.2023 №513 затверджено Порядок визначення належності підвальних приміщень багатоквартирного будинку до приміщення з транзитними мережами опалення на території міста Запоріжжя. Пунктом 4 даного рішення встановлено, що належність підвального приміщення споживача до приміщень з транзитними мережами опалення встановлюється рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради на підставі акту робочої комісії для розгляду питань щодо визначення належності підвальних приміщень багатоквартирного будинку до приміщень з транзитними мережами опалення на території міста Запоріжжя.

Відповідачем не надано доказів визнання належних йому нежитлових приміщень транзитними. Також, як було зазначено вище, відповідач не надав доказів від`єднання у встановленому порядку його приміщень від внутрішньобудинкової системи опалення.

Крім того, відповідач вважає, що позивач не виконав вимоги пункту 7 розділу ІV Методики, не звертався до розпорядника інформації для отриманням точних даних для формули 24 та неправомірно почав проводити нарахування одразу по пункту 8 розділу ІV, який передбачає спрощений варіант розрахунку як 25% від загального обсягу теплової енергії.

Суд зазначає, що Методика не визначає черговості застосування таких способів розрахунку, як вважає відповідач, а допускає можливість визначення обсягу теплової енергії, витраченого на загальнобудинкові потреби опалення спрощено: як частки від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах.

Так, відповідно до п. 8 розділу ІV Методики у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд):

для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25%;

для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20%;

для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15%;

для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.

Оскільки у позивача були відсутні відповідні дані для точного розрахунку цього обсягу, позивач використовував спрощений спосіб розрахунку по відсотках за ставкою 25% для 1-5 поверхової будівлі/будинку, що не суперечить вимогам законодавства.

Механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води визначений Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 291).

У підпунктах 3, 24 - 30 пункті 5 даного Порядку наведені такі визначення:

- двоставковий тариф на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної);

- умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії - вартість одиниці теплової енергії, визначена з розрахунку на 1 Гкал теплової енергії або відповідно до норми споживання, встановленої органом місцевого самоврядування, як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих прямих витрат на її виробництво та транспортування, що змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуги з постачання теплової енергії;

- умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - вартість одиниці теплової енергії (1 Гкал) як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих прямих витрат на її виробництво та транспортування, що змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії;

- умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послуги з постачання теплової енергії - абонентська плата за одиницю теплового навантаження об`єктів теплоспоживання на опалення (1 Гкал/год.) як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що включаються до повної собівартості теплової енергії, є постійними і не змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії;

- умовно-постійна частина двоставкового тарифу на теплову енергію - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год.) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що включаються до повної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, є постійними і не змінюються прямо (майже прямо) пропорційно зміні обсягу постачання теплової енергії з урахуванням планованого прибутку;

- фактичні втрати теплової енергії в теплових мережах - різниця між обсягом теплової енергії, що надійшла в теплову мережу, та обсягом відпуску теплової енергії з теплової мережі для власних господарських потреб ліцензіата та потреб споживачів теплової енергії (визначається у гігакалоріях та відсотках обсягу надходження теплової енергії до теплової мережі).

Згідно з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 Концерном «Міські теплові мережі» для застосування протягом опалювального періоду 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Запорізької Міської Ради від 11.10.2021 № 374 (зі змінами).

Суд зауважує, що відповідно до змісту норм пп. 12 п. 42 Правил надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, та умов пп. 11 п. 40 договору, навіть у випадку відключення від мереж централізованого опалення споживач не звільняється від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Згідно з пп. 3 п. 41 договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Оплат за спірний період відповідач не здійснював. У зв`язку з цим позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 309607,36 грн. за період 01 травня 2022 року 30 червня 2024 року.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та регулюються типовим індивідуальним договором №74201551, який укладено сторонами 01.11.2021.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

За умовами п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України від 02.06.2005 №2633-IV Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем надані докази в підтвердження надання відповідачу послуги з постачання теплової енергії в період 01 травня 2022 року 30 червня 2024 року на суму 309607,36 грн.

У рахунках на оплату спожитої послуги міститься інформація щодо приладу обліку, за яким відбуваються нарахування, опалювальної площі будинку та приміщень відповідача, кількості наданих послуг, їх структури, вартості та наявної заборгованості, а також діючих на момент проведення розрахунків тарифів на відповідні послуги.

Покази комерційного приладу обліку, застосовані позивачем у рахунках та розрахунку позовних вимог, відповідають показам, які зафіксовані в актах зняття показань приладів обліку теплової енергії у спірному періоді, які надані позивачем до матеріалів справи.

Таким чином, інформація щодо нарахувань по кожному місяцю зазначена в рахунках, які направлялись відповідачу.

За приписами пунктів 1, 3 розділу ХІІ Методики проведення перерозподілу обсягів наданих комунальних послуг здійснюється:

- при уточненні показань вузлів комерційного обліку спожитої у будівлі/будинку комунальної послуги;

- при уточненні показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії на підставі контрольного зняття їх показань або подання споживачем уточненої інформації.

Обсяг перерозподілу може мати як додатне, так і від`ємне значення, що призводить як до збільшення, так і до зменшення розподілених між окремими споживачами обсягів спожитої комунальної послуги у попередні розрахункові періоди.

Перерозподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку комунальної послуги проводиться у тому розрахунковому періоді, у якому отримано у встановленому порядку інформацію про невідповідність обсягів розподіленої комунальної послуги окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більше ніж за 12 розрахункових періодів.

У результаті уточнення показань вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії (на підставі звіряння їх показань, подання споживачем уточненої інформації, відновлення надання показань споживачами) визначається обсяг перерозподілу спожитої комунальної послуги між споживачами у будівлі/будинку, як різниця між сумою показань вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії до коригування та сумою показань таких засобів після коригування.

Вирахуваний таким чином обсяг коригування розподіляється між споживачами за принципом, що наведений у пункті 2 цього розділу.

Після здійснення перерозподілу розподіленого обсягу спожитої комунальної послуги виконавцем розподілу комунальної послуги проводиться перерахунок із окремим споживачем та з усіма споживачами будівлі/будинку.

Результати перерозподілу та перерахунку відображаються у рахунках споживачів у розрахунковому періоді, у якому здійснено перерозподіл.

Виходячи з наведених норм, позивачем може бути здійснено перерахунок обсягу наданої послуги у зв`язку з отриманням ним уточненої інформації щодо показань вузлів комерційного або розподільчого обліку, яка впливає на цей розрахунок. І даний перерахунок проводиться у тому розрахунковому періоді, у якому отримано у встановленому порядку відповідну інформацію. При цьому перерахунок здійснюється не більше ніж за 12 розрахункових періодів, розподіляється на усіх споживачів та відображається у рахунках на оплату. Тобто навіть за наявності підстав для перерахунку, такий перерахунок обмежений законодавством по строку - не більше ніж за 12 розрахункових періодів з дня отримання позивачем відповідної інформації. Перерахунок впливає на усіх споживачів будинку та відображається у рахунках, які є підставами для оплати наданих послуг.

У даному випадку відповідачем не доведені правові підстави для здійснення позивачем перерахунку обсягу та вартості наданої послуги за спірний період (який, крім того, становить більше 12 місяців).

Відповідач не надав доказів звернення до позивача з приводу нарахувань за послуги та їх перерахунку у спірному періоді, зокрема щодо зауважень до площі будинку, яка зазначалась позивачем у рахунках, розміру абонплати.

Натомість відповідач звернувся до позивача з приводу перерахунку тільки 29.11.2024, тобто після порушення провадження в даній справі. Позивач листом вих. № 7323/42-12803 від 11.12.2024 відмовив у такому перерахунку з посиланням на те, що здійснення перерозподілу обсягу спожитої послуги у будинку в зв`язку із зміною механізму визначення обсягу теплової енергії, витраченого на загально будинкові потреби опалення будинку, Методикою розподілу та умовами укладених договорів не передбачено.

Крім того, як встановлено судом вище, використання спрощеного способу розрахунку по відсотках за ставкою 25% для 1-5 поверхової будівлі/будинку для розрахунку обсягу теплової енергії, витраченого на загально будинкові потреби опалення будинку, не суперечить вимогам законодавства.

Незгода відповідача з розрахунком позивача не є підставою для відмови позивачу в позові за наявності передбачених законодавством підстав для оплати вартості нарахованих послуг, які фактично відповідачем споживалися.

Відповідач не надав доказів оплати заборгованості за спірний період.

Враховуючи зазначене, суд визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 309607,36 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України Про Державний бюджет України на 2024 рік визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року в розмірі 3028,00 грн.

Позовна заява подана в 2024 році через систему Електронний суд.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 309607,36 грн. складає: 309607,36 грн. х 1,5% х 0,8 = 3715,28 грн.

За розгляд позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 4077,95 грн. платіжною інструкцією №3479 від 26.03.2024. Судовий збір зараховано до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 3715,28 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В позовній заяві викладено клопотання повернути позивачу переплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд ухвалив повернути позивачу з Державного бюджету України переплату судового збору в сумі 362,66 грн., сплаченого платіжною інструкцією №3479 від 26.03.2024.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРТУС ЛТД» (69006, м.Запоріжжя, вул. Мала, буд. 3, ідентифікаційний код 35037500) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458) заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії № 74201551 від 01.11.2021 за період 01 травня 2022 року 30 червня 2024 року в розмірі 309607,36 грн. (триста дев`ять тисяч шістсот сім грн. 36 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у Філії АТ Укрексімбанк у м. Києві, МФО 322313, .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРТУС ЛТД» (69006, м.Запоріжжя, вул. Мала, буд. 3, ідентифікаційний код 35037500) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458) витрати зі сплати судового збору в сумі 3715,28 грн. (три тисячі сімсот п`ятнадцять грн. 28 коп.) на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , ПАТ АБ „УКРГАЗБАНК, МФО 320478, .

Повернути Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, вул. Героїв полку Азов, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458) з Державного бюджету України переплату судового збору в сумі 362,66 грн. (триста шістдесят дві грн. 66 коп.), сплаченого платіжною інструкцією №3479 від 26.03.2024, на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 , ПАТ АБ „УКРГАЗБАНК, МФО 320478, .

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 29.01.2025.

Суддя М.В. Мірошниченко