ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2025 р. Справа№ 910/5658/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Мальченко А.О.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Цікра А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 27.01.2025

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Групп" - адвоката Кулібаби Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 (повний текст рішення підписано 02.10.2024) та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (повний текст підписано 21.10.2024)

у справі №910/5658/24 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Групп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво"

про стягнення 3 176 849,76 грн,-

В судовому засіданні 27.01.2025 оголошено вступну та резолютивну частину додаткової постанови.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 у справі №910/5658/24 залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 у справі №910/5658/24 залишено без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво".

25.12.2024 (документ сформований в системі «Електронний суд» 25.12.2024) через підсистему «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Групп" - адвокатом Кулібаба О.О. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 25.12.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Групп" - адвоката Кулібаби Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/5658/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Хрипуна О.О., Мальченко А.О.

Станом на 25.12.2024 суддя Мальченко А.О. перебувала у відпустці з 24.12.2024.

30.12.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача.

Після виходу суддів Скрипки І.М. та Хрипуна О.О. з відпустки, а судді Мальченко А.О. з лікарняного, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Групп" - адвоката Кулібаби Олександра Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5658/24 призначено до розгляду на 27.01.2025 року о 16 год. 00 хв.

В судове засідання 27.01.2025 представники сторін не з"явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причини неявки представника позивача суду не відомі.

В клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, представник відповідача просив розгляд заяви проводити у його відсутність.

Оскільки явка представників сторін обов`язковою в судове засідання не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд заяви у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Положенням статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі №910/8443/17 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що планує понести витрати на правову допомогу в сумі 8 000,00 грн, у т.ч.: підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 6 000,00 грн, участь у судовому засіданні - 2 000,00 грн.

Відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.05.2024, укладеного між Позивачем та його представником у цій справі, представник (адвокат) взяв на себе зобов`язання надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта, а клієнт зобов`язаний оплатити такі послуги у порядку та в строки обумовлені сторонами (п. 1.1 договору). Отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. Розмір та порядок виплати гонорару адвокату визначається додатками до цього Договору та/або актами приймання-передачі наданих послуг (р. 4 договору).

Додатковою угодою від 01.05.2024 сторони договору про надання правової допомоги встановили, що надані послуги, їх обсяг та загальна вартість фіксуються в Акті приймання-передачі наданих послуг. Акт складається адвокатом та надсилається клієнту не пізніше 15 робочих днів з дати завершення надання послуг або їх частини (логічно пов`язана сукупність послуг, наданих для досягнення певного проміжного результату). Такий акт, надісланий адвокатом та підписаний обома сторонами, є підставою для оплати послуг клієнтом впродовж 20 днів з дати отримання ним Акту.

Передача Акту приймання передачі наданих послуг може здійснюватися нарочно, поштовими службами, засобами електронного зв`язку (електронна пошта, факс, месенджери тощо) та іншими не забороненими способами. Гонорар Адвоката за надання правничої (правової) допомоги визначається виходячи із фактично витраченого Адвокатом на надання правничої (правової) допомоги часу, який вираховується у годинах. Неповна година округлюється до 0,5 години, якщо витрачено менше 30 хвилин, та до 1 години, якщо витрачено більше 30 хвилин. Оплата за надані послуги здійснюється у національній валюті України - гривні. Вартість послуг адвоката за одну годину складає 1 000, 00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок).

Час очікування Адвоката у суді перед початком судового засідання та час, витрачений на представництво інтересів Клієнта під час судового засідання, обраховується від часу, на який було призначено судове засідання, до моменту його фактичного завершення. Вартість послуг за очікування та представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні за першу годину становить 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок). Після завершення першої години вартість подальшого часу розраховується відповідно до фактично витраченого часу, згідно з встановленою в абзаці 1 пункту 3 додаткової угоди погодинною оплатою.

На виконання договору від 01.05.2024 представником (адвокатом) було надано послуги з підготовки відзиву на апеляційну скаргу (6 год. * 1 000,00 грн) на суму 6 000,00 грн та взято участь у 1-му судовому засіданні (1 * 1 год * 2 000,00) на суму 2 000,00 грн.

Загальна вартість правової допомоги склала 8 000,00 грн (вісім тисяч грн 00 коп.).

Сторонами складено та підписано відповідний акт від 23.12.2024.

Оскільки підписання акту є необхідною дією для відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу, Позивач не мав можливості направити до суду документи на підтвердження відповідних витрат до оформлення акту і його підписання.

У клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, представник відповідача просить зменшити розмір цих витрат до 3000 грн, посилаючись на те, що

стягнення повної вартості послуг на загальну суму 8 000 грн., не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не мають характеру необхідних та не обґрунтовують обсягу фактичних дій представника Позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату;

фактичною підставою виникнення даного спору було те, що заактовані роботи за договором від 31.05.2021 №01/П не приймались безпосереднім замовником Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Покровської міської ради Донецької області (далі - Замовник) та як наслідок останній не здійснював вчасних розрахунків, що першочергово було пов`язано з дефіцитом бюджетного фінансування в світлі повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України;

констатує, що Замовником за основним договором підряду від 31.12.2020 №279 до сих пір не проведено розрахунків з ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО», поряд з цим, ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» опинилось у скрутному фінансовому становищі через вказані обставини, оскільки фактично переважна більшість підрядників звертається з аналогічними позовами, оскільки не проведення розрахунків державного бюджету з ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» не є для нього відкладальною обставиною;

враховуючи, що переважна більшість укладених з ТОВ «МІСЬКЕ БУДІВНИЦТВО» договорів фінансується з державного бюджету, останнє позбавлене можливості ефективно здійснювати планування своїх доходів та витрат навіть на найближчу перспективу;

справа №910/5658/24 переглядалась в апеляційному порядку, де основна увага зосереджується на перевірці правильності висновків суду першої інстанції, а не на глибокому вивченні нових фактів чи пошуку нових правових позицій та/або долучених до матеріалів справи доказів;

відзив на апеляційну скаргу, відповідно до його характеру, не вимагав вивчення великого обсягу документів чи пошуку нових правових норм, оскільки суть спору вже була визначена на стадії розгляду справи судом першої інстанції. Відповідно, підготовка цього відзиву не могла об`єктивно потребувати значних витрат часу або залучення специфічних знань;

в той же час, представником Позивача у поданій заяві та акті приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2024 №2, долученого до вказаної заяви, заявлено, що на виконання умов договору правової допомоги від 01.05.2024 представником (адвокатом) було надано послуги з підготовки відзиву на апеляційну скаргу на загальну суму 6 000 грн. (6 год. * 1 000 грн.) та взято участь у одному судовому засіданні (1* 1 год. * 2 000 грн.);

заявлена сума на правничу допомогу є завищеною та не відповідає критеріям реальності, необхідності та пропорційності. Тривалість часу, зазначена в акті виконаних послуг (6 годин на підготовку відзиву), є необґрунтовано завищеною, враховуючи обмежений обсяг документів, які мали бути опрацьовані, і характер аргументації наданої на заперечення вимог, викладених у апеляційній скарзі, а вартість послуг у 1 000 грн за годину та 2 000 грн за участь у засіданні, не узгоджується із критерієм необхідності.

У зв`язку з чим, Відповідач відзначає доцільність зменшити розмір витрат до обґрунтованого рівня, який враховуватиме реальну складність підготовки відзиву.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 грн., стосовно якої подано заяву, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, є не співмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, а також приймаючи до уваги заперечення представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Групп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/5658/24 у розмірі 5000,00 грн. (3000 грн. підготовка відзиву на апеляційну скаргу та 2000 грн. участь у судовому засіданні).

При цьому підстав для відмови у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Групп" про стягнення витрат на правову допомогу колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Групп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/5658/24 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське будівництво" (01011, м. Київ, вул. Мирного Панаса, буд. 11, оф. 1/12, ідентифікаційний код 23979469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юні-Групп» (84122, Донецька обл., м.Слов?янськ, вул. Світлодарська, буд. 4, ідентифікаційний код 31366727) 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/5658/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку згідно статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови підписано 28.01.2025.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.О. Мальченко

О.О. Хрипун