РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.01.2025Справа № 910/19625/23

Господарський суд міста Києва у складі:

Судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Боровик В. В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/19625/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Констракшн" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, буд. 1, оф. 1)

До Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Берестейський, буд. 14) в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Заводська, буд. 23)

про стягнення 2 355 675, 02 грн та визнання договору укладеним

За участі представників сторін:

Від позивача: Багдасарова Галина Маратівна (в залі суду) - адвокат, ордер серії ВЕ № 1107208;

Від відповідача: Травянко Леонід Віталійович (поза межами приміщення суду) - самопредставництво, витяг з ЄДРПОУ, наказ №34/о від 23.01.2020, посадова інструкція.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Констракшн" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення 2 355 675, 02 грн, з яких 1 493 650, 26 грн - основний борг; 108 197, 57 грн - пеня; 125 589, 39 грн - 3% річних; 628 237, 80 грн - інфляційні втрати, а також про визнання укладеним між ТОВ "Агро Констракшн" та ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" за переговорною процедурою Договору про закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:20-7 (капітальний ремонт комплексу будівель за адресою № 23/2 вул. Заводська, м. Миколаїв (інв.№50145, 50146, 50148) (додаткові роботи) у запропонованій відповідачем редакції, яка так і не була підписана сторонами.

18.01.2024 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 18.01.2024 для усунення недоліків позовної заяви.

25.01.2024 від позивача надійшло п`ять заяв на виконання вимог ухвали від 18.01.2024, якими позивач усунув недоліки позовної заяви встановлені ухвалою суду від 18.01.2024.

21.02.2024 суд ухвалою відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначив на 23.04.2024.

11.03.2024 до суду від відповідача надійшов відзив та заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

23.04.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про допит фахівця (спеціаліста).

У судовому засіданні 23.04.2024 суд на місці ухвалив: (1) відмовити у задоволенні клопотання позивача про допит фахівця (спеціаліста), (2) закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 11.06.2024.

17.05.2024 до суду від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 11.06.2024 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні по суті на 23.07.2024.

26.06.2024 до суду від позивача надійшли письмові пояснення.

19.07.2024 суд ухвалою викликом-повідомленням повідомив сторін про зняття з розгляду справи, розгляд якої призначався на 23.07.2024, та про визначення нової дати судового засідання по суті справи на 01.08.2024.

У судовому засіданні 01.08.2024 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні по суті до 01.10.2024.

У судовому засіданні 01.10.2024 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні по суті до 21.11.2024.

У судовому засіданні 21.11.2024 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні по суті до 21.01.2025.

08.01.2025 до суду від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання 21.01.2025 прибули представники сторін, які після завершення стадії дослідження доказів, оголосили свої слова у судових дебатах.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши виступи у судових дебатах представників сторін, які підтримали власні правові позиції, що викладені у заявах по суті справи, Суд -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

За результатами проведення процедури закупівлі UA-2019-05-22-001944-а між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі начальника Миколаївської філії "АМПУ" (Адміністрація Миколаївського морського порту) (надалі - відповідач, замовник) та ТОВ "Агро Констракшн" (надалі - позивач, підрядник) укладено Договір підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019, згідно п. 1.1. якого підрядник зобов`язується власними та/або залученими силами, технічними засобами та обладнанням, а також матеріалами, конструкціями, виробами (надалі - матеріальними ресурсами), на свій ризик виконати Будівельні роботи та поточний ремонт за кодом ДК 021:20-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою вул. Заводська, №23/2, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148)) відповідно до робочого проекту "Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою вул. Заводська, №23/2, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148)" (надалі - роботи).

Пунктом 2.1. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 сторони погодили, що ціна Договору становить 5 976 000, 00 грн з ПДВ, в тому числі ПДВ (20 %) - 996 000, 00 грн згідно Кошторисної документації (Додаток №1), що є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.2. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 погоджено, що ціна Договору є твердою і може уточнюватися у зв`язку із: - зміною замовником в процесі виконання робіт рішень, що призводять до зміни обсягів робіт та вартісних показників; - виникнення обставин непереборної сили - надзвичайний обставин та подій, які не можуть бути передбачені сторонами під час укладання договору; - зміною законодавства з питань оподаткування та з інших питань, обов`язкове застосування якого призводить до зміни вартості робіт; - зміною договірної ціни в бік зменшення. Ціна Договору не має перевищувати суму, передбачену фінансовим планом замовника на поточний рік.

Пунктом 2.3. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 визначено, що уточнення ціни договору оформляється сторонами шляхом укладання додаткової угоди.

Пунктом 2.5. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 визначено, що ціна Договору включає вартість виконаних робіт і використаних матеріальних ресурсів, необхідних для виконання робіт за даним Договором, загально виробничі витрати, кошторисний прибуток, кошти на покриття адміністративних витрат, податок на додану вартість, оформлення перепусток на режимну територію замовника для виконання робіт, а також кошти на покриття ризику згідно п. 6.1.5.3 ДСТУ БД.1.1-1:2013 та інфляцію згідно п. 6.1.5.4 цього ж ДСТУ.

Пунктом 16.1. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 сторони погодили строк дії Договору до 30.06.2020.

Втім, у подальшому, сторони з дотриманням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" укладали наступні додаткові угоди до Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019:

- Додаткова угода №1 від 30.06.2020, якою сторони змінили пункт 16.1. Договору та погодили строк дії Договору до 31.12.2020.

- Додаткова угода №2 від 29.09.2020, якою сторони змінили пункт 2.1. Договору та зменшили ціну Договору до 5 397 531, 60 грн з ПДВ, в тому числі ПДВ (20 %) - 899 588, 60 грн.

Позивач стверджує, що загальна сума виконаних ним та оплачених відповідачем робіт згідно Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 складає 4 979 934, 26 грн з ПДВ. Проте, на думку позивача, з аналізу погоджених між сторонами Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 та Актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в вбачається, що серед переліку та обсягу виконаних робіт відсутні додаткові роботи на загальну суму 1 493 650, 26 грн з ПДВ, без виконання яких неможливо виконати/закінчити роботи.

Листом №3766/18-03-05 від 27.11.2020 відповідач у порядку статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі" запросив уповноважених представників позивача на 30.11.2020 о 10:00 для участі у переговорах щодо укладення Договору на закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи). Ціна Договору згідно долученого до листа проекту становила 1 855 481, 35 грн з ПДВ.

Позивач стверджує, що представник відповідача відмовився підписати відповідний договір у запропонованій ним редакції за результатами проведеної 30.11.2020 переговорної процедури, попри те, що фактично обсяг робіт передбачених проектом на закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи) у редакції відповідача - вже фактично був виконаний позивачем до підписання такої додаткової угоди..

Листом №648 від 15.01.2021 позивач просив відповідача укласти Додаткову угоду №3 про уточнення ціни договору та надіслав для погодження та прийняття робіт у порядку статті 882 Цивільного кодексу України Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 та Акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на суму 1 493 650, 26 грн з ПДВ за січень 2021 (саме такий період зазначено позивачем у своєму листі від 15.01.2021 та безпосередньо у позові).

У відповідь, відповідач листом №379/18-02-05/Вих від 01.02.2021 повідомив позивача, що ціна договору є твердою та в силу умов Договору не може бути погоджена у бік збільшення, до того ж строк дії Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 завершився 31.12.2020, а відтак, укладення між сторонами додаткової угоди про збільшення ціни зазначеного договору у січні 2021 є неможливим.

Позивач зазначає, що лист №648 від 15.01.2021 з примірниками Акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в (додаткових робіт) на суму 1 493 650, 26 грн з ПДВ відповідач отримав 20.01.2020, а відтак, зобов`язаний був оплатити вартість додаткових робіт у строк до 26.02.2021 включно (згідно умов пункту 11.2. та 12.4. Договору на закупівлю додаткових робіт, який позивач просив визнати укладеним), проте відповідач додаткову угоду не підписав, як і вказані акти виконаних робіт, оплату фактично виконаних робіт не здійснив.

Вище зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом до відповідача.

2. Предмет позову.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про:

- визнання укладеним між ТОВ "Агро Констракшн" та ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" за переговорною процедурою Договір про закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи) у запропонованій відповідачем редакції;

- стягнення з ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" основної заборгованості у розмірі 1 493 650, 26 грн, пеню за період прострочення з 26.02.2021 по 25.08.2021 у розмірі 125 589, 39 грн, 3 % річних у розмірі 125 589, 39 грн та інфляційних втрат у розмірі 628 237, 80 грн за період прострочення з 26.02.2021 по 15.12.2021.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача суперечать статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі", а також статті 853 та 882 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим, Договір про закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи) у запропонованій відповідачем редакції підлягає визнанню укладеним у судовому порядку із застосуванням статті 187 Господарського кодексу України, а відповідач зобов`язаний сплатити позивачу вартість додаткових робіт у сумі 1493650, 26 грн, пеню у розмірі 108197, 57 грн, інфляційні втрати у розмірі 628237, 80 грн та 3 % річних у розмірі 125589, 39 грн.

4. Заперечення відповідача щодо суті позовних вимог.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав:

- підрядник виконав додатковий обсяг робіт не передбачених Договором, а відтак ризики, які можуть виникнути у зв`язку із виконанням таких робіт несе сам підрядник, що також узгоджується із приписами статті 844 Цивільного кодексу України;

- лист позивача з проханням укласти Додаткову угоду №3 було отримано відповідачем лише 20.01.2021, тобто після закінчення строку дії Договору (31.12.2020);

- керуючись вимогами статті 35 Закону України "Про публічні закупівлі", відповідач запланував проведення закупівлі за переговорною процедурою на грудень 2020 року. Надалі, не досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов призвело до того, що переговори не відбулися;

- підрядник мав можливість реалізувати своє право на оскарження з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель, про що звернутися до відповідного органу оскарження. Втім, позивач, не подавав відповідних скарг;

- отже, позовні вимоги про стягнення вартості додатково виконаних позивачем робіт, що не були належним чином погоджені, а також про визнання договору про закупівлю укладеним не підлягають задоволенню.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету та підстав позову, суд констатує, що суду належить надати відповіді на наступні питання:

- чи наявний у відповідача обов`язок з укладення договору закупівлі на додаткові роботи за переговорною процедурою?

- чи підтверджено та якими саме доказами підтверджується факт виконання підрядником додаткових робіт?

- чи перевищив підрядник твердий кошторис при виконанні додаткових робіт та чи дотримався підрядник порядку повідомлення замовника про наявність додаткових робіт?

- чи настав обов`язок відповідача з оплати вартості додаткових робіт та у якому розмірі, а відтак чи підлягають позовні вимоги задоволенню?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що за результатами проведення процедури закупівлі UA-2019-05-22-001944-а на закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:20-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) Протоколом засідання Тендерного комітету Миколаївської філії ДП АМПУ" від 23.07.2019 переможцем аукціону визначено ТОВ "Агро Констракшн".

Керуючись статтею 32 Закону України "Про публічні закупівлі" у редакції чинній станом на дату проведення закупівлі, між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі начальника Миколаївської філії "АМПУ" (Адміністрація Миколаївського морського порту) (замовник) та ТОВ "Агро Констракшн" (підрядник) укладено Договір підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019, згідно п. 1.1. якого підрядник зобов`язується власними та/або залученими силами, технічними засобами та обладнанням, а також матеріалами, конструкціями, виробами (надалі - матеріальними ресурсами), на свій ризик виконати Будівельні роботи та поточний ремонт за кодом ДК 021:20-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою вул. Заводська, №23/2, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148)) відповідно до робочого проекту "Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою вул. Заводська, №23/2, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148)" (надалі - роботи).

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (частина 1 статті 875 Цивільного кодексу України).

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (частина 2 статті 875 Цивільного кодексу України).

Підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду (частина 1 статті 877 Цивільного кодексу України).

За твердженнями позивача у процесі виконання робіт, виникла необхідність у виконанні додаткових робіт, не передбачених затвердженою раніше проектно-кошторисною документацією, вартістю 1 494 650, 26 грн, а відтак існує необхідність і в укладенні Договору про закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи).

5.1. Щодо вимоги про укладення договору закупівлі на додаткові роботи.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 статті 179 Господарського кодексу України).

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору (частина 1 статті 187 Господарського кодексу України).

Суд зазначає, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону або на підставі обов`язкового для виконання акта планування.

В інших випадках спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін або якщо сторони зобов`язані зобов`язанням укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (частина 1 статті 641 Цивільного кодексу України).

Тобто, у випадку подання позову у порядку статті 187 Господарського кодексу України, суд повинен пересвідчитись у тому чи вчиняв позивач юридично значущі дії спрямовані на укладення договору (чи зробив позивач пропозицію про укладення договору), та чи є відповідач в такому разі зобов`язаною стороною щодо укладення договору у запропонованій редакції.

Натомість, у даному випадку, позивач звертаючись до суду з позовом у порядку статті 187 Господарського кодексу України просить суд визнати укладеним Договір про закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи) у запропонованій саме відповідачем редакції, яка була запропонована позивачеві в межах проведення переговорної процедури у порядку статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі".

Закон України "Про публічні закупівлі" установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Судом досліджено лист відповідача від 27.11.2020 №3766/18-03-5/Вих з додатками (том 6, а. с. 237-257), в якому відповідач запропонував позивачу взяти участь у переговорній процедурі закупівлі за предметом закупівлі: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи).

З листа відповідача від 27.11.2020 №3766/18-03-5/Вих вбачається, що відповідач просив позивача: прийняти участь у переговорах, які призначалися на 30.11.2020 о 10:00; надати документи необхідні для участі у переговорах, в тому числі гарантійний лист про згоду з умовами проекту договору про закупівлю, підписаний з боку учасника та складений за формою, що додавалась до листа.

До листа, відповідачем також додано технічне завдання на додаткові будівельні роботи по об`єкту та проект договору про закупівлю, згідно якого ціна договору становить 1 855 481, 35 грн з ПДВ.

Переговорна процедура закупівлі використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю після проведення переговорів щодо ціни та інших умов договору про закупівлю з одним або кількома учасниками процедури закупівлі (частина 1 статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі").

Переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі: якщо після укладення договору про закупівлю у замовника виникла необхідність у закупівлі додаткових аналогічних робіт чи послуг у того самого учасника. Можливість і умови таких додаткових робіт чи послуг можуть бути передбачені в основному договорі про закупівлю, який укладений за результатами проведення тендера. Закупівля додаткових аналогічних робіт чи послуг у того самого учасника здійснюється протягом трьох років після укладення договору про закупівлю, якщо загальна вартість таких робіт чи послуг не перевищує 50 відсотків ціни основного договору про закупівлю, укладеного за результатами проведення тендера (пункт 5 частини 2 статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі").

Оскільки, загальна вартість додаткових робіт не перевищувала 50 відсотків ціни основного договору про закупівлю, замовником було заплановано проведення закупівлі додаткових робіт за переговорною процедурою на грудень 2020 року, інформація про закупівлю розміщена на сайті Прозорро за посиланням: https://prozorro.gov.ua/plan/UA-P-2020-10-28-002661-c.

Отже, в даному випадку, сторонами застосовується саме переговорна процедура, відповідно до якої переможець відомий, ще до початку проведення процедури закупівлі через необхідність у закупівлі додаткових робіт у того самого учасника, тобто є не конкурентною процедурою.

Згідно листа відповідача від 27.11.2020 №3766/18-03-5/Вих та оголошення на сайті Прозорро вбачається, що переговорна процедура закупівлі за предметом закупівлі: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи) була запланована на грудень 2020.

За результатами проведених переговорів з учасником (учасниками) процедури закупівлі замовник приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю (частина 4 статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі").

Матеріали справи не містять жодних доказів, з яких суд міг би встановити результати переговорної процедури проведеної у грудні 2020. Поряд з цим, матеріали справи також не містять і надісланого позивачем гарантійного листа, яким останній погоджувався б з умовами, запропонованого замовником проекту договору про закупівлю на додаткові роботи та який мав бути наданий в процедурі переговорної закупівлі.

Отже, суд приходить до висновку, що переговорна процедура так і не відбулась, при цьому встановити, що така процедура не відбулась з вини відповідача (замовника) за наявними матеріалами справи не можливо.

Як підтверджує сам позивач, наданими суду доказами, лист відповідача від 27.11.2020 №3766/18-03-5/Вих позивачем було отримано, натомість, переговорна процедура у грудні 2020 так і не відбулась. Матеріали справи не містять жодних доказів про результати проведеної переговорної процедури, згідно яких у відповідача у порядку статті 187 Господарського кодексу України та статті 40 Закону України "Про публічні закупівлі" міг би виникнути обов`язок з укладення з позивачем Договору про закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи) у запропонованій замовником (відповідачем) редакції.

Тобто, на момент звернення позивача з позовом у грудні 2023 року переговорна процедура ініційована замовником вже пройшла (фактично не відбулась).

У силу вимог частин 1, 2 статті 13 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; торги з обмеженою участю. Як виняток та відповідно до умов, визначених у частині другій статті 40 цього Закону, замовники можуть застосовувати переговорну процедуру закупівлі.

За придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, відповідно до вимог цього Закону, та укладення договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та за порушення вимог цього Закону службові (посадові) особи, уповноважена особа замовника та керівники замовників несуть відповідальність згідно із законами України (частина 2 статті 44 Закону України "Про публічні закупівлі").

Таким чином, у спірних правовідносинах сторін, укладення договору на виконання додаткових будівельних робіт без проведення відповідної процедури закупівлі не допускається.

Суд звертає увагу позивача, що останній не був позбавлений можливості у порядку статті 18 Закону України "Про публічні закупівлі" звернутись до відповідного органу оскарження щодо бездіяльності, дій чи рішень замовника, внаслідок яких, на думку позивача, переговорна процедура у грудні 2020 року так і не відбулась. Однак, матеріали справи не містять доказів, що вказують на подання позивачем відповідної скарги у порядку Закону України "Про публічні закупівлі", та в даному випадку позов підрядника обґрунтований іншими підставами.

Суд також звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач до моменту закінчення строку дії Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 - до 31.12.2020, звертався до відповідача з пропозицією у порядку статті 641 Цивільного кодексу України про укладення договору на додаткові роботи у відповідній редакції, яка викладена позивачем у прохальній частині позову. Позивач лише у січні 2021 звернувся до відповідача з листом №648 від 15.01.2021 із пропозицією укласти Додаткову угоду №3 до Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 у запропонованій позивачем редакції (тобто редакції, що не є предметом спору у даній справі, оскільки, позивач просить визнати укладеним договір закупівлі за переговорною процедурою яка мала відбутись ще у грудні 2020 року, у редакції відповідача) з уточненням ціни договору, строк дії якого завершився 31.12.2020.

Більше того, згідно пункту 4.1.22. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 - витрати щодо внесення змін та/або коригування проектної документації, а також проведення експертизи підрядник здійснює самостійно за власні кошти.

В контексті зазначеного, суд зазначає, що матеріали справи встановлено, що в процесі виконання підрядником основних робіт згідно умов Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019, у останнього вже виникала необхідність внесення змін до проектно-кошторисної документації (зміна обсягів, видів робіт та матеріалів) та у зв`язку з цим і внесення змін до ціни договору.

Зокрема, 20.02.2020 між ТОВ «Агро Констракшн» та ТОВ «ПВІ Миколаївагропроект» укладено Договір №4962 на виконання проектних робіт (том 6, а.с. 204-208).

Згідно Акту призупинення виконання робіт від 26.02.2020 (том 6, а.с. 235) сторони Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 констатували наступне: «ТОВ «Агро Констракшн» листом №53 від 26.02.2020 повідомив МФ ДП «АМПУ», що у зв`язку з виникненням додаткових обсягів робіт та часткової зміни матеріальних ресурсів на еквівалент, було ініційовано підписання договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «ПВІ Миколаївагропроект» на корегування проектної та кошторисної документації з подальшим проходженням експертизи….Таким чином, роботи з капітального ремонту комплексу будівель за адресою №23/2 по вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) призупинені з 26 лютого 2020 року».

У подальшому, скоригована проектно-кошторисна документація, виконана на замовлення ТОВ «Агро Констракшн» одержала позитивний експертний висновок філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Миколаївській області від 30.07.20-20 №15-0171-20 (том 6, а.с. 220-221). За результатами розгляду експертизою скоригованої проектно-кошторисної документації встановлено, що кошторисна вартість робіт з капітального ремонту комплексу будівель (інв. №50145, 50146, 50148) в тому числі додаткових, складає 8 300 461, 00 грн з ПДВ.

Додатковою угодою №2 від 29.09.2020 до Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 сторони, з урахуванням скоригованої проектно-кошторисної документації змінили тверду ціну договору до 5 397 531, 60 грн з ПДВ.

Ціна договору змінилась у порівнянні з основним договором, внаслідок зміни обсягів робіт: по деяких роботах у бік зменшення, по деяких - збільшення, що підтверджується також наданим позивачем висновком фахівця щодо ідентифікації робіт з капітального ремонту комплексу будівель за адресою: №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) від 24.12.2020, складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Харківська перспектива" на замовлення позивача (том 6, а. с. 222- 233).

Суд зазначає, що Додаткова угода №2 від 29.09.2020 до Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 підписана з боку ТОВ «Агро Констракшн», як підрядника, без зауважень та матеріали справи не містять доказів її оскарження підрядником у судовому порядку.

Після коригування та затвердження проектно-кошторисної документації сторони прийняли рішення про відновлення робіт за Договором підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 - з 30.09.2020, що підтверджується відповідним Актом відновлення робіт від 30.09.2020 (том 6, а. с. 236).

Таким чином, суд дійшов висновку, що твердий кошторис у розмірі 5 397 531, 60 грн з ПДВ, погоджений сторони вже з урахуванням необхідних коригувань до проектно-кошторисної документації в частині обсягів робіт: по деяких роботах у бік зменшення, по деяких - збільшення.

З огляду на те, що матеріали справи не містять жодних доказів про результати проведення за ініціативою замовника переговорної процедури у грудні 2020 на укладення договору про закупівлю додаткових робіт, суд приходить до висновку, що у період з вересня 2020 по грудень 2020 підрядник виконував роботи згідно договірної ціни в сумі 5 397 531, 60 грн з ПДВ, що включає домовленості сторін за скоригованою проектно-кошторисною документацією, оскільки, інших домовленостей між сторонами з більшою ймовірністю не досягнуто.

Отже, в силу вище встановленого, суд вважає, що у відповідача відсутній обов`язок укладати договір на додаткові роботи з позивачем поза межами ініційованої замовником переговорної процедури, а відтак, у задоволенні позовних вимог про визнання договору на закупівлю додаткових будівельних робіт у редакції відповідача, яка ним пропонувалась у межах переговорної процедури, слід відмовити.

5.2. Щодо вимог про стягнення вартості додаткових робіт, пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності (частина 3 статті 877 Цивільного кодексу України).

Якщо підрядник не виконав обов`язку, встановленого частиною третьою цієї статті, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, якщо не доведе, що його негайні дії були необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва (частина 4 статті 877 Цивільного кодексу України).

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (частина 3 статті 875 Цивільного кодексу України).

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (частина 1 статті 844 Цивільного кодексу України).

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (частина 2 статті 844 Цивільного кодексу України).

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом (частина 3 статті 844 Цивільного кодексу України).

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором (частина 4 статті 844 Цивільного кодексу України).

Отже, з аналізу викладених вище норм суд приходить до висновку, що приблизний кошторис дає змогу сторонам в ході виконання робіт відступити від визначених в ньому цін і скоригувати їх залежно від фактичних витрат підрядника як в бік збільшення, так і в бік зменшення. Зміни ж до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису, усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Суд констатує, що сторони пунктом 2.1. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 у редакції Додаткової угоди №2 від 29.09.2020 погодили твердий кошторис вартістю 5 397 531, 60 грн з ПДВ, що узгоджується із положеннями пункту 2.2. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019.

Наявними в матеріалах справи доказами, а також самими сторонами підтверджено факт виконання позивачем та оплати відповідачем робіт за Договором підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 вартістю 4 979 934, 26 грн з ПДВ. Зазначене підтверджується погодженими між сторонами:

- Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3: від 28.11.2019 на суму 1 021 828, 80 грн (за листопад 2019), від 28.12.2019 на суму 848 076, 49 грн (за грудень 2019), від 28.02.2020 на суму 358 814, 27 грн (за лютий 2020), від 30.09.2020 на суму 2 403 851, 50 грн (за вересень 2020), від 01.10.2020 на суму 355 483, 20 грн (за жовтень 2020), від 16.11.2020 на суму 191 880, 00 грн (за листопад 2020) (том 4: а. с. 78-79, 103, 124-125, 238-239, 263-264, 285-286);

- Актами приймання виконаних будівельних робіт та Актами вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт форми КБ-2в на загальну суму 4 979 934, 26 грн з ПДВ за листопад 2019, грудень 2019, лютий 2020, вересень 2020, жовтень 2020, листопад 2020 (том 4: а. с. 80-102, 104-123, 126-237, 240-262, 265-284, 287-307);

- а також платіжними дорученнями №1094 від 09.10.2020, №9259 від 10.11.2020, №9537 від 22.12.2020, Випискою з рахунку від 03.09.2019 щодо сплати вартості виконаних робіт на загальну суму 4 979 934, 26 грн з ПДВ (том 6, а. с. 148-151) та звітом про виконання договору про закупівлю за № UA-2019-05-22-001944-а від 01.04.2021 (том 6, а. с. 157).

Матеріали справи не містять доказів повідомлення підрядником замовника у порядку статей 844 та 877 Цивільного кодексу України про перевищення твердого кошторису у період виконання основних робіт за листопад 2019, грудень 2019, лютий 2020, вересень 2020, жовтень 2020, листопад 2020 або до закінчення строку дії Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 - до 31.12.2020.

Натомість, листом №648 від 15.01.2021 (тобто після закінчення строку дії договору) позивач надіслав відповідачеві первинну документацію на додаткові роботи вартістю 1 493 650, 26 грн з ПДВ, а саме "два примірника форм №КБ-2в за січень 2021 року, у яких відображено виконані підрядні роботи відповідно до скорегованої проектно-кошторисної документації по об`єкту "Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою вул. Заводська, №23/2, м. Миколаїв …" (том 6, а. с.258-259). Про надсилання зазначеним листом відповідачеві актів форми №КБ-2в за січень 2021 позивач стверджує і в позовній заяві.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а зокрема, Акти приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3, суд встановив, що спірними актами на додаткові роботи вартістю 1 493650, 26 грн по суті є акти за грудень 2020, що підтверджується:

- Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2020 на суму 1 493 650, 26 грн з ПДВ (том 4, а.с. 308-309);

- Актом №7/1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 на суму 417 601, 66 грн з ПДВ ( том 4, а.с. 310-319);

- Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2020 на суму 1 321, 48 грн (том 5, а.с. 1);

- Актом №7/2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 на суму 249 472, 08 грн з ПДВ ( том 5, а.с. 14-28);

- Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2020 на суму 1 679, 00 грн (том 5, а.с. 29);

- Актом №7/3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 на суму 755 380, 39 грн з ПДВ ( том 5, а.с. 46-58);

- Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт за грудень 2020 на суму 2 896, 84 грн (том 5, а.с. 59);

- Актом №7/4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 на суму 23 941, 46 грн з ПДВ (том 5, а.с. 74-76);

- Актом №7/5 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 на суму 7 345, 81 грн з ПДВ (том 5, а.с. 81-83);

- Актом №7/6 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 на суму 17 508, 00 грн з ПДВ (том 5, а.с. 86-88);

- Актом №7/7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 на суму 16 503, 48 з ПДВ (том 5, а.с. 91-93);

Отже, з огляду на лист відповідача №379/18-02-05/Вих від 01.02.2021 (том 6, а. с.260), суд прийшов до висновку, що з більшою ймовірністю, 20.01.2021 відповідачем було отримано акти форм №КБ-2в за грудень 2020 на додаткові роботи у розмірі 1 493 650, 26 грн з ПДВ.

Відповідач листом №379/18-02-05/Вих від 01.02.2021 відмовив у підписанні актів на додаткові роботи вартістю 1 493 650, 26 грн з ПДВ, та відповідно у їх оплаті з посиланням на перевищення твердого кошторису.

Натомість, на переконання суду, факт виконання позивачем додаткових робіт вартістю 1 493 650, 26 грн з ПДВ є підтвердженим та частина із таких робіт, а саме у розмірі 417 597, 34 грн охоплюється твердим кошторисом (5 397 531, 60 грн (твердий кошторис) - 4 979 934, 26 грн (вартість виконаних основних робіт)), а частина додаткових робіт у розмірі 1 076 052,92 грн перевищує затверджений сторонами твердий кошторис.

Вище зазначений висновок суду ґрунтується на наступному:

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Тобто, за загальним правилом, фактом підтвердження господарської операції є первинні документи (наприклад, акти надання послуг, виконаних робіт тощо).

В свою чергу, документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарською операцією є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.

Таким чином, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Отже, сторони не позбавлені можливості доводити реальність господарської операції іншими документами, у випадку, якщо погоджені первинні документи відсутні, або не підписані.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 910/6183/23 та від 30.10.2024 у справі № 916/2739/20.

В постанові від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21 (пункти 7.13, 7.14) об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила про таке:

"За загальним правилом при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема не підписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.".

У відповідності до пункту 3 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005, що наразі є чинними, до документів, підтверджуючих виконання робіт за договором підряду, окрім актів, також належать: журнали виконання робіт, акти на приховані та конструкції, паспорти, сертифікати, акти на випробування устаткування, журнали авторського нагляду, матеріали перевірок, складання яких передбачено умовами вищевказаних договорів.

Результати приймального контролю фіксуються в загальному журналі робіт, в актах на закриття прихованих робіт, актах проміжного прийняття відповідальних конструкцій та інших документах - за наявності вимог нормативних документів на конкретні види будівельних робіт (п.8.4.3.6. ДБН А.3.1-5-2016 "Організація будівельного виробництва").

В підтвердження факту виконання спірних додаткових робіт позивач надав суду: акти обстеження №1-15 (дефектні акти) (том 6, а. с. 158-203), що підписані уповноваженими представниками сторін; висновок фахівця щодо ідентифікації робіт з капітального ремонту комплексу будівель за адресою: №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) від 24.12.2020, що складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Харківська перспектива" на замовлення позивача (том 6, а. с. 222- 233). При цьому, на переконання суду, відсутність числа та місяця затвердження на актах обстеження №1-15 (зазначено лише рік - 2020), з огляду на їх погодження уповноваженими представниками сторін не може бути доказом на підтвердження відсутності господарської операції з виконання додаткових робіт.

Також суд враховує, що проти самого факту виконання додаткових робіт як таких не заперечує і відповідач.

Отже, з більшою ймовірністю суд приходить до висновку про підтвердження факту виконання позивачем додаткових робіт вартістю 1 493 650, 26 грн з ПДВ, з яких 417 597, 34 грн охоплюється твердим кошторисом, що погоджений між сторонами пунктом 2.1. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 у редакції Додаткової угоди №2 від 29.09.2020.

Статтею 853 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина 1 статті 853 Цивільного кодексу України).

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (частина 2 статті 853 Цивільного кодексу України

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника (частина 3 статті 853 Цивільного кодексу України).

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну (частина 4 статті 853 Цивільного кодексу України).

Згідно пункту 10.3. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 - замовник щомісяця здійснює розрахунок за виконані роботи протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів з дати підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ-3) на підставі отриманого замовником оригіналу належним чином оформленого рахунку від підрядника.

Пунктом 11.4. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 передбачено, що протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання акта приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ-3) зобов`язаний підписати їх у разі відсутності зауважень та повернути один примірник підряднику або в цей же строк дати в письмовій формі мотивовану відмову від прийняття робіт.

Частина 4 статті 882 Цивільного кодексу України прямо передбачає можливість оформлення акту приймання виконаних робіт в односторонньому порядку. Ця ж норма надає можливість замовнику захиститись від претензій підрядника, що ґрунтуються на односторонньому акті, шляхом доведення обґрунтованості відмови від підписання акту, що є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №910/11191/18, від 18.07.2019 у справі №910/6491/18, від 21.08.2019 у справі №917/1489/18.

При цьому якщо замовник, порушуючи вимоги статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є, відповідно, порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24.10.2018 у справі №910/2184/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18 та від 15.10.2019 у справі №921/262/18.

Отже, законодавець встановив обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних підрядником робіт (у межах погодженого кошторису), при цьому, відсутність підписаного сторонами акта виконаних робіт не може бути підставою для нездійснення замовником розрахунку за фактично виконані роботи.

За таких обставин, з огляду на недоведеність позовних вимог щодо визнання Договору про закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи) у запропонованій відповідачем редакції укладеним, суд констатує, що строк оплати виконаних робіт у межах твердого кошторису за грудень 2020 настав згідно умов пунктів 10.3. та 11.4. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 - 11.02.2021 (20.01.2021 (дата отримання актів за грудень 2020 відповідачем + 5 робочих днів на погодження актів+15 календарних днів на оплату), а не 26.02.2021 як зазначає позивач у позові.

Матеріали справи не містять доказів оплати вартості додаткових робіт, що виконані в межах твердого кошторису, а отже суд задовольняє позовні вимоги в цій частині частково на суму 417 597, 34 грн.

Вартість додаткових робіт на суму 1 076 052,92 грн перевищує затверджений сторонами твердий кошторис, а отже такі додаткові роботи виконані позивачем (підрядником) на власний ризик та з огляду на вище встановлене на підставі частини 3 статті 844 та частини 4 статті 877 Цивільного кодексу України не підлягають відшкодуванню замовником (відповідачем).

З огляду на вище зазначене, відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт на суму 417 597, 34 грн з 12.02.2021.

Пунктом 11.4. Договору підряду №179-В-МИФ-19 від 08.08.2019 передбачено, що за прострочення оплати по Договору із замовника стягується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період, за який сплачується пеня від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

З огляду на те, що позивач визначив початок розрахунку боргового періоду з 26.02.2021, а не з 12.02.2021, суд за допомогою ІПС "Ліга:Закон" та керуючись частиною 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, не виходячи за межі позовних вимог (в тому числі не збільшуючи визначені позивачем періоди прострочення) здійснив власний розрахунок пені на суму основного боргу у розмірі 417 597, 34 грн за період прострочення з 26.02.2021 по 25.08.2021, а також 3 % річних та інфляції за період з 26.02.2021 по 15.12.2023.

Згідно проведених судом за допомогою ІПС "Ліга:Закон" розрахунків, дійсна сума нарахувань, що підлягають стягненню з відповідача становить: пені - 30 250, 06 грн (а не 108 197, 57 грн як визначено позивачем, оскільки судом було частково задоволено позовні вимоги щодо основного боргу), 3 % річних - 35 112, 50 грн (а не 125 589, 39 грн як визначено позивачем, оскільки судом було частково задоволено позовні вимоги щодо основного боргу), інфляційних втрат - 175 643, 82 грн (а не 628 237, 80 грн як визначено позивачем, оскільки судом було частково задоволено позовні вимоги щодо основного боргу).

З огляду на вище наведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача частково обґрунтованими і доведеними та відповідно такими, що підлягають частковому задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

6. Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Про понесення будь-яких інших судових витрат ні позивач, ні відповідач суду не повідомляли.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Констракшн" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Берестейський, буд. 14; ідентифікаційний код: 38727770) в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Заводська, буд. 23; ідентифікаційний код: 38728444) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Констракшн" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, буд. 1, оф. 1; ідентифікаційний код: 40288634) 417597 (чотириста сімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн 34 коп. - основної заборгованості, 30 250 (тридцять тисяч двісті п`ятдесят) грн 06 коп. - пені, 35 112 (тридцять п`ять тисяч сто дванадцять) грн 50 коп. - 3 % річних, 175 643 (сто сімдесят п`ять тисяч шістсот сорок три) грн 82 коп. - інфляційних втрат та 9 879 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 05 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог про визнання укладеним між ТОВ "Агро Констракшн" та ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" за переговорною процедурою Договір про закупівлю: Будівельні роботи на поточний ремонт за кодом ДК 021:2-7 (Капітальний ремонт комплексу будівель за адресою №23/2, вул. Заводська, м. Миколаїв (інв. №50145, 50146, 50148) (додаткові роботи) у запропонованій відповідачем редакції та про стягнення 1 076 052,92 грн основного боргу, 77 947, 51 грн пені, 90 476, 89 грн 3 % річних та 452 593, 98 грн інфляційних втрат - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.02.2025.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких