ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2025 р. Справа№ 910/9084/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Кравчука Г.А.

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.

за участі представників сторін:

від позивача: Жигадло С.П.

від відповідача: Білик М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2024

у справі № 910/9084/24 (суддя - Гулевець О.В.)

за позовом Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп»

про стягнення 555 984,00 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» про стягнення 555 984,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №15 від 19.01.2024.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 у справі № 910/9084/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» на користь Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва» штраф у розмірі 555 984,00 грн та судовий збір у сумі 8 339,76 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що оскільки відповідачем допущено порушення строків постачання товару, позивачем правомірно нараховані 50% штрафу у сумі 277 992,00 грн у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання з поставки товару. Також оскільки з урахуванням положень п. 7.6. договору за дострокове розірвання договору з вини постачальника, постачальник сплачує замовнику штраф в розмірі 50 % від суми договору, розрахунок якого судом визнано правильним, вказані вимоги також підлягають задоволенню.

Щодо клопотання про зменшення розміру штрафу, заявленого відповідачем, суд зазначив про недоведеність наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку, а тому таке клопотання залишено судом без задоволення.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 у справі № 910/9084/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» в повному обсязі та покласти на позивача витрати по сплаті судового збору понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» при оскарженні судового рішення.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Тищенко О.В., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9084/24 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/9084/24.

28.11.2024 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9084/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 та призначено розгляд апеляційної скарги на 29.01.2025.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.01.2025 у зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 у справі визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Кравчук Г.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 прийнято до провадження справу № 910/9084/24 колегією суддів у визначеному складі, розгляд якої здійснювати 29.01.2025.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, таким, що ухвалене без з`ясування обставин, що мають значення для справи, за невідповідності висновків, викладених у рішенні, встановленим обставинам справи.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на наступне:

- судом не надано оцінку тому, що товариством було здійснено часткову закупівлю товару для виконання умов договору у ТОВ «Золотий мандарин» та тому, що відповідно до листа від 15.08.2024 №15082024 ТОВ «Золотий мандарин» товар відповідає умовам закупівлі, однак позивач повернув товар без надання пояснень, що на думку скаржника свідчить про те, що фактично позивачем здійснено помилку при підготовці тендерної документації;

- судом не враховано, що позовні вимоги не містять інформації щодо збитків, які понесені позивачем, а тому судом не враховано вимоги ст. 233 ГК України та ст. 549 ЦК України, які передбачають право суду на зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій;

- судом визнано факт влучання ракети в офісну будівлю, де здійснює господарську діяльність відповідач, однак проігноровано той факт, що це мало негативні наслідки для господарської діяльності відповідача.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відтак, з урахуванням частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, справа розглядається за наявними матеріалами.

2.4. явка в судове засідання

У судове засідання 29.01.2025 з`явилися представники учасників справи, надали свої пояснення.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

19.01.2024 за результатами проведення закупівлі між Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» (постачальник, відповідач) укладено договір № 15 про закупівлю товарів за державні кошти (далі - договір), відповідно до якого постачальник зобов`язується у період дії договору, на підставі письмових заявок (Додаток №2) замовника, поставити замовнику товар - Тактильний покажчик Шаблон направляючий, 30-30-6, В35, F200, жовтий, 1 шт., Тактильний покажчик Шаблон уваги, 30-30-6, В35, F200, жовтий, 1 шт. (ДК 021:2015:44110000-4 - Конструкційні матеріали) на виконання умов благоустрою для утримання вулично-шляхової мережі, надалі товар, а замовник - прийняти і оплатити поставлений товар (п. 1.1. договору).

Найменування (номенклатура, асортимент), кількість, ціна за одиницю зазначені в Специфікації (Додаток №1 ), що є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 3.1. договору сума цього договору становить з ПДВ: 555 984,00 грн. (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) в т.ч. ПДВ - 92 664.00 грн.

- оплата з ПДВ з бюджетного рахунку - 555 984,00 грн.

- оплата з ПДВ з поточного рахунку - ________ грн.

Сума цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору сторонами погоджено, що розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів замовником на поточний рахунок постачальника, оплата проводиться по видатковим накладним з відстрочкою платежу до 30 (тридцяти) банківських днів з дня отримання товару.

У відповідності до п. 4.3. договору при поставці товару надається рахунок, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна.

За умовами п. 5.1. договору поставка товару здійснюється згідно заявки замовника (Додаток №2), протягом трьох днів з дня надання заявки. За порушення терміну поставки товару за цим договором, постачальник несе відповідальність згідно умов даного договору та чинного законодавства України.

Пунктом 5.2. договору визначено, що місце поставки товару - м. Київ, проспект Науки, 53.

Заявка (Додаток № 2) замовника на товар, передається постачальнику засобами факсимільного або електронного зв`язку на ел. адресу: (п. 5.3. договору).

Згідно з п. 6.1. та п. 6.2.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар; приймати поставлений товар. Замовник має право достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку в разі невиконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це його у строк 5 календарних днів до моменту розірвання договору.

Поряд з цим, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором, а у разі неможливості виконання поставки товару, повідомити про це замовника не пізніше 2 (двох) календарних днів; забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, що встановлені розділом II цього договору (п. 6.3.1. та п. 6.3.2. договору).

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання зобов`язань за цим договором постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 50 % від суми договору.

У відповідності до п. 7.6. договору за дострокове розірвання договору з вини постачальника, постачальник сплачує замовнику штраф в розмірі 50 % від суми договору.

Договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань за договором - до повного їх виконання сторонами (п. 10.1 договору).

Специфікацією товару, яка є Додатком №1 до договору, сторони погодили загальну вартість товару, яка становить 555 984,00 грн з ПДВ; найменування товару: тактильний покажчик Шаблон уваги, 30-30-6, В35, F200, жовтий у кількості 2000 штук, тактильний покажчик Шаблон направляючий, 30-30-6, В35, F200, жовтий у кількості 2000 штук, ціна за одиницю товару - 115,83 грн без ПДВ.

12.06.2024 відповідно до умов договору позивачем складено заявку №2 на постачання товарів та послуг, а саме:

1. тактильний покажчик Шаблон уваги у кількості 1788 штук;

2. тактильний покажчик Шаблон направляючий у кількості 2000 штук.

Заявка №2 на постачання товарів та послуг від 12.06.2024 направлена позивачем 12.06.2024 на електронну адресу відповідача , що погоджена сторонами у пункті 5.3. договору.

КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району м. Києва» направив на електронну пошту відповідача лист за вих.№271 від 19.06.2024 про дострокове розірвання договору з 25.06.2024 у зв`язку з порушенням ТОВ «Трініті-Груп» терміну поставки товару.

03.07.2024 позивачем направлено на електронну пошту відповідача претензію вих.№ 283 від 02.07.2024 про стягнення штрафних санкцій за договором № 15 на закупівлю товарів за державні кошти від 17.01.2024 у розмірі 555 984,00 грн на підставі п. 7.2. та п. 7.6. договору.

Зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідачем допущено порушення своїх договірних зобов`язань щодо строків поставки товару.

У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань з поставки товару у визначений строк та дострокового розірвання договору з вини постачальника, позивачем нарахований штраф у сумі 555 984,00 грн на підставі п. 7.2. та п. 7.6. договору.

У свою чергу, відповідач посилався на те, що на виконання замовлення позивача в квітні 2024 року Товариством було придбано в ТОВ «Золотий мандарин квадра» 500 шт. плитки, що підтверджується копією видаткової накладної від 11.04.2024 №К00001566 та 11.04.2024 поставлено її позивачу, що підтверджується копією видаткової накладної №247 від 11.04.2024.

09.05.2024 позивач здійснив часткове повернення товару в кількості 288 шт. за видатковою накладною №1 від 09.05.2024, без жодних письмових пояснень щодо дефектності або інших причин повернення товару.

Відповідач вважає, що повернення товару за договором та не поставлення решти товару за договором було спричинено саме тим, що позивач помилився в специфікаціях товару для закупівлі та вимагав від відповідача поставки товару, що не відповідає умовам закупівлі та договору, а тому його вимоги є необґрунтованими.

Також відповідач просив суд зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій, посилаючись на скрутне матеріальне становище та призупинення роботи Товариства на 1,5 місяці у зв`язку з ракетним обстрілом та прямого влучення ракети в офіс Товариства, при цьому, жодних збитків позивачу не завдано.

Фактично, аналогічні доводи містить й апеляційна скарга, у якій відповідач не погоджується з висновками суду про відмову в зменшенні штрафних санкцій та вважає, що судом не було враховано помилки позивача в специфікаціях товару.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з чим погоджується судова колегія, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, між сторонами укладений договір № 15 на закупівлю товарів за державні кошти від 17.01.2024, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався поставити позивачу, на підставі письмових заявок замовника, товар - Тактильний покажчик Шаблон направляючий, 30-30-6, В35, F200, жовтий, 1 шт., Тактильний покажчик Шаблон уваги, 30-30-6, В35, F200, жовтий, 1 шт. (ДК 021:2015:44110000-4 - Конструкційні матеріали) на виконання умов благоустрою для утримання вулично-шляхової мережі, надалі товар, а позивач зобов`язався прийняти і оплатити поставлений товар.

Специфікацією товару, яка є Додатком №1 до договору, сторони погодили поставку товару, а саме: тактильний покажчик Шаблон уваги, 30-30-6, В35, F200, жовтий у кількості 2000 штук, тактильний покажчик Шаблон направляючий, 30-30-6, В35, F200, жовтий у кількості 2000 штук, ціна за одиницю товару - 115,83 грн без ПДВ.

У пунктах 5.1. та 5.2. договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється згідно заявки замовника (Додаток №2), протягом трьох днів з дня надання заявки. За порушення терміну поставки товару за цим договором, постачальник несе відповідальність згідно умов даного договору та чинного законодавства України. Місце поставки товару - м. Київ, проспект Науки, 53.

Матеріалами справи підтверджено, що 12.06.2024 позивачем складено та направлено на електронну адресу відповідача , що погоджена сторонами у пункті 5.3. договору, заявку №2 на постачання товарів та послуг (тактильний покажчик Шаблон уваги у кількості 1788 штук; тактильний покажчик Шаблон направляючий у кількості 2000 штук).

Отже, відповідач повинен був здійснити поставку товару у строк до 15.06.2024.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів поставки відповідачем визначеного у договорі товару, в строки узгоджені сторонами. Акти приймання-передачі товару, видаткові накладні в матеріалах справи відсутні. Доказів в підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань, а також неможливості поставки товару відповідач суду не надав.

Щодо заперечень відповідача стосовно поставки позивачу товар у кількості 500 шт та часткове повернення позивачем товару в кількості 288 шт. за видатковою накладною №1 від 09.05.2024 судова колегія зазначає наступне.

Як було зазначено вище, у Специфікації до договору сторони погодили поставку товару тактильний покажчик Шаблон уваги у кількості 2000 штук та тактильний покажчик Шаблон направляючий у кількості 2000 штук, тобто відповідач зобов`язався поставити загальну кількість товару - 4 000 штук.

Судом встановлено, що згідно видаткової накладної №247 від 11.04.2024 відповідно до договору № 15 від 19.01.2024 відповідач поставив позивачу товар (тактильний покажчик Шаблон уваги) у кількості 500 шт на суму 69 900,00 грн.

09.05.2024 позивачем здійснено часткове повернення відповідачу товару в кількості 288 шт. загальною вартістю 40 262,40 грн, що підтверджується підписаною представниками сторін накладною про повернення постачальнику товару № 1 від 09.05.2024.

Отже, надані відповідачем докази підтверджують лише часткову поставку товару (тактильний покажчик Шаблон уваги) у кількості 212 шт.

У подальшому, позивачем 12.06.2024 направлено на електронну адресу відповідача заявку №2 на постачання товарів: тактильний покажчик Шаблон уваги у кількості 1788 штук; тактильний покажчик Шаблон направляючий у кількості 2000 штук (у загальній кількості 3 788 шт.).

Таким чином, позивачем відповідно до умов договору та Специфікації подано заявку на поставку товару у загальній кількості 3 788 шт., з врахуванням частково поставленого товару у кількості 212 шт.

Однак, відповідач поставку товару в загальній кількості 3 788 шт. не здійснив, доказів звернень до позивача про причини не виконання умов договору не надав.

Аргументи відповідача щодо звернення позивача із усними запитами щодо необхідності поставки товару, що не відповідає умовам закупівлі та договору є не підтвердженими та недоведеними.

При цьому, суд першої інстанції правильно зауважив про те, що відповідач, отримавши заявку на поставку товару, не був позбавлений можливості звернутись до позивача за уточненнями або запереченнями щодо параметрів товару, проте матеріали справи не містять доказів такого звернення.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що відповідач в порушення умов договору у строк до 15.06.2024 включно поставки товару не здійснив.

У пункті 7.2. договору сторони погодили, що у разі невиконання зобов`язань за цим договором постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 50 % від суми договору.

Зі змісту договору, укладеного між сторонами, та положень законодавства вбачається, що сторони за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення негрошового зобов`язання - порушення строків поставки товару.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки відповідачем допущено порушення строків постачання товару, позивачем правомірно нараховані 50% штрафу у сумі 277 992,00 грн, у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання з поставки товару.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 50% штрафу на підставі п. 7.6. договору, у зв`язку з достроковим розірванням договору з вини постачальника.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Отже, право покупця на односторонню відмову від договору у випадку відмови продавця передати проданий товар, встановлено прямою нормою цивільного законодавства.

Пунктом 6.2.1 договору визначено, що замовник має право достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку в разі невиконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це його у строк 5 календарних днів до моменту розірвання договору.

Позивач направив на електронну пошту відповідача лист за вих.№271 від 19.06.2024 про дострокове розірвання договору з 25.06.2024 у зв`язку з порушенням ТОВ «Трініті-Груп» терміну поставки товару.

Отже, з 25.06.2024 договір № 15 на закупівлю товарів за державні кошти від 17.01.2024 є розірваним у зв`язку з відмовою позивача від договору на підставі статті 665 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 7.6. договору за дострокове розірвання договору з вини постачальника, постачальник сплачує замовнику штраф в розмірі 50 % від суми договору.

Виходячи з викладеного та з огляду на те, що розрахунок штрафу у сумі 277 992,00 грн є арифметично правильним, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з чим погоджується судова колегія.

Крім того, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу, з приводу якого суд зазначає наступне.

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. При цьому, зменшення розміру неустойки у виняткових випадках є правом, а не обов`язком суду.

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Суд наголошує, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення порушень щодо несвоєчасної поставки товару та дострокового розірвання договору з цих підстав, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки.

В обгрунтування клопотання про зменшення штрафу відповідач посилався на скрутне матеріальне становище та призупинення роботи Товариства на 1,5 місяці у зв`язку з ракетним обстрілом та прямого влучення ракети в офіс Товариства, при цьому, зауважував, що жодних збитків позивачу не завдано.

Як вбачається з матеріалів справи, надані відповідачем докази дійсно підтверджують здійснення ракетного обстрілу за адресою місцезнаходження нежитлового приміщення, яке знаходиться в суборенді відповідача.

Однак надані докази не підтверджують обставин щодо пошкодження або втрату майна відповідача та призупинення господарської діяльності з вказаних підстав.

Таким чином, відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку, у зв`язку з чим судом першої інстанції обґрунтовано залишено без задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 1 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкції. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Також, згідно із ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегією суддів встановлено, що при вирішенні спору судом першої інстанції була надана належна оцінка доводам сторін та всебічно досліджено докази, як окремо, так і в їх сукупності, а тому доводи відповідача про ненадання судом оцінки обставинам справи є необґрунтованими.

Щодо аргументів відповідача про неврахування судом відсутності інформації щодо збитків позивача в контексті вирішення питання щодо зменшення штрафних санкцій суд зауважує, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення порушень щодо несвоєчасної поставки товару та дострокового розірвання договору з цих підстав, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки.

Разом з цим, колегія суддів акцентує увагу на тому, що зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом, а не обов`язком суду.

Судом враховано посилання відповідача на факт влучання ракети в офісну будівлю, де здійснює господарську діяльність, що підтверджено матеріалами справи, при цьому, обставини щодо здійснення ракетного обстрілу за адресою місцезнаходження нежитлового приміщення, яке знаходиться в суборенді відповідача, не підтверджують обставин щодо пошкодження або втрату майна відповідача та призупинення господарської діяльності з цих підстав.

Отже, колегія суддів визнає недоведеними посилання відповідача на скрутне матеріальне становище та того, що обставини, на які він посилається, спричинили негативні наслідки для господарської діяльності відповідача.

Усі інші доводи та міркування учасників справи судом апеляційної інстанції враховано, однак вони не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 у справі № 910/9084/24 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 у справі № 910/9084/24 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті-Груп» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 у справі № 910/9084/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2024 у справі № 910/9084/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9084/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 05.02.2025.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

Г.А. Кравчук