ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. ХарківСправа № 922/4512/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

без виклику представників сторін

розглянувши клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення (вх. №1369 від 20.01.2025) по справі

за позовом Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, 4, )
до Комунального підприємства охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 102" Сахновщинської селищної ради (64501, Харківська область, Берестинський район, с. Сахновщина, вул. Південновокзальна, 19, )
про стягнення коштів
ВСТАНОВИВ:

Колективне учбово-виробниче підприємство "Пластік" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Комунального підприємства охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 102" Сахновщинської селищної ради про стягнення з відповідача на свою користь суми основного боргу за договором поставки №1 від 01.01.2020, з урахуванням заяви від 13.01.2025, у сумі у сумі 915502,22 грн, пеню у сумі 110335,46 грн, інфляційні втрати у сумі 394186,54 грн, 10% річних у сумі 273198,63 грн, всього 1693222,85 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи.

Позов обґрунтовано посиланням на несвоєчасну оплату відповідачем товару за договором поставки № 3 від 01.01.2020.

13.01.2025 від відповідача у справі надійшла заява (вх. №747), в якій останній вказав, що позов визнає та не заперечує проти стягнення заборгованості на користь Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" справу просив розглянути та вирішити питання про стягнення судових витрат за відсутності представника відповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.01.2025 у справі № 922/4542/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 102" Сахновщинської селищної ради на користь Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" суму основного боргу за договором поставки №1 від 01.01.2020 у сумі 915502,22 грн, пеню у сумі 110335,46 грн, інфляційні втрати у сумі 394186,54 грн, 10% річних у сумі 273198,63 грн, всього 1693222,85 грн.

20.01.2025 через систему "Електронний суд" від представника Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" адвоката Бондаренка Оксани Василівни надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (вх. №1369), в якій представник просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн, які позивач поніс в зв`язку з розглядом справи, витрати, пов`язані з розглядом справи (поштові витрати) у розмірі 219,99 грн, 12 699,17 грн, що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. Також, представник позивача просить повернути йому 50% сплаченого судового збору у розмірі 12 699,17 грн, у зв`язку із визнанням відповідачем позову, згідно ч.1 ст. 130 ГПК України та ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши заяву представника позивача Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" адвоката Бондаренка Оксани Василівни про ухвалення додаткового рішення (вх. №1369 від 20.01.2025) в сукупності з матеріалами справи, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 3-4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи наведене вище, суд розглядає питання щодо судових витрат без призначення судового засідання.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами першою та другою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

До позовної заяви представником позивача надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач Колективне учбово-виробниче підприємство "Пластік" понесло і очікує понести у зв`язку із розглядом справи за позовом до КПОЗ "Центральна районна аптека № 102" про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних втрат та 10% річних за Договором поставки №3 від 01.01.2020, в якому виклав опис робіт на загальну суму 40500,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 129 ГПК України визначений порядок розподілу судових витрат, частиною 1 вказаної статті визначений порядок розподілу судового збору, частиною 4 - інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 Верховний Суд звернув увагу, що суди, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2021 у справі № 755/9215/15ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Так, з матеріалів справи убачається, що 09.09.2024 між Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" (клієнт) та адвокатом Бондаренко Оксаною Василівною (адвокат) був укладений договір про надання правничої допомоги відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" і "Правил адвокатської етики" (далі - договір), згідно з умовами якого клієнт доручає, а адвокат, відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність і чинного Законодавства України, приймає на себе доручення клієнта про надання правової (правничої) допомоги: підготовка та складання документів, необхідних для пред`явлення і розгляду претензій та позову до КПОЗ Центральна районна аптека № 102, , про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором поставки № 3 від 01.01.2020; складання претензій та позову до КПОЗ Центральна районна аптека № 102 та надати всі необхідні документи й інші докази, які є у розпорядженні Клієнта.

Адвокат виконує доручення на підставі та в межах цього договору, а також відповідно до вимог чинного законодавства (п.1.1. договору).

Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що оплата послуг Адвоката проводиться Клієнтом у готівковій формі.

Вартість надання правової допомоги (адвокатська винагорода) складає 40 000, 00 грн і вноситься Клієнтом 20.12.2024 (п.2.2. договору).

Згідно з п. 2.4. договору оплата фактичних витрат Адвоката та/або його помічника, пов`язаних з виконанням доручення, не входить до адвокатської винагороди та вноситься Клієнтом за фактом їх настання.

На підтвердження понесених витрат, адвокатом Бондаренко Оксаною Василівною надано до матеріалів справи копію Договору про надання правничої допомоги від 09.09.2024, копію Ордеру ВІ №1272194 від 12.01.2025, копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1261 від 13.07.2012, копію Акту надання послуг від 17.01.2025 на суму 40 000,00 грн, копію квитанції серії 03 ААВ №2879142 від 16.12.2024 форми № ПО-Д2 затвердженої наказом Укрсоюзсервіс від 29.09.95 №8 на суму 40000,00 грн, копії описів та квитанцій про направлення на адресу відповідача позовної заяви та заяв від 13.01.2025 та 17.01.2025. Загальна вартість наданих послуг склала 40 000,00 грн.

Однак, суд звертає увагу на те, що надана представником позивача копі квитанції серії 03 ААВ №2879142 від 16.12.2024 форми № ПО-Д2 на суму 40000,00 грн не містить будь-яких реквізитів рахунку адвоката та виписана адвокатом О.В. Бондаренко, а тому не є належним фінансовим документом, який підтверджує в даному випадку факт понесення позивачем витрат на правову допомогу.

Окрім цього, форма квитанції №ПО-Д2 передбачена наказом Укрсоюзсервісу від 29.09.95 за №8, яким затверджено Інструкцію по використанню форм документів суворої звітності, що застосовуються для оформлення замовлень та розрахунків із споживачами за побутові послуги.

Так, положеннями пункт 1.4. даної Інструкції передбачено, зокрема, що форми документів суворої звітності складені та мають позначення залежно від видів послуг (робіт). Позначення форм включає: ПО - побутове обслуговування; В, Д, О, П, ПА, Р, Ю - види послуг (робіт) відповідно: Д - дрібні та невиробничі послуги; 1, 2, 3... - порядковий номер форми виду послуг.

Згідно приписів пунктів 2.3-2.4 вказаної Інструкції, вартість замовлення підтверджується підписом замовника, а сума отриманих коштів підтверджується підписом представника господарюючого суб`єкта. Під час видачі замовлення виконавець проводить остаточний розрахунок із замовником, проставляє фактичну дату видачі замовлення і заповнює гарантійний талон до квитанції. Гарантійний талон з печаткою або штампом господарюючого суб`єкта передається замовнику.

Таким чином, така форма квитанції, яку долучив представник позивача використовується при наданні господарюючими суб`єктами побутових послуг (а не юридичних, правових), окрім того, при наданні побутової послуги має бути обов`язково підпис замовника, що підтверджує вартість замовлення та виданий гарантійний талон з печаткою або штампом господарюючого суб`єкта.

Враховуючи наведене вище, суд не приймає квитанцію серії 03 ААВ №2879142 від 16.12.2024 форми № ПО-Д2 затвердженої наказом Укрсоюзсервіс від 29.09.95 №8 на суму 40000,00 грн у якості належного доказу фактичної сплати позивачем адвокату Бондаренко Оксані Василівні наданих послуг.

В той же час суд враховує, що у п. 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Отже, підтвердження факту оплати не є обовязковою умовою для стягнення цих витрат.

У пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункті 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що у визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду не надано, відповідач 13.01.2025 надав заяву про визнання позову (вх. №747), в якій він просив вирішити питання щодо судових витрат згідно ГПК України. Заперечення щодо заяви позивача поданої до суду 20.01.2025 про ухвалення додаткового рішення відповідачем не надано.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази у їх сукупності підтверджують суму його витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн, є пов`язаними з цією справою та відповідають фактично наданим послугам.

Щодо заявлених поштових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Висновки щодо необхідності розподілу судових витрат, понесених у зв`язку оплатою поштових відправлень, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 20.09.2022 у справі № 756/11978/16-ц.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними визначені Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (надалі - Правила).

Відповідно до визначення, яке міститься у п. 2 вказаних Правил, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Отже, належними доказами здійснення поштових відправлень є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З урахуванням наведеного, витрати позивача на оплату поштових відправлень: позовної заяви та доданих до неї документів у сумі 64,99 грн, заяви від 13.01.2025 до якої надані докази підтвердження понесення позивачем судових витрат у сумі 100,00 грн, клопотання про ухвалення додаткового рішення у сумі 55,00 грн підлягають стягненню з відповідача в розмірі, підтвердженому належними доказами, а саме в сумі 219,99 грн.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на визнання Відповідачем позову, беручи до уваги положення ч.1 ст. 130 ГПК України, з Відповідача на користь Позивача підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 12699,17 грн (50%). Інші 50% судового збору необхідно повернути Позивачу з Державного бюджету України, про що постановити відповідну ухвалу.

Керуючись ст. 55, 59, 131-2 Конституції України, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" та ст. 2, 16, 58, 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 102" Сахновщинської селищної ради (64501, Харківська область, Берестинський район, с. Сахновщина, вул. Південновокзальна, 19, ) на користь Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, 4, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. які позивач поніс в зв`язку з розглядом справи.

Стягнути з Комунального підприємства охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 102" Сахновщинської селищної ради (64501, Харківська область, Берестинський район, с. Сахновщина, вул. Південновокзальна, 19, ) на користь Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, 4, ) витрати, пов`язані з розглядом справи (поштові витрати) у розмірі 219,99 грн.

Стягнути з Комунального підприємства охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 102" Сахновщинської селищної ради (64501, Харківська область, Берестинський район, с. Сахновщина, вул. Південновокзальна, 19, ) на користь Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" (61145, м. Харків, вул. Новгородська, 4, ) 12 699,17 грн, що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 29.01.2025.

Суддя Ю.Ю. Мужичук