ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025м. ДніпроСправа № 904/5417/18 (904/4858/24)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Бакаєвої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" арбітражного керуючого Ковальчука Миколи Миколайовича, м. Дніпро

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦВЕТМЕТ ЛТД", Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Любимівка

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ", Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ

третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової (Грамс) Ольги Валеріївни, м. Дніпро

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО", м. Київ

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна з чужого володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно

Представники:

від позивача: Ніколаєнко Д.В., ордер серія АІ №1706187 від 19.09.2024

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: Препелиця Ю.В., довіреність №256 від 24.12.2024

СУТЬ СПОРУ:

Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" арбітражний керуючий Ковальчук Микола Миколайович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦВЕТМЕТ ЛТД", відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали", відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна з чужого володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а саме:

1. Відкрити провадження у справі за позовною заявою розпорядника майна ТОВ ІІ «Кольорові метали» арбітражного керуючого Ковальчука М.М., та задовольнити її.

2. Визнати недійсним Договір купівлі продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015 укладений між ТОВ ІІ «Кольорові метали» та ТОВ «Цветмет ЛТД» предметом якого є незавершене будівництво Гравітаційна збагачувальна фабрика на техногенному родовищі, «Балка крута», реєстраційний номер об`єкта 20, який складається літ. А-5-корпус гравітаційно збагачування-незавершене будівництво, загальною площею 1410,7 кв.м., літ. А-ганок, літ. А1-ганок, літ. А2-ганок, літ. А3-ганок, літ. А4-ганок, літ. А5-ганок, літ.-Б-КРПЗ 35 кВ-незавершене будівництво, літ. В-КРП3 6 кВ-незавершене будівництво, №1-дешламатор, №2-трансформатор, №3-огорошжа, №4 -ворота, №5-хвіртка, №6-хвіртка, №7-ворота, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грамс (Щетілова) О.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим № 3307, та скасувати:

- рішення про державну реєстрацію індексний номер: 26607249 від 30.11.2015 16:48:05,

приватний нотаріус Щетілова Ольга Валеріївна, Дніпровський міський нотаріальний округ, номер відомостей про речове право: 12289093.

3. Визнати недійсним Договір купівлі продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 укладений між ТОВ «Цветмет ЛТД» та ТОВ «Тімет» предметом якого є незавершене будівництво Гравітаційна збагачувальна фабрика на техногенному родовищі, «Балка крута», реєстраційний номер об`єкта 20, який складається літ. А-5-корпус гравітаційно збагачування-незавершене будівництво, загальною площею 1410,7 кв.м., літ. А-ганок, літ. А1-ганок, літ. А2-ганок, літ. А3-ганок, літ. А4-ганок, літ. А5-ганок, літ.-Б-КРПЗ 35 кВ-незавершене будівництво, літ. В-КРП3 6 кВ-незавершене будівництво, №1-дешламатор, №2-трансформатор, №3- огорошжа, №4 -ворота, №5-хвіртка, №6-хвіртка, №7-ворота. яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тараненком Р.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим №1239, та скасувати:

- рішення про державну реєстрацію індексний номер: 33224296 від 27.12.2016 21:02:11, приватний нотаріус Тараненко Руслан Володимирович, Дніпровський міський нотаріальний округ, номер відомостей про речове право: 18351440.

4. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальність «Тімет», ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю іноземні інвестиції "Кольорові метали" () об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво Гравітаційну збагачувальну фабрику на техногенному родовищі, «Балка крута» (далі - Нерухоме майно), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2, реєстраційний номер об`єкта 20.

5. Залучити до справи у якості третьої особи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілову (Грамс) Ольгу Валеріївну.

6.Розглянути та задовольнити заяву про забезпечення позову (яка додана до додатків позовної заяви).

7. Стягнути з Відповідачів судові витрати.

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 15.01.2019 Господарським судом Дніпропетровської області відносно позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" (49000, м.Дніпро, Шевченківський район. вул. Челюскіна, буд.5, кімната 28, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/5417/18, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А.Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/5417/18(904/4858/24) передані до провадження судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 06.11.2024 позовну заяву розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" арбітражного керуючого Ковальчука Миколи Миколайовича, м. Дніпро до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦВЕТМЕТ ЛТД", відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали", відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна з чужого володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно залишено без руху. Зобов`язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 6 056,00 грн.

06.11.2024 від позивача надійшла заява б/н від 06.11.2024 додатком до якої є квитанція №2UL3-8134-S48E про сплату судового збору на суму 6 056,00 грн.

Ухвалою суду від 07.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті, яке відбудеться 27.11.2024 о 10:00 год. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілову (Грамс) Ольгу Валеріївну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

13.11.2024 від Акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" надійшла заява б/н від 13.11.2024 про вступ у справу №904/5417/18(904/4858/24) в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалою суду від 25.11.2024 заяву Акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" б/н від 13.11.2024 про вступ у справу №904/5417/18(904/4858/24) - задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32, ).

26.11.2024 від позивача надійшла заява б/н від 25.11.2024 про долучення до матеріалів справи доказів направлення заяв по суті на адресу третьої особи-2.

27.11.2024 від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення б/н від 27.11.2024, в яких третя особа-2 просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд долучив подані документи до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 27.11.2024, представники відповідачів-1,2,3 та третьої особи-1 не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні, призначеному на 27.11.2024, приймали участь представники позивача та третьої особи-2.

Ухвалою суду від 27.11.2024 відкладено судове засідання на 11.12.2024 о 13:00 год.

06.12.2024 від представника позивача надійшла заява б/н від 06.12.2024 про відмову в частині позовних вимог, в якій просить суд:

1. Прийняти заяву про відмову в частині позовних вимог до відповідача ТОВ ІІ «Кольорові Метали» у справі № 904/5417/18(904/4858/24).

2. Закрити провадження у справі № 904/5417/18(904/4858/24) в частині позовних вимог до відповідача ТОВ ІІ «Кольорові метали», );

3.Виключити ТОВ ІІ «Кольорові метали» ), з числа відповідачів у справі № 904/5417/18(904/4858/24), у зв`язку з відмовою в частині позовних вимог до відповідача ТОВ ІІ «Кольорові метали», ;

4.Поновити пропущений строк на подачу доказів позивачу розпоряднику майна ТОВ ІІ "Кольорові метали" арбітражному керуючому Ковальчуку М.М.

Суд долучив подану заяву до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 11.12.2024, представники відповідачів-1,2,3 та третьої особи-1 не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні, призначеному на 11.12.2024, приймали участь представники позивача та третьої особи-2.

Представник позивача підтримав подану заяву про відмову в частині позовних вимог.

Представник третьої особи-2 не заперечив проти задоволення заяви позивача про відмову в частині позовних вимог.

Ухвалою суду від 11.12.2024 прийнято відмову розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" арбітражного керуючого Ковальчука Миколи Миколайовича в частині позовних вимог до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" (49000, м.Дніпро, Шевченківський район. вул. Челюскіна, буд.5, кімната 28, ) у справі № 904/5417/18(904/4858/24). Закрито провадження у справі №904/5417/18(904/4858/24) в частині позовних вимог до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" (49000, м.Дніпро, Шевченківський район. вул. Челюскіна, буд.5, кімната 28, ). Виключено Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" (49000, м.Дніпро, Шевченківський район. вул. Челюскіна, буд.5, кімната 28, ), з числа відповідачів у справі №904/5417/18(904/4858/24), у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог до відповідача ТОВ ІІ «Кольорові метали», .

Суд надав вступне слово представнику позивача та представнику третьої особи.

Ухвалою суду від 11.12.2024 відкладено судове засідання на 17.12.2024 о 12:30 год.

У судове засідання, призначене на 17.12.2024, представники відповідачів-1,2 та третьої особи-1 не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні, призначеному на 17.12.2024, приймали участь представники позивача та третьої особи-2.

Суд розпочав досліджувати докази.

Ухвалою суду від 17.12.2024 відкладено судове засідання на 24.12.2024 об 11:30 год.

23.12.2024 від позивача надійшов супровідний лист вих.№36 від 20.12.2024 про долучення до матеріалів справи банківських виписок Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали".

Суд долучив поданий документи до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 24.12.2024, представники відповідачів-1,2 та третьої особи-1 не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні, призначеному на 24.12.2024, приймали участь представники позивача та третьої особи-2.

Суд завершив досліджувати докази.

Ухвалою суду від 24.12.2024 відкладено судове засідання на 15.01.2025 о 13:00 год.

14.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" надійшло клопотання б/н від 13.01.2025 про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 по справі №904/5417/18(904/4858/24).

Ухвалою суду від 15.01.2025 призначено розгляд клопотання б/н від 13.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 по справі №904/5417/18(904/4858/24) в судовому засіданні на 20.01.2025 о 12:00 год.

У судове засідання, призначене на 15.01.2024, представники відповідачів-1,2 та третьої особи-1 не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні, призначеному на 15.01.2024, приймали участь представники позивача та третьої особи-2.

Ухвалою суду від 15.01.2025 відкладено судове засідання на 20.01.2025 о 12:00 год.

20.01.2025 від позивача надійшло заперечення б/н від 20.01.2025 на клопотання б/н від 13.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2024.

Суд долучив поданий документ до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 20.01.2024, представник відповідача-1 та третьої особи-1 не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні, призначеному на 20.01.2024, приймали участь представники позивача, відповідача-2 та третьої особи-2.

У судовому засіданні керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" (відповідач-2) - ОСОБА_1., надав усні пояснення щодо клопотання б/н від 13.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2024, зазначив, що вказане клопотання ним не підписувалось та жодної печатки ним не проставлялось, від так, він, як директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" вказане клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не подавав.

Ухвалою суду від 20.01.2025 відкладено судове засідання на 22.01.2025 об 11:30 год. Відкладено розгляд клопотання б/н від 13.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 по справі №904/5417/18(904/4858/24) в судовому засіданні, призначеному на 22.01.2025 об 11:30 год.

У судове засідання, призначене на 22.01.2024, представник відповідача-1,2 та третьої особи-1 не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні, призначеному на 22.01.2024, приймали участь представники позивача та третьої особи-2.

Ухвалою суду від 22.01.2025 клопотання б/н від 13.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 у справі №904/5417/18(904/4858/24) повернуто без розгляду.

В судовому засіданні 22.01.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх представників, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх представників, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.11.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" на підставі рішення №25998609 державного реєстратора прав на нерухоме майно Негрієнко С.Ф. було зареєстровано право власності ТОВ ІІ "Кольорові Метали" на об`єкт незавершеного будівництва, Гравітаційна збагачувальна фабрика на техногенному родовищі "Балка Крута", що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Криничанськиий р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2.

Про те, що вказаний об`єкт нерухомого майна перебував у власності Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали", розпорядник майна дізнався з відповіді яка надійшла від Державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (вих. №2799/04/13-23 від 07.04.2023).

30 листопада 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цветмет ЛТД" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва.

Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Грамс О.В. реєстраційний №3307. Підписантами даного договору: від Продавця- Хоруженко В.С., від Покупця - ОСОБА_1 (далі-Договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015).

Відповідно до п. 1.1 Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, Продавець продає, а Покупець купує (приймає у власність) незавершене будівництво Гравітаційну збагачувальну фабрику на техногенному родовищі, "Балка крута" (далі- Нерухоме майно), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2, і сплачує за нього ціну визначену Договором. Відчужуване нерухоме майно в цілому розташоване на земельній ділянці площею 155,3216 га., яка має кадастровий №:01:002:0262, згідно договору №123 оренди земельної ділянки від 19.11.2004, укладеного між Криничанською районною державною адміністрацією і ТОВ "Кольорові метали" посвідченого Криничанською державною нотаріальною конторою від 19.11.2024 за реєстровим №2465, зареєстрованого Криничанським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру державного земельного кадастру від 25.11.2004 запис №28.

Відповідно до п. 1.3 Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, згідно з описом нерухомого мана, який наведено в вищевказаному правовстановлюючому документі та в технічному паспорті, відчужуване нерухоме майно в цілому складається з літ. А-5-корпус гравітаційно збагачування-незавершене будівництво, загальною площею 1410,7 кв.м., літ. А-ганок, літ. А1-ганок, літ. А2-ганок, літ. А3-ганок, літ. А4-ганок, літ. А5-ганок, літ.-Б-КРПЗ 35 кВ-незавершене будівництво, літ. В-КРП3 6 кВ-незавершене будівництво, №1-дешламатор, №2-трансформатор, №3-огорошжа, №4 -ворота, №5-хвіртка, №6-хвіртка, №7-ворота.

Відповідно до пунктів. 2.1, 2.2 Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, продаж вищезазначеного нерухомого майна вчинено за 7 174 512 грн (сім мільйонів сто сімдесят тири тисячі п`ятсот дванадцять гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ, які Покупець зобов`язаний перерахувати Продавцю за придбане нерухоме майно в строк до 27.11.2016. Розрахунок за придбане нерухоме майно здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування всієї суми зі свого рахунку на рахунок Продавця.

Отже, за цим договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015 ТОВ ІІ "Кольорові метали" передало у власність ТОВ "Цветмет ЛТД" нерухоме майно, та повинно було отримати за це грошові кошти.

На підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015 здійснено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний за номером 26607249 від 30.11.2015, приватним нотаріусом Щетіловою (Грамс) О.В., Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області.

Позивач зазначив, що станом на дату укладення спірного договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, ТОВ ІІ "Кольорові метали" вже мало кредиторську заборгованість, що підтверджується наступним:

11.04.2008 між АТ "ВТБ Банк" та ТОВ ІІ "Кольорові метали" укладено Кредитний договір про надання невідновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/121к-07.

Протягом дії зазначеного кредитного договору, його умови змінювалися сторонами шляхом укладення договорів про внесення змін до кредитного договору. Остаточна редакція договору викладена в договорі № 26 від 29.10.2014 про внесення змін до кредитного договору № 10-0604/121к-07.

Відповідно до п. 1.1 цього Кредитного договору (в редакції договору № 26 від 29.10.2014) банк на умовах договору зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 5 870 447,75 доларів США.

Боржник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит на умовах та в строки/терміни, визначені договором, але не пізніше 28.08.2015, а також сплатити плату за кредит та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені договором.

В червні 2015 року, АТ "ВТБ Банк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з ТОВ ІІ "Кольорові метали" заборгованості по кредитному договору № 10-0604/121к-07, яка виникла в квітні 2015 року в сумі 147 176 831,25 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.10.2016 у справі № 904/4316/15 з ТОВ ІІ "Кольорові метали" стягнуто заборгованість за Кредитним договором №10-0604/121к-07 в розмірі 205 356 848,50 грн.

13 грудня 2007 року між АТ "ВТБ Банк" та ТОВ ІІ "Кольорові метали" укладено Кредитний договір № 79/07В, згідно з умовами якого Банк надає Боржнику грошові кошти у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії з правом конвертації в національну валюту.

Ліміт кредитної лінії встановлений в п. 1.1 Кредитного договору в розмірі 5 000 000 доларів США, строк користування - по 12.12.2012, погашення основної суми боргу починаючи з 13 місяця кредитування, щомісячно рівними частками, плата за користування кредитом 12% річних, інші виплати 1% щорічно від ліміту кредитування.

Протягом дії зазначеного кредитного договору, його умови змінювалися сторонами шляхом укладення договорів про внесення змін до кредитного договору. Зокрема, договором № 10 від 30.06.2011 року про внесення змін було змінено розмір ліміту кредитування з 5 000 000 доларів США до 4 687 499,99 доларів США. В подальшому, розмір ліміту кредитування залишався незмінним.

Договором №25 від 29.10.2014 про внесення змін до Кредитного договору №79 сторони встановили новий строк повернення кредитних коштів - не пізніше 28.08.2015.

В травні 2015 року, АТ "ВТБ Банк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з ТОВ ІІ "Кольорові метали" заборгованості по кредитному договору № 79/07В, яка виникла в квітні 2015 року в сумі 118 250 847,84 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 у справі № 904/4318/15 з ТОВ ІІ "Кольорові метали" стягнуто заборгованість за Кредитним договором №10-0604/121к-07 в розмірі 111 105 628,27 грн.

Отже, позивач дійшов висновку, що у період укладання договору купівлі-продажу від 30.11.2015, у ТОВ ІІ "Кольорові метали", існувала заборгованість перед кредиторами на суму 265 427 679,09 грн, тим самим дії ТОВ ІІ "Кольорові метали" можуть бути кваліфіковані як зловживання правом боржника, оскільки останній використав правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам своїх кредиторів.

Щодо сумнівності операцій розрахунку по договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, та ознак того, що ТОВ "Цветмет ЛТД" є заінтересованою особою стосовно боржника Позивач посилається на таке.

Відповідно до інформації ЄДРЮОФОПГФ станом на 30.11.2015, ТОВ "Цветмет ЛТД", був створений 25.08.2015 запис № 0000411, зі статутним капіталом 100 000 грн, керівником призначений ОСОБА_1 , засновниками Товариства: ТОВ "ПРОСЯНСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", (частка у статутному капіталі 99%), ОСОБА_2 (частка у статутному капіталі 1%).

23.10.2024, на запит арбітражного керуючого (вих.№02-33/967 від 18.09.2024) надійшла відповідь від АТ "РАДАБАНК" (вих 1821-1/10-3/2024-БТ від 09.10.2024) до якої долучено виписки по рахункам ТОВ ІІ "Кольорові метали", які були відкритті останнім у АТ КБ "РАДАБАНК, з якої вбачається, що 30.11.2015 ТОВ "Цветмет ЛТД" зі р/р НОМЕР_2 перерахувало на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 ТОВ ІІ "Кольорові метали" який відкритий в АТ КБ "РАДАБАНК", грошові кошти, переказ яких відбувалось в декілька операції (відповідно до виписки з розрахункового рахунку НОМЕР_3 , 980-гривня), а саме:

1. 30.11.2015 о 17 год. 36 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

2. 30.11.2015 о 17 год. 36 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

3. 30.11.2015 о 17 год. 36 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

4. 30.11.2015 о 17 год. 36 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

5. 30.11.2015 о 17 год. 36 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

6. 30.11.2015 о 17 год. 36 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

7. 30.11.2015 о 17 год. 36 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

8. 30.11.2015 о 17 год. 36 хв. в сумі 324 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

9. 30.11.2015 о 18 год. 16 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн.;

10. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн.;

11. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

12. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

13. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

14. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

15. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

16. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 324 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн;

17. 15.12.2015 о 10 год. 58 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 752,00 грн.

Отже, як вбачається з даної банківської виписки загальна сума перерахувань яка надійшла на р/р НОМЕР_3 ТОВ ІІ "Кольорові метали" від ТОВ "Цветмет ЛТД", з призначенням платежу: "Оплата за основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15 ут.ч. ПДВ 20% - 183 000,00 грн" становить 14 344 512 грн з ПДВ, що є вдвічі більшою сумою ніж передбачена договором купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, що на думку Позивача свідчить, про те що, службові особи ТОВ "Цветмет ЛТД" не сильно переймалися про те, що грошові кошти, які перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ ІІ "Кольорові метали", становлять більшу суму, ніж це передбачено умовами договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, та є суто формальним відображенням перерахування для створення уяви про те, що умови оспорюваного договору є виконанні, на цю ж обставину вказує той факт, що навіть при перерахуванні, суми в 324 000 грн в призначені платежу зазначалась сума ПДВ яка була вказана у призначенні платежу при переказі грошових коштів 978 000 грн.

Також, цього дня 30.11.2015 ТОВ ІІ "Кольорові метали", зі свого р/р НОМЕР_3, у проміжку між банківськими операціями які здійснювались між останнім як отримувачем та ТОВ "Цветмет ЛТД", здійснило переказ грошових коштів на рахунок № НОМЕР_4 ТОВ "Чаплинський гранітний кар`єр" (), а саме:

1. 30.11.2015 о 18 год. 12 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Предоплата за ТМЦ зг. дог.30.11.-2 от 30.11.15 у т.ч.ПДВ 20% - 163000,00 грн;

2. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Предоплата за ТМЦ зг. дог.30.11.-2 от 30.11.15 у т.ч.ПДВ 20% - 163000,00 грн;

3. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Предоплата за ТМЦ зг. дог.30.11.-2 от 30.11.15 у т.ч.ПДВ 20% - 163000,00 грн;

4. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Предоплата за ТМЦ зг. дог.30.11.-2 от 30.11.15 у т.ч.ПДВ 20% - 163000,00 грн;

5. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Предоплата за ТМЦ зг. дог.30.11.-2 от 30.11.15 у т.ч.ПДВ 20% - 163000,00 грн;

6. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Предоплата за ТМЦ зг. дог.30.11.-2 от 30.11.15 у т.ч.ПДВ 20% - 163000,00 грн;

7. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 978 000 грн з призначенням платежу: Предоплата за ТМЦ зг. дог.30.11.-2 от 30.11.15 у т.ч.ПДВ 20% - 163000,00 грн;

8. 30.11.2015 о 18 год. 18 хв. в сумі 324 000 грн з призначенням платежу: Предоплата за ТМЦ зг. дог.30.11.-2 от 30.11.15 у т.ч.ПДВ 20% - 163000,00 грн;

Позивач зазначив, що як вбачається з суми грошових коштів які були переховані ТОВ ІІ "Кольорові метали" на ТОВ "Чаплинський гранітний кар`єр" (загальна сума складає 7 174 512 грн), дати та часу операцій, можна з впевненістю сказати, що це частина грошових коштів які ТОВ "Цветмет ЛТД" перерахував на р/р ТОВ ІІ "Кольорові метали", за "основні засоби зг.дог. № 3307 від 30.11.15".

Так відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на 30.11.2015, засновником ТОВ Чаплинський гранітний кар`єр" (), одноособово було ТОВ "Землересурс" ().

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на 30.11.2015, засновником так керівником ТОВ "Землересурс" (), був ОСОБА_1 (який в той час і на сьогоднішній день, є керівником ТОВ "Цветмет ЛТД).

Отже, Позивач вважає , що зважаючи на розмір сум переказів грошових коштів, дату і час переказів, пов`язаність ТОВ "Чаплинський гранітний кар`єр" з керівником ТОВ "Цветмет ЛТД", "дату договору" яка зазначена у призначені платежу при перерахуванні коштів на р/р ТОВ "Чаплинський гранітний кар`єр", можна з впевненістю сказати, що частина грошових коштів що перераховані з ТОВ "Цветмет ЛТД" на ТОВ ІІ "Кольорові метали", було формальним відображенням перерахунку грошових коштів за оплату відповідно до умов договору купівлі продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, та пов`язаність ОСОБА_1 , з ТОВ ІІ "Кольорові метали".

Крім того, аналізуючи подальший рух грошових коштів по р/р НОМЕР_8 (на який ТОВ "Цветмет ЛТД" здійснювало перекази грошових коштів, нібито за умовами договору купівлі продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015), вбачається, що ТОВ "Кольорові метали", маючи на той момент непогашену заборгованість перед кредиторами, почало надавати ТОВ "Цветмет ЛТД", фінансову безпроцентну допомогу яка надсилалась на р/р № НОМЕР_2 , а саме:

1. 30.11.2015 о 18 год. 24 хв. в сумі 800 000 грн з призначенням платежу: Надання фин помощи дог.3011ФП-5 от 30.11.15 БезПДВ.;

2. 15.12.2015 о 16 год. 07 хв. в сумі 220 000 грн з призначенням платежу: Надання фин помощи дог.3011ФП-5 от 30.11.15 БезПДВ.;

3. 16.12.2015 о 15 год. 58 хв. в сумі 1 000 000 грн з призначенням платежу: Надання фин помощи дог.3011ФП-5 от 30.11.15 БезПДВ.;

4. 16.12.2015 о 16 год. 14 хв. в сумі 1 000 000 грн з призначенням платежу: Надання фин помощи дог.3011ФП-5 от 30.11.15 БезПДВ.;

5. 16.12.2015 о 16 год. 14 хв. в сумі 500 000 грн з призначенням платежу: Фінансова допомога подоговору № 3011ФП-5 от30.11.15 р Без ПДВ.;

6. 11.02.2015 о 18 год. 04 хв. в сумі 21 600 грн з призначенням платежу: Фин допомога дог. 1102ФП от11.02.16 Без ПДВ..;

7. 29.03.2016 о 09 год. 48 хв. в сумі 250 000 грн з призначенням платежу: Поворотна фінансовадопомога згідно договору №3010ФП-5 від 30.11.15 р,без ПДВ.;

8. 29.03.2016 о 09 год. 48 хв. в сумі 250 000 грн з призначенням платежу: Поворотна фінансовадопомога згідно договору №3010ФП-5 від 30.11.15 р,без ПДВ.;

9. 29.03.2016 о 09 год. 48 хв. в сумі 250 000 грн з призначенням платежу: Поворотна фінансовадопомога згідно договору №3010ФП-5 від 30.11.15 р,без ПДВ.;

Отже, Позивач посилається на те, що ТОВ ІІ "Кольорові метали", маючи, непогашену заборгованість перед кредиторами, отримавши грошові кошти за оплату договору купівлі продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, діючи в супереч принципам розумності та добросовісності, розпочало того ж дня не зрозуміло з якою метою, надавати грошові кошти ТОВ "Цветмет ЛТД", під виглядом фінансової допомоги, що свідчить про пов`язаність ТОВ "Цветмет ЛТД" з боржником, та участь останнього у схемі по виведенню майна з ТОВ ІІ "Кольорові метали", щоб унеможливити виконання боржником своїх зобов`язань які виникли на той момент перед кредиторами.

На думку Позивача, дана обставина, також підтверджується тим, що 30.11.2015 ТОВ ІІ "Кольорові метали", за декілька годин до переказу коштів від ТОВ "Цветмет ЛТД", переказало безпроцентну фінансову допомогу на р/р НОМЕР_5 ТОВ "ЮМИН" () (афілійованої особи по відношенню до ТОВ "ЦВЕТМЕТ ЛТД") де керівником та засновниками станом на 30.11.2015 були ті ж особи, що на ТОВ "Цветмет ЛТД" (відповідно до інформації з ЄДРОЮФОПГФ), що підтверджується банківськими виписками, з яких вбачається:

1. 30.11.2015 о 13 год. 23 хв. в сумі 580 000 грн з призначенням платежу: Надання поворотноїбезпроцентної фінансовоїдопомоги зг. дог. № 2611ФП-1від 26.11.2015р. Без ПДВ.;

2. 30.11.2015 о 13 год. 23 хв. в сумі 580 000 грн з призначенням платежу: Надання поворотноїбезпроцентної фінансовоїдопомоги зг. дог. № 2611ФП-1від 26.11.2015р. Без ПДВ.;

3. 30.11.2015 о 13 год. 23 хв. в сумі 580 000 грн з призначенням платежу: Надання поворотноїбезпроцентної фінансовоїдопомоги зг. дог. № 2611ФП-1від 26.11.2015р. Без ПДВ.;

4. 30.11.2015 о 13 год. 23 хв. в сумі 580 000 грн з призначенням платежу: Надання поворотноїбезпроцентної фінансовоїдопомоги зг. дог. № 2611ФП-1від 26.11.2015р. Без ПДВ.

Крім того Позивач зазначив, що у межах справи про банкрутство ТОВ ІІ "Кольорові метали" розпорядник майна Ковальчук М.М. звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ ІІ "Кольорові метали" та ТОВ "Чаплинський гранітний кар`єр", про визнання недійсним Договору купівлі-продажу б/н від 02.10.2015.

За результатами якого Постановою Касаційного господарського суду від 24.01.2024 у справі №904/5417/18 (904/1082/23) Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.09.2023 у справі № 904/5417/18 (904/1082/23), визнано недійсним договір купівлі-продажу від 02.10.2015 року, укладений між ТОВ ІІ "Кольорові метали" та ТОВ "Чаплинський гранітний кар`єр", предметом якого є нерухоме майно - комплекс, "Дільниця навантаження пісків", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 02, який складається з комплексу споруд, а саме: колодязь К, К1, споруда № 1, № 7, залізнична колія № 2, мийка № 3, навіс № 4, склад піску № 5, естакада № 6, вагова № 8, контейнер № 9, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, місто Вільногірськ, вулиця Привокзальна, будинок № 1-б (посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грамс (Щетілова) О.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим № 2497).

18.10.2024 Державною службою Геології та надер України, було надано відповідь (вих №6635/08/2-24 від 18.10.2024) на запит арбітражного керуючого вих. 02-33/977 від 08.10.2024, щодо наявності у ТОВ ІІ "Кольорові метали", ліцензій (дозволів на видобуток) корисних копалин, з якого вбачається, що у ТОВ "Кольорові метали", наявний дійсний (зупинений на даний час), спеціальний дозвіл на користування надрами від 18.09.2003 та який дійсний до 18.09.2033, №3154, з метою отримання цирконового рутилового, ільменітового, дестен+силіманітилового, ставролітового концентратів та піску кварцового з техногенного родовища "Балка Крута", що знаходиться на території Дніпропетровської області.

Позивач вважає, що даний дозвіл надавав ТОВ ІІ "Кольорові метали", можливість добувати надра на техногенному родовищі "Балка Крута", за, що ТОВ ІІ "Кольорові метали" в подальшому могло отримувати грошові кошти від реалізації корисних копалин, для погашення заборгованості перед кредиторами, продаж Гравітаційної збагачувальної фабрики на техногенному родовищі, "Балка крута", унеможливило отримання грошових коштів від даної діяльності. Крім того реалізація незавершеного об`єкту, в рази зменшила його вартість від ціни яка могла бути отримання від завершеного об`єкту будівництва, тим самим дії ТОВ ІІ "Кольорові метали" не можна вважати розумними і добросовісними.

Таким чином, розпорядник майна ТОВ ІІ "Кольорові метали" Ковальчук М.М. вважає, що договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, реєстровий № 3307, укладений між ТОВ ІІ "Кольорові метали" та ТОВ "Цветмет ЛТД" є фраудаторним правочином та підлягає визнанню недійсним на підставі пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності та частин третьої, шостої статті 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ "Цветмет ЛТД".

27 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цветмет ЛТД" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тімет" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва, Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Тараненком Р.В. реєстраційний №1239 (далі - Договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016). Підписантом з обох сторін даного договору був ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_6 , який на той момент рахувався керівником на даних Товариствах.

Відповідно до п. 1 Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016, Продавець в особі представника без будь-якого примушення, як фізичного так і морального, продав, а Покупець, в особі представника, купив належне Продавцеві на праві приватної власності незавершене будівництво Гравітаційну збагачувальну фабрику на техногенному родовищі, "Балка крута" (далі- Нерухоме майно), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2 (два). Відчужуване нерухоме майно в цілому розташоване на земельній ділянці площею 155,3216 га., яка має кадастровий №:01:002:003.

Відповідно до п. 2 Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016,незаврешене будівництво, що є предметом цього договору, належить Продавцю на договору підставі Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Грамс Ольгою Валеріївною, за реєстровим №3307.

Відповідно до п. 2.1 Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016, згідно з описом об`єкта, відповідно до правовстановлюючої документації: літ. А-5-корпус гравітаційно збагачування-незавершене будівництво, загальною площею 1410,7 кв.м., літ. А-ганок, літ. А1-ганок, літ. А2-ганок, літ. А3-ганок, літ. А4-ганок, літ. А5-ганок, літ.-Б-КРПЗ 35 кВ-незавершене будівництво, літ. В-КРП3 6 кВ-незавершене будівництво, №1-дешламатор, №2-трансформатор, №3-огорошжа, №4 -ворота, №5-хвіртка, №6-хвіртка, №7-ворота.

Отже, Позивач дійшов висновку, що дане нерухоме майно яке перейшло у власність ТОВ "Тімет", за договором купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016, є тим самим майном, яке було передане ТОВ ІІ "Кольорові метали" у власність ТОВ "Цветмет ЛТД" за договором купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015.

На підставі договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 здійснено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний за номером 33224296 від 27.12.2016, приватним нотаріусом Тараненко Р.В., Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області.

Укладення договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 відбулось після набуття ТОВ "Цветмет ЛТД" права власності на об`єкт нерухомого майна.

Разом з цим, як слідує з положень частини першої статті 216 та частини 1 статті 236 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, Позивач вважає, що зазначений договір купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 слід рахувати недійсним, та таким, що укладений без згоди дійсного власника нерухомого майна, а рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме за ТОВ "Тімет" підлягає скасуванню.

Відтак Позивач зазначив, що ОСОБА_1 , знаходячись на посаді керівника ТОВ "Цветмет ЛТД", будучи обізнаним про безоплатність договору купівлі-продажу від 30.11.2015, на підставі якого ТОВ "Цветмт ЛТД" стало власником нерухомого майна - об`єкту незавершеного будівництва, Гравітаційно збагачувальної фабрики на техногенному родовищі "Балка Крута", яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Криничанський район, с/ рада Биківська, Комплекс будівель та споруд №2, договором купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 передав дане майно у власність ТОВ "Тімет", на якому також перебував на посаді керівника.

Відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців громадських формувань ТОВ "Тімет" створена 13.10.2016 на підставі запису: 0000430, і з цього ж дня функції керівника на ТОВ "Тімет", виконує ОСОБА_1 .

Дана обставина, на думку Позивача, може свідчити про той факт, що ТОВ "Тімет" створена з метою унеможливлення застосування ТОВ "Кольорові метали" механізму реституції до ТОВ "Цветмет ЛТД", та набуття для ТОВ "Тімет" статусу добросовісного набувача.

Враховуючи викладене, Позивач дійшов висновку, що ТОВ "Тімет" слід вважати недобросовісним набувачем нерухомого майна - об`єкту незавершеного будівництва, Гравітаційно збагачувальної фабрики на техногенному родовищі "Балка Крута", яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Криничанський район, с/рада Биківська, Комплекс будівель та споруд №2, так як на момент укладання договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016, керівником ТОВ "Тімет" був ОСОБА_3 , який на момент укладання первісного оспорюваного договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, мав усі ознаки заінтересованої особи стосовно боржника, та був обізнаний про той факт, що ТОВ "Цветмет ЛТД", отримало дане майно у власність від ТОВ ІІ "Кольорові метали", з метою унеможливлення виконання останнім боргових зобов`язань перед кредиторами, час яких настав.

Таким чином, Позивач просить суд:

- визнати недійсним Договір купівлі продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015 укладений між ТОВ ІІ "Кольорові метали" та ТОВ "Цветмет ЛТД" предметом якого є незавершене будівництво Гравітаційна збагачувальна фабрика на техногенному родовищі, "Балка крута", реєстраційний номер об`єкта 20, який складається літ. А-5-корпус гравітаційно збагачування-незавершене будівництво, загальною площею 1410,7 кв.м., літ. А-ганок, літ. А1-ганок, літ. А2-ганок, літ. А3-ганок, літ. А4-ганок, літ. А5-ганок, літ.-Б-КРПЗ 35 кВ-незавершене будівництво, літ. В-КРП3 6 кВ-незавершене будівництво, №1-дешламатор, №2-трансформатор, №3-огорошжа, №4 -ворота, №5-хвіртка, №6-хвіртка, №7-ворота, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грамс (Щетілова) О.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим № 3307, та скасувати:

- рішення про державну реєстрацію індексний номер: 26607249 від 30.11.2015 16:48:05,

приватний нотаріус Щетілова Ольга Валеріївна, Дніпровський міський нотаріальний округ, номер відомостей про речове право: 12289093;

- визнати недійсним Договір купівлі продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 укладений між ТОВ "Цветмет ЛТД" та ТОВ "Тімет" предметом якого є незавершене будівництво Гравітаційна збагачувальна фабрика на техногенному родовищі, "Балка крута", реєстраційний номер об`єкта 20, який складається літ. А-5-корпус гравітаційно збагачування-незавершене будівництво, загальною площею 1410,7 кв.м., літ. А-ганок, літ. А1-ганок, літ. А2-ганок, літ. А3-ганок, літ. А4-ганок, літ. А5-ганок, літ.-Б-КРПЗ 35 кВ-незавершене будівництво, літ. В-КРП3 6 кВ-незавершене будівництво, №1-дешламатор, №2-трансформатор, №3- огорошжа, №4 -ворота, №5-хвіртка, №6-хвіртка, №7-ворота. яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Тараненком Р.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за реєстровим №1239, та скасувати:

- рішення про державну реєстрацію індексний номер: 33224296 від 27.12.2016 21:02:11, приватний нотаріус Тараненко Руслан Володимирович, Дніпровський міський нотаріальний округ, номер відомостей про речове право: 18351440.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальність "Тімет", ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю іноземні інвестиції "Кольорові метали" () об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво Гравітаційну збагачувальну фабрику на техногенному родовищі, "Балка крута" (далі - Нерухоме майно), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2, реєстраційний номер об`єкта 20.

Предметом доказування у даній справі є наявність обставин, з яким закон пов`язує недійсність укладених договорів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Щодо позовних вимог про:

- визнання недійсним Договору купівлі продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015 укладений між ТОВ ІІ "Кольорові метали" та ТОВ "Цветмет ЛТД";

- скасування рішення про державну реєстрацію індексний номер: 26607249 від 30.11.2015 16:48:05;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 укладений між ТОВ "Цветмет ЛТД" та ТОВ "Тімет";

- скасування рішення про державну реєстрацію індексний номер: 33224296 від 27.12.2016 21:02:11,

суд враховує такі висновки Верховного суду.

В Постанові Верховного Суду від 19.10.2021 у справі №910/2920/20 (910/14218/20) зазначено "Згідно із ч. ч. 2 та 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

В обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Тому, усі боржники мають на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора.

Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається "про людське око", таким критеріям відповідати не може.".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №466/8649/16-ц (провадження №14-93цс20, пункт 87).

Також Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що за загальним правилом, якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи (стягнення з неї) нерухомого майна. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за кінцевим набувачем, який є відповідачем (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18 (пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі №19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18 (пункти 63, 74), від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (пункт 146)), незалежно від того чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387, 388 ЦК України), чи в порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212 - 1215 ЦК України), чи в порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 6 липня 2022 року у справі №914/2618/16 (пункт 38), від 21.09.2022 у справі №908/976/19 (провадження№12-10гс21, пункт 5.38)).

За висновками Великої Палати Верховного Суду задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає характеру спірних правовідносин і призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц (пункт 125), від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (пункт 146), від 02 липня 2019 року у справі №48/340 (пункт 6.43), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (пункт 92), від 16 червня 2020 року у справі №372/266/15-ц (пункт 44)), від 21 вересня 2022 року у справі №908/976/19 (провадження № 12-10гс21, пункт 5.37)).

Отже, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, якщо право власності неправомірно зареєстроване за відповідачем, то належному способу захисту прав відповідає лише позовна вимога про витребування нерухомого майна від відповідача, а не позовні вимоги про скасування рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, скасування рішення державного реєстратора, визнання права власності, припинення права власності чи будь-які інші позовні вимоги.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.12.2024 у справі №910/21682/15 (910/17038/21).

Від так, позовні вимоги розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" про:

- визнання недійсним Договору купівлі продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015 укладений між ТОВ ІІ "Кольорові метали" та ТОВ "Цветмет ЛТД";

- скасування рішення про державну реєстрацію індексний номер: 26607249 від 30.11.2015 16:48:05;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 укладений між ТОВ "Цветмет ЛТД" та ТОВ "Тімет";

- скасування рішення про державну реєстрацію індексний номер: 33224296 від 27.12.2016 21:02:11,

не є належним та ефективним способом захисту, належним способом захисту є витребування майна.

Дана вимога заявлена Позивачем у позовній заяві.

Щодо підстав з якими позивач пов`язує недійсність первісного Договору купівлі-продажу від 30.11.2015, і як наслідок наявності підстав для витребування майна, суд зазначає наступне.

Так, в обґрунтування позовних вимог розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" посилається на те, що ОСОБА_1 , знаходячись на посаді керівника ТОВ "Цветмет ЛТД", будучи обізнаним про безоплатність договору купівлі-продажу від 30.11.2015, на підставі якого ТОВ "Цветмет ЛТД" стало власником нерухомого майна, передав дане майно у власність ТОВ "Тімет", на якому також перебував на посаді керівника.

Суд вважає таке твердження позивача не обґрунтованим, оскільки як зазначено Позивачем у позовній заяві і Договором купівлі продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015 це підтверджено, що вартість об`єкта нерухомого майна - незавершене будівництво Гравітаційну збагачувальну фабрику на техногенному родовищі, "Балка крута" (далі - Нерухоме майно), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2, реєстраційний номер об`єкта 20, була визначена на підставі Звіту про оцінку ринкової вартості нерухомого майна, виконаного 16.11.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "АКР-Консалт", відповідно до якого оціночна вартість відчужуваного нерухомого майна складає 7 174 512,00 грн в тому числі ПДВ.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" в наслідок укладення вказаного правочину отримало грошові кошти в сумі 14 344 512 грн.

Суд зазначає, що сплата грошових коштів у сумі більшій, ніж передбачено умовами Договору купівлі-продажу від 30.11.2015, не свідчить про його недійсність.

Визначення поняття доказів, вимоги щодо доказів, властивостей доказів та порядку їх оцінки врегульовано у главі 5 "Докази та доказування" ГПК України.

За приписами частини першої, другої статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування і спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, чим в господарський процес фактично впроваджено стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів" на відміну від "достатності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що вона покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були

У ході касаційного перегляду судових рішень Верховний Суд неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Тож з огляду хоча б на принцип змагальності суд не може вважати доведеною та встановленою обставину, про яку одна зі сторін справи лише стверджує.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стандарт "вірогідності доказів" не передбачає автоматичного нехтування судом обов`язку надання оцінки допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Нормами пунктів 1- 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Згідно із частиною 1 статті 202 ЦК України, правочин це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 2 статті 202 ЦК України, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

У відповідності до частини 3 статті 202 ЦК України, одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно із частиною 4 статті 202 ЦК України, дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У свою чергу, відповідно до положень абзацу 4 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, укладання господарського договору та інших угод - є підставою для виникнення господарського зобов`язання.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 193 ГК України).

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За загальними положеннями про недійсність правочину, визначеними статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України.

Згідно із положеннями частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків його складових елементів, зокрема: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі.

Частиною 3 статті 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Так, як вбачається з обставин, описаних у дійсній позовній заяві, ТОВ з ІІ "Кольорові метали" (Боржник у справі про банкрутство) укладаючи оскаржуваний договір вже мав кредиторську заборгованість перед АТ "ВТБ БАНК" у розмірі 265 427 679,09 грн.

Водночас, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину.

Фраудаторними правочинами називають договори, що вчиняються з метою завдати шкоди кредитору.

Цей термін походить від англ. "fraud" - шахрайство, підроблення, афера. Значення цього слова розкривається внутрішнім змістом тих категорій і понять, які вони називають.

Таким чином, договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживання правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено.

Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладення є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції "фраудаторності" при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника.

Отже будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (аналогічні викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 03.03.2020 у справі №910/7976/17, від 03.03.2020 у справі №904/7905/16, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17), постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №755/17944/18 (провадження №61-17511св19) та від 28.11.2019 у справі №910/8357/18).

Так, Позивачем не доведено, що саме через укладання Договором купівлі продажу від 30.11.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" стало неплатоспроможним, або що боржник позбавився активу безоплатно.

Враховуючи той факт, що суд дійшов висновку про недоведеність Позивачем недійсності Договору купівлі-продажу від 30.11.2015, а вимоги про визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 27.12.2016 і витребування майна є похідними, суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Також, судом встановлено, що відповідно до п. 3.1 Договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 продаж незавершеного будівництва ТОВ "Цветмет ЛТД", було здійснено за суму 7 20 600,00 грн, з урахуванням ПДВ.

Посилання Позивача, що ТОВ "Тімет" створена 13.10.2016 на підставі запису: 0000430, з метою унеможливлення застосування ТОВ "Кольорові метали" механізму реституції до ТОВ "Цветмет ЛТД", та набуття для ТОВ "Тімет" статусу добросовісного набувача носить характер припущень.

Щодо твердження Позивача, що ТОВ "Тімет" слід вважати недобросовісним набувачем нерухомого майна так як на момент укладання договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 27.12.2016 керівником ТОВ "Тімет" був ОСОБА_3 , який на момент укладання первісного оспорюваного договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 30.11.2015, мав усі ознаки заінтересованої особи стосовно боржника, та був обізнаний про той факт, що ТОВ "Цветмет ЛТД", отримало дане майно у власність від ТОВ ІІ "Кольорові метали", з метою унеможливлення виконання останнім боргових зобов`язань перед кредиторами, час яких настав, суд зазначає, що наявність боргових зобов`язань не свідчить про неплатоспроможність особи або про її загрозу.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України яка кореспондується із статтею 41 Конституції України, унормовано, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Цивільним кодексом України одним зі способів захисту порушених прав передбачено віндикацію.

Так, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Віндикація - це витребування своєї речі не володіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного безпосередньо із власником договору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Для застосування пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України ключовими аспектами є відсутність волі власника на відчуження майна, добросовісність набувача, а також оплатність при відчуженні спірного майна.

Стаття 388 Цивільного кодексу України передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі зазначеної норми залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача на підставі зазначеної норми. Волею є детерміноване i мотивоване бажання особи досягти поставленої мети. Сама по собі воля не тягне юридичних наслідків для відповідної особи. Волевиявлення - прояв волі особою зовні, завдяки чому воля стає доступною для сприйняття іншими особами.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК країни ) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Зазначене також підтверджується висновками Верховного Суду, який неодноразово звертав увагу на те, що можливість задоволення позовних вимог на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язане із встановленням двох основних обставин - наявності волі у власника (позивача, який витребував майно) та обставин переходу права власності до останнього набувача (чи було таке набуття добросовісним чи не добросовісним).

Разом з тим, положеннями зазначеної норми не зазначено наслідки у випадку, якщо за встановлених обставинами справи одночасно встановлено і відсутність волі у власника під час вибуття з його володіння майна і наявність добросовісного оплатного набуття права власності відповідачем-володільцем спірного майна.

Зміст статті 388 ЦК України (в редакції статті, чинній на момент подання позову у цій справі) дає підстави для висновку про те, що єдиною безумовною підставою для відмови у задоволенні віндикаційного позову до добросовісного відповідача є продаж спірного майна у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Водночас, безумовною підставою для задоволення віндикаційного позову власника до добросовісного набувача спірного майна є отримання такого майна добросовісним набувачем безоплатно. При цьому, в контексті вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції, позбавлення добросовісного власника власності (незалежно від оплатності/безоплатності) можливе лише у випадку здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, для застосування положень пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України є визначальним питання добросовісності/недобросовісності набувача, оплатність чи неоплатність набуття добросовісним набувачем такого майна, а також обставини, за яких спірне майно вибуло з володіння первісного власника (за волею чи без волі власника, наприклад, чи в порядку продажу майна у виконавчому провадженні при виконанні судового рішення чи за інших умов), а тому такі обставини підлягають обов`язковому з`ясуванню та перевірці судом для правильного вирішення ним спору.

Крім того, власник, за наявності підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (див. висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 922/614/19, від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18, 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає характеру спірних правовідносин і призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 28.01.2020 у справі № 50/311-б, від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц).

Водночас, з урахуванням положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, саме по собі відібрання від однієї приватної особи майна на користь іншої приватної особи не є виправданим втручанням у право власності за відсутності суспільного інтересу (див. постанову Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 902/1706/13 (902/958/20)).

Вирішуючи питання про можливість витребування від відповідача майна, зокрема, про наявність або відсутність підстав для застосування статті 388 ЦК України, слід враховувати висновки Великої Палати Верховного Суду щодо необхідності оцінки на добросовісність поведінки насамперед зареєстрованого володільця нерухомого майна (див., зокрема, постанови від 26.06.2019 у справі № 669/927/16-ц (пункт 51), від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 (пункти 38-39, 57), від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18 (пункти 46.1-46.2), а також висновок про те, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи могла знати про порушення порядку реалізації майна або знала чи могла знати про набуття нею майна всупереч закону (див., зокрема, постанови від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 61), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 211), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 55), від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 (пункт 5.66)).

Тому, з урахуванням наявного правового регулювання, у разі витребування спірного майна від добросовісного набувача на користь власника, суди, при застосуванні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, повинні досліджувати обставини справи на предмет наявності легітимної мети при витребуванні спірного майна, а також досліджувати обставини справи на предмет чи відповідні дії є пропорційними легітимній меті втручання у право власності відповідача.

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є чергове і пропорційне задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

Суд враховує, що позовні вимоги боржника, також і немайнові щодо визнання правочинів недійсними, можуть впливати на формування складу активів боржника з огляду на положення статті 216 ЦК України (застосування наслідків з огляду на визнання правочину недійсним), статті 388 ЦК України (витребування майна від добросовісного набувача після визнання договору недійсним, тобто такі позови можуть призводити до зміни ліквідаційної маси боржника, що в свою чергу впливає на права кредиторів у справі про банкрутство.

У процедурах банкрутства суттєве значення має принцип судового нагляду, оскільки з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Зазначений принцип полягає у нагляді за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів ліквідаційної маси, а також інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів тощо. Господарський суд у справах про банкрутство має забезпечити як принцип рівності учасників процедури банкрутства, баланс інтересів боржника і його кредиторів та інших заінтересованих учасників, так і справедливий розподіл майна боржника між кредиторами, що є особливістю процедури банкрутства (див. Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 у справі № 21/89б/2011 (913/45/20)).

З огляду на зазначене, легітимною метою у випадку витребування арбітражним керуючим нерухомого майна від набувача такого майна на підставі частини першої статті 388 ЦК України можна вважати судовий нагляд у процедурах банкрутства та нагляд за дотриманням інтересів кредиторів щодо збереження об`єктів ліквідаційної маси, а також інтересів боржника щодо задоволення грошових вимог кредиторів.

Суд звертає увагу, що із відкриттям провадження в справі про банкрутство право вирішення юридичної долі боржника (санація, розпорядження майном чи ліквідація) та його майна (визначення порядку продажу) переходить до комітету кредиторів та арбітражного керуючого (який виконує обов`язки керуючого санацією, розпорядника майна або ліквідатора).

Одним із наслідків визнання боржника банкрутом є припинення повноважень органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута (частина перша статті 59 КУзПБ).

Тобто, під час порушення провадження в справі про банкрутство право- і дієздатність боржника значно обмежуються на підставі імперативних норм КУзПБ, що пов`язується з особливими завданнями та цілями правового регулювання відносин банкрутства (неплатоспроможності), що виходять з підтримки інтересів не лише кредиторів та боржника, а й осіб, пов`язаних із ними. Після введення ліквідаційної процедури функції з управління та розпорядження майном передаються ліквідатору.

В контексті зазначеного може виникнути питання, чи конкуруючий суспільний інтерес ліквідатора у поверненні майна до ліквідаційної маси з метою задоволення вимог кредиторів може вважатися співмірним із тими негативними наслідками, яких зазнає добросовісний набувач майна, оскільки інтерес кредиторів, так само, як і боржника, полягає лише в тому, аби майно було продане за якомога більшу ціну.

У боржника-юридичної особи втрачається майновий інтерес щодо повернення проданого майна, оскільки він все одно не буде мати можливості розпорядитися ним. Так само і кредитори не заінтересовані в поверненні саме майна, оскільки при поверненні майна в конкурсну масу його наявність може призвести як до додаткових витрат на утримання, так і до зменшення ціни такого майна до моменту його реалізації.

Разом з тим, при відкритті провадження у справі про банкрутство боржник не втрачає право на майно, охоронюване положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції. І у випадку вибуття майна з володіння власника поза його волею до добросовісного набувача, обидві сторони можуть розраховувати на захист їх права на майно в розумінні статті 1

Першого протоколу до Конвенції.

Крім того обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора (див. висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).

Водночас особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій (або бездіяльності), які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів.

Тому значення віндикації від добросовісного набувача в межах провадження у справі про банкрутство не може розглядатися лише як спосіб консолідації ліквідаційної маси, оскільки захист права власності боржника, з урахуванням статті 1 Першого протоколу до Конвенції, презюмується. Такий захист спрямований на попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном саме власником, в тому числі власником, який є боржником у провадженні у справі про банкрутство, оскільки такий власник майна наділений в тому числі правом на погашення власних боргів за рахунок належного йому майна. Повернення майна може прямо вплинути як на діяльність юридичної особи-боржника в цілому, так і на права керівників юридичної особи, її засновників та учасників.

Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 674/31/15-ц). Водночас наявність оплати з боку добросовісного набувача за спірне майно, з огляду на зміст статті 388 ЦК України, не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про витребування майна від добросовісного набувача.

Крім того, таким критерієм також не може бути набуття майна на публічних торгах або аукціоні. Єдиним винятком є продаж такого майна в порядку виконання судового рішення, а також продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна, що прямо визначено частиною другою статті 388 ЦК України. Однак добросовісність чи недобросовісність в кожному такому слід оцінювати випадку окремо (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18).

Одним з критеріїв для відмови суду у втручанні у мирне володіння добросовісним набувачем спірним майном є темпоральний критерій, за яким особа, яка добросовісно набула право власності на майно та володіла цим майном тривалий час, не може бути позбавлена права власності на таке майно (див. наприклад постанови Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 5011-15/2551-2012, від 29.05.2024 у справі №910/5808/20).

Верховний Суд зауважує, що з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України Конвенція є частиною національного законодавства, відтак принципи, проголошені у Конвенції, підлягають застосуванню національними судами.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює три окремі норми:

(1) виражається у першому реченні першого абзацу, закладає принцип мирного володіння майном і має загальний характер;

(2) викладена у другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності й обумовлює його певними критеріями;

(3) закріплена у другому абзаці та визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна у загальних інтересах.

Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, треба тлумачити у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04), § 166-168).

Суддів враховує, що критеріями сумісності заходу втручання у право власності із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є такі обставини:

- чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі. Тобто втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;

- чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту зазначеної статті. Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;

- чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності.

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції є, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. Водночас відсутність такого порушення є тоді, коли дотримані всі три критерії.

Отже, повинне існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Рисовський проти України" від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), "Кривенький проти України" від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)).

У питаннях оцінки "пропорційності", як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, ЄСПЛ визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах.

Водночас Колегія суддів враховує, що заходи захисту, на які посилається ЄСПЛ, стосуються не лише втручання держави, а й приватних осіб, і можуть мати превентивний або виправний характер.

Так, ЄСПЛ встановив, що навіть у "горизонтальних" відносинах (тобто у відносинах, заснованими на юридичній рівності між їх учасниками) можуть бути застосовані міркування про суспільний інтерес, які передбачають накладення певних зобов`язань на державу. Тобто відповідні заходи, необхідні для захисту права власності, можуть бути застосовані у справах, пов`язаних із судовими процесами між особами чи компаніями (див. справи "Zolotas v. Greece (no. 2), 2013, § 39; Saraз and Others v. Turkey, 2021, § 70).

Коли справа стосується звичайних економічних відносин між приватними сторонами, такі позитивні зобов`язання є більш обмеженими. Тому стаття 1 Першого протоколу до Конвенції не може тлумачитися як така, що накладає на Договірні держави будь-які загальні зобов`язання покривати борги приватних осіб.

Аналіз змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить про те, що зазначена норма не містить чітких процедурних вимог або зобов`язань процесуального характеру, що стосуються як державних органів, так і у справах між приватними сторонами. Якщо втручання у право на мирне володіння "майном" вчинене приватною особою, то для держави виникає позитивне зобов`язання забезпечити у своїй правовій системі відповідні процедури, щоб майнові права були достатньо захищені законом і щоб існували ефективні засоби правового захисту, за допомогою яких "жертва втручання" може відстояти свої права.

Так, ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що держави зобов`язані забезпечити судові процедури, які пропонують необхідні процесуальні гарантії, тобто, дозволяють національним судам і трибуналам ефективно та справедливо вирішувати спори між приватними особами (див. справи "Kotov v. Russia" [ВП], 2012, § 114; "Sovtransavto Holding v. Ukraine", 2002, § 96; "Anheuser-Busch Inc. v. Portugal" [ВП], 2007, § 83; "Freitag v. Germany", 2007, § 54; "Shesti Mai Engineering OOD and Others v. Bulgaria", 2011, § 79; "Plechanow v. Poland", 2009, § 100; "Ukraine-Tyumen v. Ukraine", 2007, § 51; "Antonopoulou v. Greece" (ріш.), 2021, § 57; "Nikolay Kostadinov v. Bulgaria", § 54).

Водночас у "горизонтальних" відносинах - відносинах між боржником у справі про банкрутство та набувачем майна, що витребовується до ліквідаційної маси боржника, положення Конвенції застосовуються лише у тій межі, що не суперечить суті правозахисних відносин, а не в усіх випадках витребування майна у набувача в процедурах банкрутства.

Отже, незалежно від суб`єкта звернення до суду (чи це фізична, чи юридична особа), держава повинна забезпечувати таким особам можливість захистити свої права, в тому числі, і шляхом надання можливості звернення до суду з відповідним позовом. При цьому суд повинен забезпечити розгляд такого позову з дотриманням відповідних матеріальних та процесуальних норм, якими передбачено захист відповідного права заявника-позивача.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду викладеними у поставові від 29.05.2024 у справі №910/5808/20.

В своїх рішенням Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 01.06.2006, заява N 47148/99)

Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Конвенції, зміст по суті якої, вимагає дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Отже, особа може бути позбавлена її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності повинна дотримуватися справедлива рівновага між інтересами суспільства та правами власника.

Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність набувача майна має значення для застосування як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього.

З матеріалів справи судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" відкрито і мирно володіє об`єктом незавершеного будівництва - Гравітаційна збагачувальна фабрика на техногенному родовищі, "Балка крута" (далі- Нерухоме майно), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський р-н., с/рада. Биківська, Комплекс будівель та споруд №2 (два), з 27.12.2016, тобто більше ніж 8 років.

В той же час, доказів недобросовісного набуття та/або володіння Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" зазначеного вище об`єкта, які б могли стати підставою для витребування спірного майна у ТОВ "ТІМЕТ" на користь ТОВ з ІІ "Кольрові метали", позивач не надав.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог Розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали".

Щодо надання оцінки доводам кожної зі сторін, суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), "Трофимчук проти України" (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Відповідно до частини 9 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, у випадку залишення без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що суд за результатом розгляду даної справи дійшов висновку про повну відмову у задоволенні позову, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, встановлених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 по справі №904/5417/18(904/4858/24).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" арбітражного керуючого Ковальчука Миколи Миколайовича (01133, м. Київ-133, а/с№60, РНОКПП НОМЕР_7 ) до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦВЕТМЕТ ЛТД" (52042, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, вул. Чаплинська, 1-А, ), відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕТ" (51700, Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Привокзальна, буд. 79, кв. 2, ), за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Щетілової (Грамс) Ольги Валеріївни (49000, м. Дніпро, вул. Калинова,3, РНОКПП НОМЕР_1 ), третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32, ) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна з чужого володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2024 по справі №904/5417/18(904/4858/24).

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.02.2025.

Суддя А.Є. Соловйова