ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.01.2025м. СумиСправа № 920/1106/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/1106/24

за позовом Керівника Роменської окружної прокуратури Сумської області (вул. Соборна, буд. 43, м. Ромни, Сумська область, 42000) в інтересах держави в особі позивача Роменської міської ради Сумської області (б-р Шевченка, буд. 2, м. Ромни, Сумська область, 42000)

до відповідачів: 1) Дочірнього підприємства Сумський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (вул. Роменська, буд. 79/2, м. Суми, 40002),

2) Приватного підприємства Ромтрансоіл (вул. Героїв Роменщини, буд. 57, м. Ромни, Сумська область, 42001)

про визнання недійсним договору оренди та звільнення земельної ділянки,

представники учасників справи:

прокурор Циганенко Т.А.;

від позивача не з`явився;

від першого відповідача Маківський О.В.;

від другого відповідача не з`явився;

УСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі позивача подав позовну заяву, в якій просить суд: 1) визнати недійсним договір оренди майна від 01.03.2024 № 01/03/24-2, який укладений між ДП Сумський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та ПП Ромтрансоіл; 2) зобов`язати Приватне підприємство Ромтрансоіл звільнити частину земельної ділянки площею 1012 кв.м.

Ухвалою від 05.09.2024 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/1106/24; призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 03.10.2024, 11:30; надав відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав прокурору та позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачам семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Копії ухвал суду про відкриття провадження у справі від 05.09.2024 доставлені в електронні кабінети відповідачів 05.09.2024, що підтверджується довідками Господарського суду Сумської області.

20.09.2024 перший відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 2812 від 20.09.2024), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідач зазначає, що 01.03.2024 між відповідачами було укладено договір оренди майна №01/03/24-2, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно, а саме асфальтобетонне на щебеневій основі замощення загальною площею 1012 м2, яке обліковується на балансі філії Сумська ДЕД ДП Сумський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України (балансоутримувач) за адресою: 42004, Сумська область, м. Ромни, вул. Полтавська, 2, вартість якого становить 703800,00 грн без ПДВ (844560,00 грн з ПДВ) станом на 31.12.2023. Вартість вказаного майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку майна, що була проведена Приватним підприємством Експертно-оціночною фірмою Апекс. На виконання умов укладеного договору було підписано акт приймання-передачі майна від 01.03.2024, яким орендодавець, в особі балансоутримувача (філія Сумська ДЕД) передав, а орендар прийняв майно за адресою: 42004, Сумська обл., м. Ромни, вул. Полтавська, 2, а саме майданчик асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, площею 1012 м2, інвентарний номер 708. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, об`єкт оцінки представляє собою асфальтобетонне на щебеневій основі замощення площею 1012 м2, розташоване на окремій охоронюваній території, що перебуває на балансі ДП Сумський облавтодор. Проммайданчик забезпечується під`їзними шляхами із твердим покриттям для автотранспорту. Об`єкти оренди, що є предметом оспорюваного договору оренди майна від 01.03.2024, знаходяться на земельній ділянці площею 0,8234 га, розташованої за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Полтавська, 2, яка на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №283236 перебуває у постійному користуванні ДП Сумський облавтодор. Звітом про незалежну оцінку майна визначено, що об`єктом оцінки є саме асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, а не земельна ділянка. Відповідач зазначає, що підтвердженням наявності вказаного майна у ДП Сумський облавтодор є його відображення у балансових відомостях, інвентарній картці, а також оспорюваний договір. Оскаржуваний договір оренди передбачає користування не земельною ділянкою (як це передбачено земельним законодавством), а саме твердим покриттям, що є окремим відмінним об`єктом правового регулювання. Відповідач зазначає, що тверде асфальтне покриття нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно розташоване, проте на відміну від земельної ділянки, яка є природним об`єктом, тверде покриття є окремим, штучно створеним предметом матеріального світу зі своєю метою використання, а отже таке майно є індивідуально визначеним у розумінні ч. 3 ст. 283 Господарського кодексу України. Нерозривність об`єкту із земельною ділянкою, на якій він розташований, не може слугувати підставою для визнання удаваним договору оренди такого майна. Тобто асфальтобетонне на щебеневій основі замощення пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно розташоване, проте на відміну від такої земельної ділянки, яка є природним об`єктом, це замощення є окремим, штучно створеним предметом матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки, а отже може бути окремим об`єктом оренди. Відповідач зазначає, що у листі Щодо надання роз`яснень з питань оренди від 24.12.2020 № 10-16-26490 Фонд Державного майна України зробив висновок, що асфальтне покриття (асфальтований майданчик) за своїми індивідуальними ознаками з одного боку, може бути предметом договору найму (оренди), з іншого є нерухомим майном (інженерною спорудою). Також відповідач зазначає, що до спірного правочину не можуть застосовуватись положення Закону України Про оренду землі, оскільки об`єктом оренди є саме майно асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, що не слід ототожнювати з орендою земельної ділянки. Відповідач просить суд врахувати практику Верховного Суду, викладену у постановах від 20.06.2018 № 916/661/17, від 29.05.2018 № 927/858/17.

27.09.2024 другий відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 2919 від 27.09.2024), в якому просить суд відмовити у задоволені позовних вимог. Відповідач зазначає, що ПП Ромтрансоіл взяло участь в електронних торгах, за результатом яких 01.03.2024 між ним та першим відповідачем було укладено договір оренди майна №01/03/24-2, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майно, а саме асфальтобетонне на щебеневій основі замощення загальною площею 1012 м2, яке обліковується на балансі філії Сумська ДЕД ДП Сумський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України (балансоутримувач) за адресою: 42004, Сумська обл., м. Ромни, вул. Полтавська, 2, вартість якого становить 703800,00 грн без ПДВ (844560,00 грн з ПДВ) станом на 31.12.2023. Вартість вказаного майна визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку майна, що була проведена Приватним підприємством Експертно-оціночною фірмою Апекс. На виконання умов укладеного договору між орендарем та орендодавцем було підписано акт приймання-передачі майна від 01.03.2024, яким орендодавець, в особі балансоутримувача (філія Сумська ДЕД) передав, а орендар прийняв майно за адресою: 42004, Сумська обл., м. Ромни, вул. Полтавська, 2, а саме майданчик асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, площею 1012 м2, інвентарний номер 708. На підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №283236 земельна ділянка площею 0,8234 га, розташована за адресою: Сумська обл., м. Ромни, вул. Полтавська, 2, знаходиться у постійному користуванні відповідача 1. Так, реалізуючи своє право постійного користування земельною ділянкою ДП Сумський облавтодор оголошено в електронній системі торги на оренду спірного об`єкта, за результатами яких укладено оспорюваний договір. Відповідач зазначає, що порушення вимог законодавства при укладенні оспорюваного договору відсутні. Об`єктом оренди є не земельна ділянка, а асфальтований майданчик як індивідуально визначене майно відповідача 1, що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів від 16.09.2024, якою обліковується виробничий майданчик з інвентарним номером 708, а також інвентарним описом необоротних активів від 01.11.2023. Тобто асфальтобетонне на щебеневій основі замощення пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно розташоване, проте на відміну від такої земельної ділянки, яка є природним об`єктом, це замощення є окремим, штучно створеним предметом матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки, а, отже, може бути окремим об`єктом оренди. Крім того, у листі Щодо надання роз`яснень з питань оренди від 24.12.2020 № 10-16-26490 Фонд Державного майна України зробив висновок, що асфальтне покриття (асфальтований майданчик) за своїми індивідуальними ознаками з одного боку, може бути предметом договору найму (оренди), з іншого є нерухомим майном (інженерною спорудою). Таким чином, оренду майна асфальтобетонного на щебеневій основі замощення не слід ототожнювати з орендою земельної ділянки. Відповідач зазначає, що спеціалізований Закон України Про оцінку земель при проведенні оцінки майбутнього об`єкта оренди не застосовувався. Разом з тим, при укладенні оспорюваного договору сторони не керувались положеннями Земельного кодексу України, які є обов`язковими при укладенні договору оренди земельної ділянки. Тож відсутні підстави стверджувати про наявність ознак удаваності оспорюваного договору в розумінні ст. 235 Цивільного кодексу України. Також відповідач зазначає, що достовірність та законність підстав, на яких відповідач 2 користується асфальтованим майданчиком відповідача 1, вже досліджувалась в ході досудового розслідування окремого кримінального провадження, де будь-яких порушень виявлено не було. Відповідач просить суд врахувати практику Верховного Суду, викладену у постановах від 20.06.2018 № 916/661/17, від 29.05.2018 № 927/858/17.

02.10.2024 прокурор подав відповіді на відзиви першого та другого відповідача (вх. № 2976, 2978 від 02.10.2024), в яких просить суд задовольнити позовні вимоги. Прокурор зазначає, що формальним предметом (об`єктом) договору оренди № 01/03/24-2 від 01.03.2024 є асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, загальною площею 1012 м2, розташоване за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Полтавська, 2. Фактично цей об`єкт договору являє собою огороджену парканом частину асфальтобетонного замощення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0203 загальною площею 0.8234 га, яка має тверде покриття більшої частини своєї площі. При цьому з зовнішньої сторони (з боку вулиці Полтавської та ріки Сула) об`єкт оренди огороджений капітальним парканом по межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0203, а від іншої частини цієї земельної ділянки (зі сторони двору дорожнього господарства) огороджений тимчасовим низьким парканом без фундаменту. Під час проведення процедури торгів в системі електронних закупівель об`єкт оренди був позначений на технічному паспорті в ручну умовно та схематично, оскільки не являє собою окреме замощення, а є частиною замощення земельної ділянки, на місцевості відгородженою тимчасовим парканом зі сторони двору дорожнього господарства. Разом з тим, передана в оренду частина замощення земельної ділянки має сліди свіжого ремонту (покрита новим асфальтним покриттям), інша частина твердого замощення слідів свіжого ремонту не має. Проте, це не є підставою вважати, що передана в оренду частина твердого покриття земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0203 є окремою спорудою чи окремим інвентарним об`єктом, відмінним від іншої частини твердого покриття вищезазначеної частини земельної ділянки. Як було зазначено у позовній заяві, асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, загальною площею 1012 м2 не може передаватися в оренду як об`єкт нерухомого майна, оскільки він не зареєстрований як об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, а отже, не існує юридично як об`єкт права. Об`єкт договору - асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, загальною площею 1012 м2 не існує і на балансовому обліку відповідача 1 (його підрозділів). Відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів на балансовому рахунку 10.3 філії Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця ДП Сумський облавтодор обліковується Виробничий майданчик з інвентарним номером 708, балансовою вартістю 43 621,25 грн., введений в експлуатацію 16.03.2015. Інших відомостей (індивідуальні характеристики, розмір (площа), матеріали, складові частини тощо) інвентарна картка не містить. Відповідно до інвентаризаційного опису необоротних активів від 01.11.2023 під час інвентаризації майна філії Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця ДП Сумський облавтодор встановлено наявність, зокрема, Виробничого майданчику з інвентарним номером 708 первісною вартістю 43 621,25, балансовою (залишковою) вартістю 24 882,88 грн., введеного в експлуатацію 16.03.2015, розташованого по вул. Полтавській, 2 у м. Ромни. Тобто, з наведених бухгалтерських документів неможливо встановити де саме на території господарства ДП Сумський облавтодор за адресою: вул. Полтавська, 2, м. Ромни, розташований Виробничий майданчик, які складові елементи, конструкції до нього входять, з яких матеріалів він виготовлений, яку площу, обсяг чи інші лінійні розміри він має. Відповідно до договору оренди № 01/03/24-2 від 01.03.2024 відповідачу 2 передано у користування саме асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, загальною площею 1012 м2, а не Виробничий майданчик. Тобто незрозуміло, як Виробничий майданчик без зазначення площі з інвентарним номером 708 в акті прийому-передачі став майданчиком - асфальтобетонним на щебеневій основі замощенням, загальною площею 1012м2 з інвентарним номером 708. До позовної заяви прокурором надано копію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, виданої відповідачу 2 для торгівлі пальним на АЗС. Ліцензія видана строком дії з 01.07.2019 по 01.07.2024. Для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю паливом на автозаправній станції по вул. Полтавській, 2 у м. Ромни відповідач 2 повинен був надати Головному управлінню ДФС у Сумській області документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним. Окрім спірного договору у відповідача 2 не існує ніяких інших договорів, які б підтверджували користування земельною ділянкою за вказаною адресою. Крім того, відповідач 2 щорічно перед спірним договором, укладав аналогічні за змістом договори оренди асфальтного замощення саме з метою підтвердити користування земельною ділянкою, на якій розташована автозаправна станція за адресою: вул. Полтавська, 2 у м. Ромни, інакше б відповідач 2 не міг отримати ліцензію на роздрібну торгівлю пальним на вказаній АЗС. Щодо звіту про незалежну оцінку майна від 15.01.2024, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ПП ЕОФ Апекс прокурор зазначає, що суб`єкт оціночної діяльності оцінював майно на підставі інформації, наданої замовником відповідачем 1 та за завданням замовника, тому виконав оцінку саме того майна, оцінку якого йому доручив замовник, Тобто звіт не може бути підставою для підтвердження того факту, що спірний договір не може бути удаваним та не мав на меті передачу в оренду земельної ділянки, на якій розташоване оцінене асфальтобетонне покриття. Крім того, на сторінці 14 Звіту у пункті 6 оцінювач констатує, що відповідно до вимог п. 2, 3 Національного стандарту № 2 (9) об`єкт оцінки слід розглядати як земельну ділянку, що отримує земельні поліпшення. Щодо посилання відповідачів на лист ФДМ України від 24.12.2020 № 10-16-26490 прокурор зазначає, що цей лист носить рекомендаційний характер, який стосується конкретних правовідносин, і до правовідносин щодо спірного договору він не має ніякого відношення. Його суть зводиться до того, що асфальтне покриття може бути предметом договору найму (оренди) та нерухомим майном за певних обставин, а може і не бути. Прокурором ці твердження не оспорюються, а оспорюється конкретний договір, який вочевидь є удаваним, за наявністю наданих прокурором доказів. Зазначені відповідачами постанови Верховного суду по справам № 916/661/17 та № 927/858/17 не відображають обставин аналогічних обставинам цієї справи, оскільки судом у вищезазначених справах розглядалися правовідносини щодо оренди майна, яке складало певні комплекси за відповідним цільовим призначенням, та були передані в оренду за цим же цільовим призначенням. Крім того, у наведених справах орендар міг фізично використовувати орендоване майно за цільовим призначенням, за відсутності необхідності використовувати саме земельну ділянку. Також, у наведених справах об`єктами правовідносин є державне майно, щодо якого законодавством передбачено певні особливості у використанні, а в цій справі предметом спірного договору не є державне майно. Натомість у цій справі розглядаються правовідносини з фактичної передачі в оренду земельної ділянки, необхідної для розміщення АЗС та необхідної для отримання ліцензії на роздрібний продаж палива. Цей договір оренди земельної ділянки у зв`язку із неможливістю його законного оформлення завуальовано сторонами під договір оренди асфальтобетонного замощення, яке являє собою навіть не самостійний об`єкт, а частину загального твердого покриття земельної ділянки.

Через загрозу безпеці учасників справи та працівників суду, у зв`язку з тим, що з 09 год. 15 хв. до 19 год. 48 хв. 03.10.2024 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 03.10.2024 не відбулось.

Ухвалою від 04.10.2024 господарський суд призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 31.10.2024, 11:40.

Через загрозу безпеці учасників справи та працівників суду, у зв`язку з тим, що з 08 год. 39 хв. до 12 год. 23 хв. 31.10.2024 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 31.10.2024 не відбулось.

Ухвалою від 01.11.2024 господарський суд призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 18.11.2024, 11:00.

У судовому засіданні 18.11.2024 за участю прокурора, суд постановив протокольну ухвалу про продовження другому відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву, прийняття відзиву на позовну заяву до розгляду; протокольну ухвалу про продовження прокурору строку для подання відповіді на відзив першого відповідача, прийняття відповіді на відзив до розгляду.

Відповідачі правом на подання заперечення на відповідь на відзив не скористалися.

Ухвалою від 18.11.2024 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 17.12.2024, 11:30.

17.12.2024 перший відповідач подав клопотання (вх. № 7131/24 від 17.12.2024), в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з перебування представника в іншому судовому засіданні у Зарічному районному суді м. Суми.

Через загрозу безпеці учасників справи та працівників суду, у зв`язку з тим, що з 22 год. 53 хв. 16.12.2024 до 12 год. 28 хв. 17.12.2024 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 17.12.2024 не відбулось.

Ухвалою від 17.12.2024 господарський суд призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 16.01.2025, 14:30.

Прокурор просить суд позов задовольнити повністю.

Перший відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0203 площею 0,8234 за адресою: вул. Полтавська, 2, м. Ромни, Сумська область на праві комунальної власності належить Роменській міській раді Сумської області (інформаційна довідка від 12.03.2024, поземельна книга, а.с. 41-80).

Згідно з державним актом серії ЯЯ № 283236 від 22.08.2007, зазначена земельна ділянка перебуває у постійному користування першого відповідача. Цільове призначення - для транспорту, зв`язку (автомобільного транспорту та дорожнього зв`язку). Відомості про право постійного користування внесені до Державного реєстру речових прав 17.07.2020 (інформаційна довідка від 12.03.2024, а.с. 79-80).

19.02.2024 першим відповідачем проведено електронний аукціон з продажу права оренди майданчику асфальтобетонне на щебеневій основі замощення загальною площею 1012 м.кв. за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Полтавська, 2. Переможець аукціону - Приватне підприємство «Ромтрансоіл».

01.03.2024 між відповідачами укладений договір оренди майна № 01/03/24-2 відповідно до умов якого перший відповідач передає, а другий відповідач приймає в строкове платне користування майно, а саме: асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, загальною площею 1012 м2, яке обліковується на балансі філії «Сумська ДЕД» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (надалі - балансоутримувач) за адресою: 42004, Сумська обл., м. Ромни, вул. Полтавська, 2, вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою і становить станом на 31.12.2023 703 800,00 грн. без ПДВ (844 560,00 грн. з ПДВ) (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою розміщення автозаправочної станції (АЗС).

Згідно з п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та сплати гарантійного платежу відповідно до умов пункту 2.6. договору, згідно з актом приймання-передачі вказаного майна за вартістю, визначеною незалежною оцінкою.

За умовами п. 3.1. 3.3. договору розмір орендної плати за перший місяць оренди (березень) становить 32000 грн. без ПДВ, 38400 грн. з ПДВ. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць оренди розраховується шляхом коригування орендної плати за попередній місяць оренди на індекс інфляції за попередній місяць. Орендна плата за перший місяць оренди перераховується орендарем не пізніше п`яти робочих днів після підписання Акту приймання-передачі майна в оренду.

Орендна плата за кожен наступний місяць оренди перераховується орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа поточного місяця.

Відповідно до п. 4.2. договору орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату, гарантійний платіж, суму податку на додану вартість, суму відшкодування плати за комунальні та інші послуги (якщо такі надаються), плату за послуги, які надає орендодавець (якщо такі надаються), компенсацію податку на землю та податку на нерухоме майно та надавати орендодавцеві інформацію про перерахування зазначених платежів.

Договір укладено строком на один рік (365 днів), який діє з моменту його підписання обома сторонами по 01 березня 2025 року (п. 10.1. договору).

Відповідно до акту приймання передачі майна від 01.03.2024 перший відповідач в особі балансоутримувача, який діє на підставі довіреності № 0103/1 від 01.03.2024 передав, а другий відповідач прийняв відповідно до умов договору № 01/03/24-2 від 01.03.2024 майданчик асфальтобетонне на щебеневій основі замощення площею 1012,0 м.кв., інвентарний номер 708, за адресою: 42004, Сумська область, м. Ромни, вул. Полтавська, 2.

Прокурор в обґрунтування позовних вимог вказує на те, що оспорюваний договір є удаваним, за своєю юридичною природою є договором оренди частини земельної ділянки, що укладений з порушенням земельного законодавства, оскільки виходячи з приписів ст. 92, 93, 122 Земельного кодексу України постійний користувач не наділений правом розпоряджатися земельною ділянкою, зокрема передавати її в оренду. Земельна ділянка є комунальною власністю Роменської територіальної громади в особі Роменської міської ради. Укладення спірного договору сторонами в порушення установленого порядку та передача земельної ділянки першим відповідачем іншій особі порушує інтереси територіальної громади. Роменська міська рада, як власник землі, захист інтересів держави не здійснює, хоча усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Роменською окружною прокуратурою було спрямовано лист до Роменської міської ради за № 53-4005ВИХ-24 від 12.07.2024 з метою висвітлення виявлених прокурором порушень земельного законодавства, встановлення причин самостійного не вжиття заходів щодо захисту інтересів держави. Відповідно до листа-відповіді від 17.07.2024 № 2.1-23/2479 Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області повідомив прокуратуру, що не вбачає доцільності щодо пред`явлення позовних вимог про визнання договору оренди від 01.03.2024 № 01/03/24-2 недійсним та повернення земельної ділянки користувачу, а також у зв`язку з обмеженим бюджетом громади не має можливості здійснювати представництво Роменської міської ради у суді. Листом від 02.09.2024 за № 53-4867вих-24 відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор повідомив позивача про звернення до суду з позовом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про дотримання прокурором приписів ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України Про прокуратуру при зверненні до суду з позовом в інтересах держави в особі Роменської міської ради Сумської області.

Відповідно до положень ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішньої волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України).

У свою чергу, частиною 1 ст. 235 Цивільного кодексу України встановлено, що удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемним або про визнання його недійсним.

Правова конструкція статті 235 Цивільного кодексу України передбачає, що сторона, звертаючись до суду із відповідним позовом, має довести, для приховання якого саме правочину вчинено спірний правочин; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином. Наведена норма прямо не передбачає недійсності удаваного правочину, однак визначає необхідність застосування до правовідносин, які виникли з цього правочину, норм, що регулюють правочин, який насправді вчинено сторонами.

Оскільки згідно із ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, що суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору оренди майна, а також з`ясування питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший, зокрема оренди землі.

Як вже зазначив суд, 19.02.2024 першим відповідачем проведено електронний аукціон з продажу права оренди майданчику асфальтобетонне на щебеневій основі замощення загальною площею 1012 м.кв. за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Полтавська, 2.

01.03.2024 між відповідачами укладений договір оренди майна № 01/03/24-2 відповідно до умов якого перший відповідач передає, а другий відповідач приймає в строкове платне користування майно, а саме: асфальтобетонне на щебеневій основі замощення, загальною площею 1012 м2, яке обліковується на балансі філії «Сумська ДЕД» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (надалі - балансоутримувач) за адресою: 42004, Сумська обл., м. Ромни, вул. Полтавська, 2, вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою і становить станом на 31.12.2023 703 800,00 грн. без ПДВ (844 560,00 грн. з ПДВ) (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За положеннями ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Якщо договір передбачає передання майна або інші дії, він вважається укладеним з моменту вчинення відповідної дії (ч.ч.1, 2 ст. 640 Цивільного кодексу України).

Статтею 760 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Неспоживною є річ, призначена для неодноразового використання, яка зберігає при цьому свій первісний вигляд протягом тривалого часу (ст. 185 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об`єктом оренди можуть бути, в тому числі нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Аналіз приписів статті 283 К України дозволяє дійти висновку, що орендні правовідносини, які виникають між суб`єктами господарювання, опосередковуються укладенням договору оренди, за яким одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендодавцю) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; об`єктом оренди може бути індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Тверде покриття - це цементобетонне, асфальтобетонне покриття, чорне шосе і чорні гравійні дороги, біле шосе (щебеневе, шлакове, гравійне), бруківки, включаючи булижні (Інструкція щодо заповнення форми звітності №1-вул (річна) "Звіт про дорожньо-мостове господарство" від 01.07.2009 №193, затверджена Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України "Про затвердження форми звітності № 1-вул (річна) "Звіт про дорожньо-мостове господарство").

Майданчик асфальтобетонне покриття на щебеневій основі замощення за адресою: м. Ромни, вул. Полтавська, 2, перебуває на балансі філії «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Сумський облавтодор» з присвоєнням інвентарного номеру 708, що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів від 16.09.2024, інвентарним описом необоротних активів від 01.11.2023.

Ця обставина прокурором не спростована. Зокрема прокурор не подав доказів на підтвердження того, що майданчик за інвентарним номером 708 та Майданчик асфальтобетонне покриття на щебеневій основі замощення є різними об`єктами. Як під час проведення електронного аукціону, так і під час передачі майна в оренду відповідний інвентарний номер, за яким обліковується майданчик, був зазначений першим відповідачем.

Сторонами у договорі визначено вартість об`єкта оренди згідно з експертною оцінкою. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, складеного Приватним підприємством Експертно-оціночною фірмою «Апекс», об`єктом оцінки є не земельна ділянка, а асфальтобетонне на щебеневій основі замощення площею 1012 м.кв., розташоване за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Полтавська, 2.

З урахуванням цих обставин, суд вважає, що об`єкт оренди за оспорюваним договором за своїми ознаками відноситься до індивідуально визначеного майна у розумінні ст. 283 ГК України.

Суд враховує, що тверде асфальтне покриття нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно розташоване, проте на відміну від земельної ділянки, яка є природним об`єктом, тверде асфальтобетонне покриття є окремим, штучно створеним предметом матеріального світу зі своєю метою використання, а отже, таке майно є індивідуально визначеним у розумінні ч. 3 ст. 283 Господарського кодексу України.

У договорі, крім орендної плати, сторони передбачили обов`язок орендаря компенсувати орендодавцю податок на землю (п. 4.2. договору), що свідчить про спрямованість волі сторін на встановлення тих цивільно-правових відносин, що передбачені договором - оренди майна.

Нерозривність об`єкту із земельною ділянкою, на якій він розташований, не може слугувати підставою для визнання удаваним договору оренди такого майна.

Оскільки об`єкт за договором оренди за своїми ознаками є окремим предметом матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки, як наслідок виникає і можливість бути окремим предметом оренди відповідно до положень ч. 3 ст. 283 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки прокурором не доведено факту укладення сторонами удаваного правочину з метою приховання договору оренди земельної ділянки, та відповідно, порушення, у зв`язку з укладенням такого договору, положень Земельного кодексу України.

За цих обставин суд відмовляє у задоволенні позову про визнання недійсним договору оренди майна від 01.03.2024 № 01/03/24-2 та похідної вимоги про зобов`язання Приватного підприємства Ромтрансоіл звільнити частину земельної ділянки площею 1012 кв.м.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. 2, 123, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Відповідно до ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 27.01.2025.

Суддя Д.В. Вдовенко