РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.01.2025Справа № 910/11912/24

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги»
доДержавного підприємства Міністерства оборони України «УКРВІЙСЬКБУД»
простягнення 849 435,01 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Марковська В.В.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/11912/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (далі також - позивач, ТОВ «Київські енергетичні послуги») до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (далі також - відповідач, ДП МОУ «Укрвійськбуд») про стягнення боргу в розмірі 964 973,76 грн, 3% річних в розмірі 13 386,29 грн, інфляційних втрат 26 757,30 грн.

13.11.2024 позивач, на виконання вимог суду подав клопотання про долучення Акту звірки розрахунків та докази надіслання відповідачу.

Крім того, 14.11.2024 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив:

- стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «УКРВІЙСЬКБУД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» суму основного боргу - 809 841,04 грн, 3 % річних - 13 101,01 грн, інфляційну складову боргу - 26 492,96 грн та витрати із сплати судового збору - 10 193,22 грн.

- повернути у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог сплачену суму судового збору в розмірі - 1 868,19 грн.

Враховуючи те, що вимоги позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд задовольнив заяву про зменшення розміру позовних вимог, а спір у справі буде вирішений з урахуванням нової ціни позову 849 435,01 грн, з яких сума основного боргу - 809 841,04 грн, 3 % річних - 13 101,01 грн, інфляційна складова боргу - 26 492,96 грн.

Суд задовольнив клопотання позивача від 13.11.2024 про долучення доказів.

Ухвалою від 14.11.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 23.01.2025.

22.01.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів оплати відповідачем суми основного боргу на суму 459 137,65 грн.

Представник позивача в судовому засіданні 23.01.2025 наполягав на долученні доказів та на задоволенні позовних вимог.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 23.01.2025 не забезпеч, відзив на позов не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наявні в матеріалах справи фактичні дані, строки розгляду спору по суті, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено поважних причин неявки, підстав для відкладення слухання справи немає, наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, а неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 23.01.2025 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), укладення споживачем договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Державне підприємство Міністерства оборони України «УКРВІЙСЬКБУД» (як споживач) в особі Філії « 135 Домобудівельний комбінат» Державного підприємства МО України «УКРВІЙСЬКБУД» шляхом подання Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (як постачальнику) підписаної Заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вх. № 18/4/7/1/29002 від 04.03.2019 приєдналося до умов публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах публічної Комерційної пропозиції «Побутова» (в подальших редакціях - «Колективна побутова», «Колективна побутова ОЗ») постачальника універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» (далі - Комерційна пропозиція).

Публічні Договір та Комерційна пропозиція (всі редакції) розміщено на веб-сайті постачальника.

Відповідачу присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 , а Договір зареєстровано за реквізитами - № 3315121ПУ від 04.03.2019. Датою початку постачання електричної енергії у згаданій Заяві-приєднання визначено 01.02.2019.

Відповідно до абз. 1 п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з абз.1 п. 5.1 Договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією.

Пункт 5.8 Договору визначає, що розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.1 Комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку.

Пунктом 5.2 Комерційної пропозиції встановлено, що рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет». В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

Згідно з п. 5.3 Комерційної пропозиції, у разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Як стверджує позивач, ним формувалися та видавалися рахунки на оплату фактично спожитої електричної енергії відповідно до даних комерційного обліку (інформація про обсяги споживання), які надавалися оператором системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у відповідності до вимог п. 4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IХ, глави 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311. Відповідна інформація підтверджена у додатку № 1 до листа ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» № 48734/3/01/5 від 13.08.2024.

Крім того, на підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії в інтернет-сервісі «Особистий кабінет» сформовано та видано рахунки за розрахункові періоди «грудень 2023 р.» - «червень 2024р.»

Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що за період 01.12.2023 - 30.06.2024 (розрахункові періоди «грудень 2023 р.» - «червень 2024 р.») відповідачу нараховано з урахуванням коригувань 964 973,76 грн, однак споживач не у повному обсязі розрахувався за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві доводів не спростував.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором про постачання електричної енергії.

За ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, позивачем формувалися та видавалися рахунки на оплату фактично спожитої електричної енергії відповідно до даних комерційного обліку (інформація про обсяги споживання), які надавалися оператором системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у відповідності до вимог п. 4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IХ, глави 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311. Відповідна інформація підтверджена у додатку № 1 до листа ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» № 48734/3/01/5 від 13.08.2024.

На підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії в інтернет-сервісі «Особистий кабінет» сформовано та видано рахунки за розрахункові періоди «грудень 2023 р.» - «червень 2024р.»:

- від 12.12.2023 № 3315121/12/1 на суму 206 521,92 грн;

- від 12.01.2024 № 3315121/1/1 на суму 86 647,44 грн;

- від 12.02.2024 № 3315121/2/1 на суму 150 736,08 грн;

- від 12.03.2024 № 3315121/3/1 на суму 127 707,36 грн;

- від 12.04.2024 № 3315121/4/1 на суму 122 506,56 грн;

- від 12.05.2024 № 3315121/5/1 на суму 121 231,44 грн;

- від 12.06.2024 № 3315121/6/1 на суму 177 396,48 грн.

Крім того, на підставі даних, одержаних від оператора системи розподілу про коригування обсягів спожитої відповідачем електричної енергії, нарахування за окремі розрахункові періоди скориговано Позивачем в сторону зменшення, зокрема:

1) рахунком від 19.01.2024 № 3315121/1/1/кор скориговано нарахування за розрахунковий періоди «грудень 2023 р.» на суму -25 320,24 грн;

2) рахунком від 12.02.2024 № 3315121/2/1/кориг скориговано нарахування за розрахунковий період «січень 2024 р.» на суму -686,40 грн;

3) рахунком від 11.07.2024 № 3315121/1/1/коригування скориговано нарахування за розрахунковий період «червень 2024 р.» на суму -1 766,88 грн.

Всі описані вище рахунки підписані відповідачем в інтернет-сервісі «Особистий кабінет». Крім того, у вказаному сервісі підписані акти прийняття-передавання товарної продукції у сумах описаних нарахувань та коригувань.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем за отриману електричну енергію на загальну суму 964 973,76 грн, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

У той же час, 22.01.2025 до суду від позивача надійшли копії довідок про надходження коштів від відповідача на загальну суму 350 703,39 грн після відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Так, господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Однак, слід зауважити, що закриття провадження у справі на підставі Господарського процесуального кодексу України можливе у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина може зумовлювати відмову в позові, а не закриття провадження у справі (така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 13/51-04).

Отже, провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 350 703,39 грн підлягає закриттю за відсутністю предмета спору.

Решта позовних вимог про стягнення боргу в розмірі 459 137,65 грн підлягають задоволенню.

Окрім наведеного розміру заборгованості позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 13 101,01 грн та інфляційні втрати в розмірі 26 492,96 грн.

Факт прострочення відповідачем оплати за отриману електричну енергію підтверджується наявними у матеріалах справи фактичними даними та під час вирішення спору спростований не був.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку оплати та здійснених відповідачем оплат, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 13 101,01 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку оплати та здійснених відповідачем оплат, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 26 492,96 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, зважаючи на зменшення позивачем розміру позовних вимог та враховуючи на закриття провадження в справі в частині, суд вважає за необхідне вирішити питання про повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору у відповідній частині.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 231, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/11912/24 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до Державного підприємства Міністерства оборони України «УКРВІЙСЬКБУД» про стягнення заборгованості в розмірі 350 703,39 грн.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» задовольнити.

3. Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «УКРВІЙСЬКБУД» (03151, м. Київ, вул. Вінницька, 14/39; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31; ) заборгованість в розмірі 459 137,65 грн, 3% річних в розмірі 13 101,01 грн, інфляційні втрати в розмірі 26 492,96 грн та судовий збір в розмірі 5 984,77 грн.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31; ) з Державного бюджету України 6 076,64 грн судового збору, про що після набрання рішенням законної сили постановити відповідну ухвалу.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2025 року.

Суддя Ю.О.Підченко