СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Харків Справа № 905/1007/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О., суддя Стойка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,

представників:

від позивача - Матвійчук М.З. (у режимі відеоконференції);

від відповідача-2 - Олійников С.І. (у режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.2542Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 30.09.2024 (суддя Паляниця Ю.О., повний текст складено 07.10.2024) у справі №905/1007/24

за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк», м.Київ,

до відповідачів:

1. Фермерського господарства «ЛМ», с.Торець Донецької області,

2. ОСОБА_1 , с.Торець Донецької області,

3. ОСОБА_2 , с.Торець Донецької області,

про стягнення 694 536,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк», банк), звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідачів, Фермерського господарства «ЛМ» (далі ФГ «ЛМ», відповідач-1), ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач-2) та ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , відповідач-3) про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 694 536,91 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 500 000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками 194 536,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням ФГ ЛМ (боржник, позичальник) договору №PSMB2022071/579 від 23.02.2022 про відкриття відновлюваної кредитної лінії, внаслідок чого у позичальника утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. Оскільки в забезпечення вказаного кредитного договору між банком та ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 були укладені договори поруки №PSMB2022071/579/2 від 23.02.2022 та №PSMB2022071/579/1 від 23.02.2022, АТ Сенс Банк звернулось до суду з вимогами про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 30.09.2024 у справі №905/1007/24 позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ФГ «ЛМ», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Сенс Банк» суму заборгованості за кредитом 500 000,00 грн., суму заборгованості за відсотками 194 536,91 грн. Стягнуто з ФГ «ЛМ» на користь АТ «Сенс Банк» судовий збір у розмірі 8 334,44 грн.

В основу рішення покладено висновки суду про те, що у ФГ «ЛМ» наявна заборгованість по кредиту 500 000,00 грн. та заборгованість за відсотками 194 536,91 грн. Обов`язок ФГ ЛМ щодо повернення суми кредиту та сплати процентів є солідарним з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Не погодившись із означеним рішенням, ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить:

- скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 30.09.2024 у справі №905/1007/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Сенс Банк» до ФГ "ЛМ", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у повному обсязі;

- відстрочити скаржнику оплату частини судового збору в сумі 5 001,34 грн. до ухвалення судового рішення по справі судом апеляційної інстанції;

- судові витрати покласти на позивача по справі.

В обґрунтуванням апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає наступне:

- судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи (наявність форс-мажорних обставин смерть голови ФГ «ЛМ» ОСОБА_2 , бойові дії на території господарства, замінування полів, евакуація населення);

- справу розглянуто судом за відсутності відповідачів, не повідомлених належним чином про дату, час та місце судового засідання.

До апеляційної скарги додане клопотання про поновлення строку для подання доказів згідно з переліком: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ; фотоматеріали заміновані поля ФГ "ЛМ"; копії договорів оренди землі ФГ "ЛМ"; скріншоти загальновідомих інформаційних джерел.

Клопотання мотивоване тим, що у зв`язку з об`єктивними причинами: смертю сина ОСОБА_2 , зупиненням роботи ФГ "ЛМ" внаслідок бойових дій та замінування полів господарства, евакуацією з місця постійного проживання ОСОБА_1 не була обізнана про наявність судового спору, не брала участі у судових засіданнях та не могла своєчасно надати суду наявні у неї докази.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати частини судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при поданні апеляційної скарги недоліків.

Після отримання через підсистему «Електронний суд» 07.11.2024 від ОСОБА_1 заяви про усунення недоліків (вх.14268), ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2024, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Донецької області від 30.09.2024 у справі №905/1007/24. Встановлено строк по 03.12.2024 (включно) для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги. Призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 17.12.2024 о 09:30год.

Учасники справи правом, наданим ст.263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Істоміної О.А., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 16.12.2024, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О., суддя Стойка О.В.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 17.12.2024 у режимі відеоконференції прийняли участь представники позивача та відповідача-2.

ФГ «ЛМ» (відповідач-1) явку повноважного представника в судове засідання не забезпечило. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялося належним чином - шляхом направлення ухвали від 12.11.2024 на юридичну адресу господарства (відправлення повернуто на адресу суду із відміткою підприємства поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою») та на електронну адресу господарства (усупереч положенням ГПК України господарство не має зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Крім того відповідне повідомлення про призначення судового засідання було опубліковане на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу «Судова влада України» у підрозділі «Повідомлення для учасників судового процесу», розділу «Громадянам».

Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , актовий запис №04 від 19.05.2022 ОСОБА_2 (відповідач-3) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні 17.12.2024 представник відповідача-2 надав пояснення щодо суті розглядуваного спору та доводів апеляційної скарги. Представник відповідача-2 також підтримав додане до апеляційної скарги клопотання про поновлення строку для подання доказів згідно з переліком.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення щодо суті спору, проти задоволення клопотання відповідача-2 про поновлення строку для подання доказів заперечив.

Розглянувши додане до апеляційної скарги клопотання відповідача-2 про поновлення строку для подання доказів, проаналізувавши та приймаючи до уваги наведені відповідачем-2 підстави для поновлення строку, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача-2, поновити строк для подання доказів, доданих до апеляційної скарги.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні, разом з іншим, висловив сумніви щодо договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії, на якому ґрунтуються позовні вимоги, оскільки його оригінал не додано до матеріалів справи.

Враховуючи означені твердження представника відповідача-2, Східний апеляційний господарський суд визнав за необхідне зобов`язати позивача надати для огляду в судовому засіданні оригінал договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2022071/579 від 23.02.2022, копія якого додана до матеріалів позовної заяви.

З огляду на необхідність витребування у позивача оригіналу кредитного договору, з метою повного та всебічного дослідження матеріалів справи в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку про необхідність оголошення перерви в судовому засіданні до 21.01.2025 об 11:30год.

Через підсистему «Електронний суд» 20.01.2025 від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі (вх.866), за змістом яких відповідач-2 зазначив, що жодних платежів ФГ "ЛМ" після 15.05.2022 (після смерті ОСОБА_2 ) не здійснювало; надані позивачем виписки з банківського рахунку підтверджують самостійне зняття банком коштів з рахунку фермерського господарства.

На поштову адресу суду 20.01.2025 від АТ «Сенс Банк» надійшло клопотання (вх.928), за змістом якого позивач просить: долучити для огляду в судовому засіданні оригінал договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2022071/579 від 23.02.2022; після огляду оригіналу доказу та закінчення розгляду справи, повернути оригінал договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2022071/579 від 23.02.2022 представнику АТ «Сенс Банк» - Матвійчуку М.З.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 21.01.2025 представник позивача надав пояснення щодо здійснених розрахунків заборгованості за відсотками. Проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник відповідача-2 пояснив, що після 15.05.2022 (після смерті ОСОБА_2 ) ФГ "ЛМ" жодних платежів за кредитом не здійснювало, банком самостійно було знято кошти з рахунку фермерського господарства. Підтримав вимоги апеляційної скарги.

Судовою колегією оглянуто наданий позивачем оригінал договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2022071/579 від 23.02.2022 та встановлено відповідність наявної в матеріалах справи копії договору (додано до позовної заяви) оригіналу.

ФГ «ЛМ» явку повноважного представника в судове засідання не забезпечило, про наявність поважних причин неявки суд завчасно не повідомило. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялося належним чином - шляхом направлення ухвали від 17.12.2024 на юридичну адресу господарства (відправлення повернуто на адресу суду із відміткою підприємства поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою») та на електронну адресу господарства (усупереч положенням ГПК України господарство не має зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі). Крім того відповідне повідомлення про перерву в судовому засіданні було опубліковане на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу «Судова влада України» у підрозділі «Повідомлення для учасників судового процесу», розділу «Громадянам».

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

23.02.2022 між ФГ ЛМ (позичальник) та Акціонерним товариством Альфа-банк, яке змінило найменування на АТ Сенс Банк (банк; у матеріалах справи наявний протокол №2/2022 від 18.08.2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» щодо зміни найменування) укладено договір №PSMB2022071/579 про відкриття відновлюваної кредитної лінії (далі кредитний договір).

За умовами п.1.1 кредитного договору банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію у національній валюті, що надалі іменується Кредитна лінія, та на підставі відповідних додаткових угод до цього договору та/або заяв на видачу кредитних коштів (траншу) надає позичальнику кредит у порядку і на умовах, визначених цим договором. Позичальник, у свою чергу, зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором.

У цьому договорі терміном відновлювана кредитна лінія позначається кредитна лінія, протягом строку дії якої після повернення наданого позичальнику кредиту або його частини банк здійснює подальше кредитування позичальника у межах її ліміту.

Терміном Кредит позначається загальна сума усіх траншів, що фактично надані позичальнику згідно з цим договором і не повернуті банку.

Терміном Транш позначається частина кредиту, що надана позичальнику згідно з відповідною додатковою угодою до цього договору та/або заявою на видачу кредитних коштів про його надання і не повернута банку.

Пунктом 1.2 договору сторони погодити ліміт кредитної лінії:

1) у період з дати набуття чинності цим договором по 22.09.2022 (включно) 500 000,00 грн.;

2) у період з 23.09.2022 по 22.10.2022 (включно) 416 600,00 грн.;

3) у період з 23.10.2022 по 22.11.2022 (включно) 333 200,00 грн.;

4) у період з 23.11.2022 по 22.12.2022 (включно) 249 800,00 грн.;

5) у період з 23.12.2022 по 22.01.2023 (включно) 166 400,00 грн.;

10) у період з 23.01.2023 по дату закінчення строку дії кредитної лінії (включно) 83 000,00 грн.

Згідно з п.1.3.1 кредитного договору банк нараховує проценти на залишок строкової заборгованості позичальника за кредитною лінією у розмірі, визначеного за формулою: індекс UIRD (3M) (змінена величина) (далі за текстом - індекс UIRD) + 7% річних (фіксована маржа).

Відповідно до п.1.3.2 кредитного договору на день укладання цього договору розмір базової процентної ставки складає 7,76% річних + 7% річних = 14,76% річних, при цьому застосовано розмір індексу UIRD станом на 22.02.2022.

Пунктом 1.3.3 кредитного договору сторони погодили, що базова процентна ставка за цим договором є змінюваною (за типом) та переглядається банком щоквартально 01 квітня, 01 липня, 01 жовтня або у разі, якщо вони припадають на вихідний або неробочий день, наступного банківського дня, виходячи зі значення індексу UIRD станом на останній банківський день, що передує даті розрахунку нової базової процентної ставки, та розміру фіксованої маржі, зазначеного в п.1.3.1 цього договору, протягом всього строку кредитування позичальника.

Розрахунок та перегляд розміру базової процентної ставки здійснюється без укладення окремої додаткової угоди до цього договору (п.1.3.5 кредитного договору).

Строк дії кредитної лінії закінчується 22.02.2023 (п.1.4 кредитного договору).

У день укладання цього договору банк відкриває позичальнику кредитну лінію та позичковий рахунок для обліку кредиту (п.4.1 кредитного договору).

За умовами п.4.2 кредитного договору надання кредиту здійснюється шляхом переказу суми траншу з позичкового рахунку, зазначеного у пункті 12.3 цього договору, на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий у банку. Для цілей цього договору днем надання траншу вважається день списання його суми з позичкового рахунку по реквізитах, визначених згідно з цим пунктом.

Банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання одного траншу, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів, але так, щоб у будь-який момент розмір кредиту не перевищував ліміт кредитної лінії. Максимальний строк дії траншу - до кінця строку дії кредитної лінії, зазначеного у п.1.4 цього договору (пункт 4.3 кредитного договору).

Відповідно до п.6.2 кредитного договору проценти нараховуються щомісячно, при цьому таке нарахування здійснюється не рідше одного разу на місяць, на суму кредиту протягом усього строку користування ним, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році (метод факт/факт). Для цілей визначення періоду для нарахування процентів на суму кожного з траншів день його надання враховується, а день повернення не враховується.

Проценти, нараховані за місяць, позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця у строк з 1-го числа по 5-те число (включно) місяця, наступного за тим, за який вони нараховані (крім процентів, строки сплати яких визначені у наступних абзацах цього пункту) (п.6.3 кредитного договору).

Пунктом 8.1 кредитного договору сторони погодили, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит шляхом повернення кожного траншу у терміни, що визначені у відповідній додатковій угоді /заяві про надання траншу, на підставі якої / яких цей транш наданий, але не пізніше, ніж день закінчення строку дії кредитної лінії. Повернення кредиту або його частини до настання зазначеного терміну вважається достроковим.

Згідно з п.8.3 кредитного договору при зменшенні ліміту кредитної лінії у відповідності з пунктом 1.2 цього договору позичальник, незалежно від того, чи настав термін повернення траншів, визначений згідно з пунктом 8.1 цього договору, зобов`язаний здійснювати часткове повернення кредиту таким чином, щоб він не перевищував:

- станом на 23.09.2022 416 000,00 грн.;

- станом на 23.10.2022 333 200,00 грн.;

- станом на 23.11.2022 249 800,00 грн.;

- станом на 23.12.2022 166 400,00 грн.;

- станом на 23.01.2023 83 000,00 грн.;

- станом на кінець дня 22.02.2023 0,00 грн.

При цьому в першу чергу погашаються транші з терміном повернення, який настає раніше, а якщо таких траншів декілька, то з них в першу чергу погашаються транші, які були надані раніше.

Сума заборгованості за кредитом, що не повернута у будь-який зі строків, зазначених у пункті 8.1 та / або 8.3 цього договору, на наступний банківський день за днем закінчення відповідного строку вважається простроченою.

Якщо день закінчення зазначених вище строків припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до чинного законодавства України, то днем погашення суми фактичної заборгованості за кредитом є перший банківський день, що слідує за таким днем.

Договір №PSMB2022071/579 від 23.02.2022 та додатки до нього (№1 «Документи про фінансовий стан і діяльність позичальника»; №2 «Заява про видачу кредитних коштів (траншу)»; №3 «Довідка про чисті кредитові обороти на рахунках у банках») підписані позичальником та банком, а також скріплені печатками сторін.

До матеріалів справи надано заяву про видачу кредитних коштів (траншу) від 23.02.2022, відповідно до якої ФГ «ЛМ» у рамках відновлювальної кредитної лінії згідно договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2022071/579 від 23.02.2022 просило надати кредитні кошти (транш) у розмірі 500 000,00 грн., термін повернення 22.02.2023 (з урахуванням зниження ліміту кредитної лінії згідно п.8.3 договору).

Також позивачем до матеріалів справи долучено рішення власника ФГ «ЛМ» від 23.02.2022 про затвердження договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2022071/579 від 23.02.2022

В якості забезпечення зобов`язань ФГ «ЛМ» за кредитним договором, 23.02.2022 між ОСОБА_1 (поручитель), ОСОБА_2 (поручитель) та Акціонерним товариством Альфа-банк, яке змінило найменування на АТ Сенс Банк (кредитор), були укладені договори поруки №PSMB2022071/579/2 та №PSMB2022071/579/1.

За умовами п.1.1 означених договорів поручитель поручається за виконання ФГ ЛМ (боржник) зобов`язання, що виникло на підставі договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2022071/579, укладеного між банком та боржником 23.02.2022, з урахуванням усіх додаткових угод до нього, що укладені на дату набуття чинності цим договором або будуть укладені у майбутньому, відповідно до якого боржник повинен виконати наступні обов`язки:

- повернути банку частину наданого на підставі основного договору кредиту таким чином, щоб кредит не перевищував станом на дату укладення цього договору 500 000,00 грн., станом на 23.09.2022 416 600,00 грн.; станом на 23.10.2022 333 200,00 грн.; станом на 23.11.2022 249 800,00 грн.; станом на 23.12.2022 166 400,00 грн.; станом на 23.01.2023 83 000,00 грн.; станом на кінець дня 22.02.2023 0,00 грн.

При цьому кожен з траншів, шляхом надання яких наданий кредит, повинен бути повернутий у строк, визначений у заяві, на підставі якої цей транш надано, але не пізніше, ніж у день закінчення строку дії кредитної лінії;

- щомісяця сплачувати банку проценти за користування кредитом, наданим за кредитною лінією у розмірі, який є базовою процентною ставкою та обчислюється за формулою: індекс UIRD (3M) (змінена величина) (далі за текстом - індекс UIRD) + 7% річних (фіксована маржа), із урахуванням компенсаційної процентної ставки, яка обчислюється згідно основного договору та застосовується за кредитом до дати його погашення за умови вчасного та у повному обсязі виконання боржником своїх зобов`язань за основним договором, або у будь-якому іншому (більшому або меншому) розмірі, якщо такий буде встановлений шляхом зміни основного договору, у строк, визначений в основному договорі, максимальний можливий розмір процентної ставки за користування кредитом - 30% річних, або у будь-якому іншому (більшому або меншому) розмірі, якщо такий буде встановлений шляхом зміни основного договору, у строк, визначений в основному договорі;

- сплачувати банку комісію у строки і розмірі, визначені в основному договорі;

- у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, достроково (до настання термінів або строків повернення / сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із основного договору;

- сплатити банку неустойку, пеню, штрафні санкції та понад суму неустойки, пені, штрафних санкцій відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за основним договором;

- сплачувати банку проценти від простроченої суми кредиту (його частини), наданого за кредитною лінією, у розмірі, який є базовою процентною ставкою та обчислюється за формулою: індекс UIRD (3M) (змінена величина) + 7% річних (фіксована маржа), а для прострочення, яке складає не більше 15 календарних днів, із урахуванням компенсаційної процентної ставки, яка обчислюється згідно основного договору, максимальний можливий розмір процентів від простроченої суми кредиту - 30% річних, або у будь-якому іншому (більшому або меншому) розмірі, якщо такий буде встановлений шляхом зміни основного договору, у строк, визначений в основному договорі.

Пунктом 3.1 договорів поруки визначено, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов`язків, передбачених пунктом 1.1 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Згідно з п.3.2 договорів поруки передбачена пунктом 3.1 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустив повне або часткове невиконання обов`язків у встановлені основним договором та / або чинним законодавством України строки, зазначених у пункті 1.1 цього договору.

Договір складний у двох примірниках, які є оригіналами, по одному для кожної із сторін та набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань боржника за основним договором. Порука за цим договором припиняється через 3 роки з дня настання строку (терміну) повного виконання зобов`язань боржника за основним договором (п.5.2 договорів поруки).

Означені договори поруки підписані сторонами без зауважень та заперечень.

Як убачається з наявної в матеріалах справи виписки з особового рахунку ФГ ЛМ, 23.02.2022 банк надав позичальнику кредитні кошти у загальному розмірі 500 000,00 грн. шляхом їх перерахування на поточних рахунок позичальника, відкритий в АТ Сенс Банк № НОМЕР_2 .

Факт отримання означених грошових коштів ОСОБА_1 (апелянтом) не заперечується.

Невиконання ФГ ЛМ взятих на себе зобов`язань у частині своєчасної сплати платежів у рахунок погашення кредиту стало підставою звернення АТ Сенс Банк з розглядуваним позовом до суду.

Судова колегія враховує наступне.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом (Кредит) і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Частиною 1 ст.1048 ЦК України унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України врегульовано, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 541 ЦК України врегульовано, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України).

Положеннями ст.553 ЦК України врегульовано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч.1). Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ч.2). Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ч.3).

Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, визначені ст.554 ЦК України.

Так, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2).

Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.3).

Статями 525, 526 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст.193 ГК України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У силу приписів ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як убачається з виписок АТ Сенс Банк з особового рахунку позичальника (ФГ «ЛМ») та наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 07.05.2024 за відповідачем-1 обліковується заборгованість по кредиту в розмірі 500 000,00 грн.

ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих у контексті норм ГПК України доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості по кредиту перед АТ Сенс Банк в означеному розмірі. Апеляційна скарга не містить жодних заперечень щодо наявності спірної заборгованості.

Разом з тим, за розрахунками банку, з якими погодився Господарський суд Донецької області, заборгованість ФГ «ЛМ» за відсотками за період з 01.04.2022 по 06.05.2024 становить 194 536,91 грн.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить заперечень щодо здійсненого банком розрахунку відсотків за користування кредитом.

У силу приписів ч.ч.1, 4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Водночас, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене нижче за текстом постанови, Східний апеляційний господарський суд визнав за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч.1 ст.1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч.1 ст.1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, встановлені ст.625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч.2 ст.625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.

З огляду на наведене, Східний апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача про те, що він має право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Враховуючи вищевикладене, а також погоджені сторонами умови кредитного договору, закінчення строку кредитної лінії 22.02.2023 (п.1.4 кредитного договору), право АТ Сенс Банк на здійснення нарахування відсотків за користування кредитом припинилося 23.02.2023.

Здійснивши власний розрахунок відсотків за користування кредитом, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 71 500,32 грн., а саме за період з 01.04.2022 по 22.02.2023 (за користування кредитом у межах строку кредитування).

Відсотків річних на підставі ст.625 ЦК України за змістом позовної заяви банком не заявлено.

Господарський суд Донецької області не врахував вищевикладені висновки щодо відсутності у кредитодавця права нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування.

Відтак, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність простроченого зобов`язання ФГ «ЛМ» перед АТ «Сенс Банк» щодо сплати заборгованості за кредитом в розмірі 500 000,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 71 500,32 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, Господарський суд Донецької області зазначив, що обов`язок ФГ ЛМ щодо повернення суми кредиту та сплати процентів є солідарним з Турчан Лідією Михайлівною та ОСОБА_2 . Як результат, місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги АТ Сенс Банк до ФГ ЛМ, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення.

До матеріалів справи надано Відповідь №715125 від 31.07.2024 з Єдиного демографічного реєстру, в якому міститься інформація щодо фізичної особи ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 . Дата реєстрації 17.02.2020. Дата зняття з реєстрації 19.05.2022(а.с.97).

Вказана інформація також підтверджується доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 та вбачається з доданого до апеляційної скарги свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до дати звернення АТ «Сенс Банк» з розглядуваним позовом до суду (дата звернення 24.07.2024).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У ч.1 ст.44 ГПК України визначено, що всі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Згідно з ч.1 ст.42 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч.1 ст.45 ГПК України).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.55 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст.52 ГПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам господарського судочинства. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №473/1433/18, у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №904/3867/21, від 27.09.2022 у справі №904/3864/21.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 у справі №9901/152/18, від 30.05.2018 у справі №9901/497/18, у постанові Верховного Суду від 13.06.2024 у справі №910/848/24.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст.25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_2 , підлягало закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Суд першої інстанції не надав оцінку інформації з Єдиного державного демографічного реєстру від 31.07.2024 і не встановив всі обставини справи, що мають значення для справи щодо смерті фізичної особи ОСОБА_2 (відповідача-3 у справі).

Судова колегія відхиляє доводи апелянта про наявність форс-мажорних обставин, які мали прояв у тому, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та введення воєнного стану, а також враховуючи розташування сільськогосподарських угідь ФГ «ЛМ» на території Краматорського району Донецької області, які неодноразово обстрілювались з різного роду артилерійських та реактивних систем, господарство було позбавлене можливості вести будь-яку діяльність протягом 2022-2024 років.

У контексті положень ст.ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також п.3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України №44(5) від 18.12.2014) єдиним документом, що засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), є сертифікат Торгово-промислової палати України (ТПП України) чи уповноваженої нею регіональної ТПП.

Судова колегія звертає увагу, що до матеріалів справи не надано сертифікату ТПП України як доказу, який би підтвердив наявність саме у ФГ «ЛМ» форс-мажорних обставин, що стали причиною неможливості виконання зобов`язань за кредитним договором.

Більше того, у силу приписів ч.1 ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання (а не від виконання зобов`язання як такого), якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

В обґрунтуванням апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що на підтвердження своїх вимог представником банку надано суду першої інстанції ніким не засвідчені ксерокопії документів - Договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2022071/579, договорів поруки №PSMB2022071/579/2 та №PSMB2022071/579/1. На переконання апелянта, ці документи не відповідають вимогам, що ставляться для доказів статтями 91, 96 ГПК України. Скаржник зауважує, що докази того, що вказані документи є копією угод, укладених між АТ "Сенс Банк" та ФГ "ЛМ", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у матеріалах справи відсутні.

Надаючи оцінку означеним доводам скаржника, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Позовна заява АТ «Сенс Банк» подана до суду першої інстанції за допомогою підсистеми "Електронний суд", отже, додатки до позовної заяви надані до суду першої інстанції в електронному вигляді.

Статтею 91 ГПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.2).

Учасники справи мають право подавати письмові докази у вигляді документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом (ч.3).

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4).

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5).

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6).

Пунктом 3 Положення "Про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи", затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021, визначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Згідно з п.п.25-28 Положення документи (у тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд", якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням. Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються. Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду. Дата та час підписання документа в Електронному суді, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.

Отже, документи, які надаються до суду за допомогою підсистеми "Електронний суд", підписуються кваліфікованим електронним підписом особи, що надсилає такі документи до суду, із збереженнями дати та часу підпису.

Позовна заява АТ «Сенс Банк» подана до суду першої інстанції за підписом представника Матвійчук М.З. та додатки до позовної заяви скріплені його кваліфікованим електронним підписом, тобто відповідно до вимог чинного законодавства.

На виконання ч.5 ст.91 ГПК України позивачем за змістом позовної заяви зазначено, що оригінали письмових доказів знаходяться у АТ «Сенс Банк».

Крім того у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 17.12.2024 представник відповідача-2 висловлював сумніви виключно щодо договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії, щодо інших доданих до позовної заяви документів, зокрема договорів поруки, сумнівів висловлено не було.

На виконання вимог ухвали суду від 17.12.2024, позивач надав для огляду у судовому засіданні оригінал договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії №PSMB2022071/579 від 23.02.2022. У судовому засіданні 21.01.2025 судовою колегією оглянуто наданий позивачем оригінал договору та встановлено відповідність наявної в матеріалах справи копії договору (додано до позовної заяви) оригіналу.

Відтак, за висновками судової колегії, докази, долучені до позовної заяви, є належними, допустимим та достовірними.

ОСОБА_1 за змістом апеляційної скарги, разом з іншим, акцентує увагу на тому, що позивачем не надано належних доказів направлення позовної заяви відповідачам (документи не направлені рекомендованим листом, вони не містять жодного номеру поштового відправлення).

Судова колегія звертає увагу, що позивачем в якості доказів направлення копії позовної заяви відповідачам надано Список «№1/22.07.2024 ОСОБА_3 » згрупованих відправлень Укрпошта Стандарт (містить, зокрема, підпис працівника відділення поштового зв`язку та поштовий штемпель), фіскальний чек на оплату послуг Укрпошта від 22.07.2024, описи вкладення у листи (містять, зокрема, підписи працівника відділення поштового зв`язку та поштові штемпелі) (а.с.88-89зворот).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

У силу приписів ч.7 ст.42 ГПК України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відтак, за висновками судової колегії, позивачем надано належні докази направлення копії позовної заяви іншим учасникам справи (листом з описом вкладення).

Апелянт зауважує про те, що банком не надано належних доказів направлення вимоги про усунення порушень; надання списку згрупованих відправлень Укрпошта №2/14.05.2024 суперечить п.11.10 договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії, оскільки не надано опис вкладення та відсутній номер поштового відправлення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у якості доказів направлення вимоги про усунення порушень №2/05 від 06.05.2024 (а.с.86) на адресу ФГ «ЛМ», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 банком надано Список Укрпошти «№2/14.05.2024 ОСОБА_3 » згрупованих відправлень «рекомендований лист» та фіскальний чек (а.с.87).

За умовами п.11.10 договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії, на який посилається апелянт, будь-які повідомлення, попередження та інший обмін інформацією між сторонами, що стосуються цього договору, незалежно від того, передбачені вони цим договором чи ні, мають юридичну силу, якщо вони викладені письмово і направлені іншій стороні на її поштову адресу рекомендованим або цінним листом (телеграмою) або доведені до відома іншої особи кур`єром під розписку…, або направлені позичальнику банком за допомогою системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк» (за умов, якщо позичальника підключено до вказаної системи), або направлені засобами комунікаційного зв`язку (смс-повідомлення, Telegram, Viber, електронна пошта тощо). Поштовою адресою кожної зі сторін вважається юридична адреса (адреса місцезнаходження), зазначена в п.12 цього договору або письмово повідомлена нею іншій стороні відповідно до п.11.5 цього договору.

Відтак, відправлення вимоги про усунення порушень рекомендованим листом цілком узгоджується з умовами п.11.10 договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Крім того, у пункті 3 Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/20002 справа №1-2/2002 встановлено, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб`єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Положення ч.2 ст.124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Подібна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №365/762/17, від 19.05.2021 у справі №496/818/19, від 27.02.2023 у справі №517/445/19, від 18.08.2023 у справі №521/15127/19, від 12.06.2024 у справі №501/3550/22.

ОСОБА_1 стверджує про безпідставність висновків суду першої інстанції про належне повідомлення ФГ «ЛМ», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі №905/1007/24 та розгляд означеної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Водночас, судова колегія звертає увагу, що апеляційна скарга подана безпосередньо ОСОБА_1 . Остання не наділена повноваженнями представляти інтереси ФГ «ЛМ» та померлого ОСОБА_2 , відтак судова колегія не надає оцінку доводам скаржника про неналежне повідомлення Господарським судом Донецької області відповідачів-1, 3 про розгляд справи №905/1007/24.

Щодо повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про розгляд справи №905/1007/24 Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Донецької області від 30.07.2024 про відкриття провадження у справі №905/1007/24 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з огляду на відсутність зареєстрованого в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі електронного кабінету) на адресу місцезнаходження відповідача-2, наявну в Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: АДРЕСА_2 (відповідь №715115 від 31.07.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру наявна в матеріалах справи (т.1 а.с.98). Означена адреса відображена в паспорті ОСОБА_1 як зареєстроване місце проживання і саме цю адресу зазначає ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Однак, поштове відправлення повернуто відділенням поштового зв`язку на адресу суду із позначкою адресат відсутній за вказаною адресою (т.1 а.с.106).

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, від 11.06.2024 у справі №922/1988/23).

Судова колегія звертає увагу, що сам апелянт підтверджує, що ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із загрозами своєму життю та здоров`ю була вимушена евакуюватися до родичів з місця постійного проживання, з огляду на що ОСОБА_1 з червня 2022 року не проживала за адресою своєї реєстрації.

При цьому доказів реєстрації ОСОБА_1 за іншою адресою як вимушено переміщеної особи, як і доказів повідомлення суду іншої адреси, ніж адреса реєстрації, матеріали справи не містять.

Крім того судом першої інстанції здійснено направлення ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу відповідача-2, наявну в матеріалах справи (т.1 а.с.96), а також судом першої інстанції вчинялись дії, направлені на встановлення телефонного зв`язку з відповідачем-2 (телефонограма б/н від 02.08.2024 наявна в матеріалах справи), проте був відсутній зв`язок.

Разом з іншим, з метою повідомлення відповідача-2 про розгляд справи Господарським судом Донецької області на офіційному веб-порталі Судова влада України у розділі Повідомлення для учасників судового процесу було опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі №905/1007/24 (т.1 а.с.101).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції вчинено всі можливі дії з метою повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та створено всі необхідні умови для реалізації нею своїх процесуальних прав.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду першої інстанції, що переглядається, підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_2 із закриттям провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, а також у частині солідарного стягнення з ФГ ЛМ та ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» 123 036,59 грн. заборгованості за відсотками із прийняттям у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями ст.129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а також те, що причиною виникнення спору є порушення відповідачами грошових зобов`язань, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про покладення на позивача та відповідачів-1, 2 судового збору за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У порядку ст.129 ГПК України витрати ОСОБА_1 , понесені нею у зв`язку із поданням апеляційної скарги, підлягають розподілу між апелянтом та позивачем пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.129, 231, 269, 270, 273, 275, 277, 278, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Донецької області від 30.09.2024 у справі №905/1007/24 скасувати в частині задоволених позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_2 , а також у частині солідарного стягнення з Фермерського господарства ЛМ та ОСОБА_1 123 036,59 грн. заборгованості за відсотками.

Прийняти в цій частині нове рішення.

В іншій частині рішення Господарського суду Донецької області від 30.09.2024 у справі №905/1007/24 залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Провадження у справі №905/1007/24 у частині позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_2 закрити.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до Фермерського господарства ЛМ та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Фермерського господарства ЛМ (84170, Донецька область, Слов`янський р-н, с.Торець, вул.Зелена, буд.48, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Сенс Банк (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100, ) суму заборгованості за кредитом 500 000,00 грн., суму заборгованості за відсотками 71 500,32 грн.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до Фермерського господарства ЛМ та ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Фермерського господарства ЛМ (84170, Донецька область, Слов`янський р-н, с.Торець, вул.Зелена, буд.48, ) на користь Акціонерного товариства Сенс Банк (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100, ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 429,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Сенс Банк (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100, ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3 429,00 грн.».

Стягнути з Акціонерного товариства Сенс Банк (03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 214,66 грн.

Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.01.2025.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.В. Стойка