ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2025 р. м. Київ Справа № 911/3004/24

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»

до фізичної особи-підприємця Морозова Миколи Миколайовича

про стягнення 54 750, 00 грн

Без виклику учасників справи;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Морозова Миколи Миколайовича про стягнення 54 750, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору позики № 6602 від 07.03.2024 в частині повернення коштів. У зв`язку із чим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 54 750, 00 грн основного боргу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.11.2024 у справі № 911/3004/24 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишено без руху.

21.11.2024 від позивача надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2024.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/3004/24. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу та позивачам строк для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частин 5, 11 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що фізична особа-підприємець Морозов Микола Миколайович, відповідно до відомостей про наявність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС, станом на дату відкриття провадження у справі не мав зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву та з урахуванням того, що станом на дату відкриття провадження у справі у відповідача був відсутній зареєстрований електронний кабінет в окремій підсистемі «Електронного суду» ЄСІТС, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.11.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Щаслива, буд. 13, с. Березенщина, Фастівський р-н, Київська обл., 08617.

Однак зазначене поштове відправлення повернулось на адресу Господарського суду Київської області 26.12.2024 із відміткою працівника поштової установи на довідці про причини повернення/досилання (Ф.20) «адресат відсутній за вказаною адресою».

З огляду на зазначене, судом було повторно направлено ухвалу Господарського суду Київської області про відкриття провадження по справі адресу-місцезнаходження відповідача, проте поштове відправлення також повернулось на адресу Господарського суду Київської області з відміткою працівника поштовою установи «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день отримання судом повідомлення про відсутність особи за адресою місцезнаходження, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

З урахуванням зазначеного вище, Господарський суд Київської області зазначає, що судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи судом, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву.

Судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 25.11.2024 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

07.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» (далі - позикодавець, товариство) та фізичною особою-підприємцем Морозовим Миколою Миколайовичем (далі - позичальник, відповідач) укладено договір позики № 6602 (далі - договір позики) шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», за змістом п. 2.1 якого позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) на умовах повернення, строковості та оплачуваності, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму, грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти за користування позикою та всі інші платежі відповідно до умов цього договору.

У пункті 2.2. договору позики сторонами погоджено наступні параметри позики: тип позики: довгострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької та/або незалежної професійної діяльності. Ця позика не є споживчим кредитом; сума позики: 25 000, 00 грн; строк позики: загальний строк - до 06.05.2024 (60 днів); строк позики складається з розрахункових періодів, визначених графіком обов`язкових платежів, що є невід`ємною частиною цього договору; дата надання позики: 07.03.2024; дата повернення позики: 06.05.2024.

Умовами пункту 2.3 договору позики визначені процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики, зокрема:

2.3.1. Акційна процентна ставка, фіксована: 0,8 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання відповідачем умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до пункту 3.1.1 цього договору.

2.3.2. Базова процентна ставка, фіксована: 0,8 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до пункту 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору.

2.3.3. Основна процентна ставка, фіксована: 1,5 % на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору.

Відповідно до п. 2.4 договору позики, позика надається відповідачу в національній валюті України - гривні, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок відповідача, зареєстрований відповідачем для цієї цілі в особистому кабінеті та вказаний у розділі 9 цього договору.

Пунктом 2.6 договору позики передбачено, що розмір процентних ставок, визначених п. 2.3 цього договору є фіксованим та не може бути збільшено позикодавцем в односторонньому порядку.

У пункті 3.1 договору позики сторонами погоджено умови нарахування процентів протягом першого розрахункового періоду: - у разі наявності акційних пропозицій проценти за користування позикою нараховуються на суму позики за акційною процентною ставкою. Позичальник має право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у разі повернення позики протягом строку, визначеного цим договором. Також позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах 3-денного строку після спливу першого розрахункового періоду. У разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою. Відповідне перерахування процентів здійснюється на 4-й день після спливу строку першого розрахункового періоду (підп. 3.1.1); - у разі відсутності акційних пропозицій (акційна процентна ставка відповідає базовій процентній ставці), а також при укладенні додаткової угоди щодо продовження строку позики, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики за базовою процентною ставкою. Застосування акційної процентної ставки є правом, а не обов`язком товариства. У разі відсутності акційних пропозицій значення акційної ставки відповідає значенню базової процентної ставки (підп. 3.1.2).

Згідно з п. 3.2 договору позики, після спливу першого розрахункового періоду в межах всього подальшого строку позики проценти за користування позикою нараховуються на залишок суми від позики за основною процентною ставкою в розмірі, визначеному п. 2.3.3 цього договору, за кожен день користування позикою в межах строку позики.

Пунктом 3.3 договору позики визначено, що першим днем користування позикою вважається день надання позики. Першим днем користування в межах додаткової угоди щодо продовження строку позики є день її укладення. До періоду розрахунку процентів за користування позикою враховується день надання позики та не враховується останній день першого розрахункового періоду.

У пункті 3.4 договору позики сторонами узгоджено, що повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється позичальником у визначений цим договором чи додатковою угодою щодо продовження строку позики строк/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця. У разі дострокового повернення позики позичальник зобов`язаний сплатити фактично нараховані проценти за користування позикою.

Пунктом 3.5 договору позики встановлено, що в разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі ця сума зараховується позикодавцем у наступній черговості: - у першу чергу відшкодовуються витрати позикодавця, пов`язані з одержанням виконання; - у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; - у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відповідно до п. 4.1 договору позики, строк позики може бути продовжено лише шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди у формі та спосіб, у який укладено цей договір позики.

Згідно з п. 5.1 договору позики, позикодавець зобов`язаний, зокрема: - перерахувати на вказані банківські реквізити позичальника суму позики; - прийняти від позичальника зобов`язань за цим договором (у тому числі дострокове як в повному, так і частинами).

Підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 договору позики передбачено, що позикодавець має право з метою захисту своїх прав та інтересів укладати договори про відступлення прав вимоги або іншого договору щодо розпорядження товариством правом вимоги за цим договором (доручення, факторингу, тощо), з будь-якою третьою особою, та передавати персональні дані позичальника таким третім особам, без додаткового повідомлення позичальника про укладення такого договору та/або таку передачу.

Згідно з п. 5.3 договору позики, позичальник зобов`язаний, зокрема повернути позику та сплатити нараховані проценти.

Відповідно до п. 6.1 договору позики, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором позикодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний на вимогу позикодавця сплатити проценти на прострочену позику: в розмірі 12 % від суми позики на 4-й день такого невиконання або неналежного виконання (підп. 6.1.1); - в розмірі 3% від суми позики починаючи з 5-го дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання (підп. 6.1.2).

За змістом п. 9.6 договору позики, припинення дії договору настає внаслідок повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Сплив строку дії договору не звільняє сторін від виконання зобов`язань.

В матеріалах справи наявний додаток № 1 до договору позики, у пункті якого закріплені основні параметр позики, а саме: сума позики: 25 000, 00 грн; строк позики: до 06.05.2024 (60 днів): 1-ий розрахунковий період - до 06.04.2024 (30 днів), 2-ий розрахунковий період - до 06.05.2024 (30 днів); дата надання позики: 07.03.2024; дата повернення позики: 06.05.2024.

Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: - розрахунковий період 1 (30 днів): акційна процентна ставка: 0,8 % на день (за наявності акційних пропозицій); базова процентна ставка: 0,8 на день; - розрахунковий період 2 (30 днів): основна процентна ставка, фіксована: 1,5 % на день.

У пункті 3 додатку № 1 до договору позики закріплено графік обов`язкових платежів за договором позики, а саме: 1-й платіж 06.04.2024: погашення суми позики - 12 500, 00 грн; погашення процентів за користування позикою - 6 000, 00 грн; загальна сума платежу до погашення - 18 500, 00 грн; 2-й платіж 06.05.2024: погашення суми позики - 12 500, 00 грн; погашення процентів за користування позикою - 5 625, 00 грн: загальна сума платежу до погашення - 18 125, 00 грн.

Відповідно до п. 4 додатку № 1 до договору, дані, наведені у вказаному вище графіку, встановлені на припущені, що договір позики залишається дійсним протягом визначеного в ньому стоку позики, та що сторони цього договору виконають свої обов`язки на умовах та в строки, визначені в договорів.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В силу норм статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» врегульовано використання підпису в сфері електронної комерції, відповідно до якої, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з пп. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору.

Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, серед іншого, зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Як вбачається з матеріалів справи, договір позики № 6602 від 07.03.2024 укладений між ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» та відповідачем підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», шляхом обміну електронними повідомленнями. Наявний у матеріалах справи договір містить відмітку про підписання його відповідачем одноразовим ідентифікатором «Електронний підпис одноразовим ідентифікатором b80068 / М.М. Морозов/».

На підтвердження укладення між сторонами договору позики № 6602 від 07.03.2024 шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», позивач долучив до матерів справи довідку ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» про ідентифікацію клієнта Морозова М. М. (РНОКПП НОМЕР_1 ). Відповідно до довідки про ідентифікацію, клієнт Морозов М. М. акцептував договір позики № 6602 від 07.03.2024 одноразовим ідентифікатором, а саме: одноразовий ідентифікатор b80068; час відправлення ідентифікатора 07.03.2024; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор НОМЕР_2.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФОП Морозова М.М. в графі «інформація для здійснення зв`язку» вказано наступний номер телефону відповідача: НОМЕР_2 .

Відповідач не заперечив обставину укладення між ним та ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» договору позики № 6602 від 07.03.2024 шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання ним договору позики електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був направлений відповідачу на його фінансовий номер у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

З огляду на наведене вище, суд зауважує, що відповідач, акцептувавши оферту та підписавши договір позики № 6602 від 07.03.2024 одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», ознайомився з його змістом, зокрема з обов`язком позичальника повернути позику та сплатити проценти за користування позикою в порядку та строки, визначені договором та додатком до нього.

Дослідивши зміст укладеного між ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як було встановлено судом вище та передбачено у пункті 2.2 договору позики, сума позики: 25 000, 00 грн; строк позики: загальний строк - до 06.05.2024 (60 днів); строк позики складається з розрахункових періодів, визначених графіком обов`язкових платежів, що є невід`ємною частиною цього договору; дата надання позики: 07.03.2024; дата повернення позики: 06.05.2024.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія « 24/7», на виконання умов договору позики, перерахувало відповідачу грошові кошти (позику) в сумі 25 000, 00 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 127 від 07.03.2024 із призначенням платежу «надання позики згідно з договором № 6602 від 2024-03-07, без ПДВ», яка наявна в матеріалах справи.

Частинами 1, 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За умовами частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як передбачено ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Отже, за договором позики обов`язку позикодавця (кредитодавця) передати позичальнику грошові кошти кореспондує обов`язок позичальника повернути позикодавцю (кредитодавцю) грошові кошти або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (при наданні позики), а також сплатити проценти, якщо це передбачено договором.

За умовами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом.

Умовами пункту 2.3 договору позики визначені процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики, зокрема: - акційна процентна ставка, фіксована: 0,8 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання відповідачем умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до пункту 3.1.1 цього договору (підп. 2.3.1); - базова процентна ставка, фіксована: 0,8 % на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до пункту 3.1.2 цього договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеної сторонами цього договору (підп. 2.3.2); - основна процентна ставка, фіксована: 1,5 % на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено розділом 3 цього договору (підп. 2.3.3).

У пункті 3.4 договору позики сторонами узгоджено, що повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється позичальником у визначений цим договором чи додатковою угодою щодо продовження строку позики строк/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця. У разі дострокового повернення позики позичальник зобов`язаний сплатити фактично нараховані проценти за користування позикою.

Згідно з п. 5.3 договору позики, позичальник зобов`язаний, зокрема повернути позику та сплатити нараховані проценти.

Відповідно до наявного в матеріалах справи додатку № 1 до договору позики, строк позики: до 06.05.2024 (60 днів): 1-ий розрахунковий період - до 06.04.2024 (30 днів), 2-ий розрахунковий період - до 06.05.2024 (30 днів). Дата надання позики: 07.03.2024. Дата повернення позики: 06.05.2024.

У пункті 3 додатку № 1 до договору позики закріплено графік обов`язкових платежів за договором позики, а саме: 1-й платіж 06.04.2024: погашення суми позики - 12 500, 00 грн; погашення процентів за користування позикою - 6 000, 00 грн; загальна сума платежу до погашення - 18 500, 00 грн; 2-й платіж 06.05.2024: погашення суми позики - 12 500, 00 грн; погашення процентів за користування позикою - 5 625, 00 грн: загальна сума платежу до погашення - 18 125, 00 грн.

Отже, останнім днем для повернення відповідачем позики та сплати процентів за користування позикою, відповідно до графіку обов`язкових платежів та умов договору позики, є 06.05.2024.

Враховуючи все наведене вище у сукупності, суд приходить до висновку, що строк виконання позичальником своїх грошових зобов`язань за договором позики є таким, що настав.

Проте, із наявного в матеріалах розрахунку ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» заборгованості за договором позики станом на 25.09.2024 вбачається, що відповідач, в порушення умов договору позики та узгодженого сторонами графіку обов`язкових платежів, не здійснив жодного платежу на користь ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» в рахунок погашення суми позики та сплати процентів за користування позикою, у зв`язку із чим загальна заборгованість позичальника перед позикодавцем становить 54 750, 00 грн, якої 25 000, 00 грн заборгованості за сумою позики та 29 750, 00 грн заборгованості за процентами.

Доказів повернення позичальником суми позики в розмірі 25 000, 00 грн та сплати процентів за користування позикою в сумі 29 750, 00 в порядку та строки, узгоджені сторонами договору позики, матеріали справи не містять та сторонами до суду не подано.

Разом з цим підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 договору позики передбачено, що позикодавець має право з метою захисту своїх прав та інтересів укладати договори про відступлення прав вимоги або іншого договору щодо розпорядження товариством правом вимоги за цим договором (доручення, факторингу, тощо), з будь-якою третьою особою, та передавати персональні дані позичальника таким третім особам, без додаткового повідомлення позичальника про укладення такого договору та/або таку передачу.

Суд встановив, що 25.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія « 24/7» (далі - клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - фактор, позивач) було укладено договір факторингу № 25-09/2024 (далі - договір факторингу), за змістом п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

В день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно з реєстром боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору, на підставі акта прийому-передачі інформації згідно з реєстром боржників в електронному вигляді (додаток № 5).

Відповідно до п. 1.5 договору факторингу, права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акта прийому-передачі реєстру боржників (додаток № 2).

Згідно з пп. 3.1, 3.2, 3.4 договору факторингу, загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників. Фактор сплачує клієнту 100 % ціни продажу в день підписання акта прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта, вказаний у даному пункті договору. Моментом виконання фактором грошового зобов`язання сторони визначають момент надходження ціни продажу за цим договором на рахунок клієнта, зазначений в п. 3.2 даного договору.

Відповідно до п. 9.2 договору факторингу, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024. Договір вважається укладеним, якщо він підписаний від імені сторін їх повноваженими представниками, а підписи скріплені печатками сторін.

В матеріалах справи наявний Витяг з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 зі змісту якого вбачається наступне: боржник: Морозов Микола Миколайович; договір - № 6602 від 07.03.2024; кількість днів прострочення - 172; сума позики - 25 000, 00 грн; проценти за користування позикою - 17 250, 00 грн; проценти на прострочену позику - 12 500, 00 грн; загальна сума заборгованості - 54 750, 00 грн.

25.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» та позивачем підписано акт приймання-передачі реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 (копія акта наявна в матеріалах справи).

25.09.2024 позивач, на виконання умов договору факторингу, сплатив на користь ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» грошові кошти в загальній сумі 131 028, 70 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 5914 від 25.09.2024 із призначенням платежу «оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 без ПДВ».

Позивачем долучено до позову адресоване відповідачу повідомлення-вимогу по кредитному договору № 6602 та необхідності сплати боргу у розмірі 54 750, 00 грн, а також досудову вимогу за вих. № Х5045 від 18.10.2024, в якій позивач повідомив відповідача про відступлення права вимоги відповідно до умов договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 та просив відповідача сплатити заборгованість за договором позики № 6602 від 07.03.2024 в сумі 54 750, 00 грн. На підтвердження направлення вимоги на адресу відповідача позивач долучив до матеріалів справи службовий чек від 19.10.2024 та список згрупованих відправлень «рекомендований лист».

Проте відповідач відповідь на досудову вимогу не направив, заборгованість за договором позики не погасив.

З урахуванням зазначеного вище, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача заборгованість за договором позики № 6602 від 07.03.2024 у розмірі 54 750, 00 грн.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Дослідивши зміст укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія « 24/7» та позивачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором факторингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Метою договору факторингу може бути як передача факторові права вимоги клієнта до боржника в обмін на надання клієнтові грошових коштів, так і відступлення клієнтом своєї вимоги в забезпечення виконання його зобов`язань перед фактором. Предметом договору факторингу може бути одна або декілька вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2024 між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія « 24/7», на виконання умов договору факторингу, складено акт прийому-передачі реєстру боржників № 1, за яким ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» передало позивачу право вимоги, зокрема до відповідача за договором позики № 6602 від 07.03.2024 в розмірі 54 750, 00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах Витягом з реєстру боржників № 1 до договору факторингу.

25.09.2024 позивач, на виконання умов договору факторингу, сплатив на користь ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» грошові кошти в загальній сумі 131 028, 70 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 5914 від 25.09.2024 із призначенням платежу «оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 без ПДВ».

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведені приписи законодавства, суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу № 25-09/2024 від 25.09.2024 набуло від ТОВ «Фінансова компанія « 24/7» права вимоги до фізичної особи-підприємця Морозова Миколи Миколайовича за договором позики № 6602 від 07.03.2024 на загальну суму 54 750, 00 грн, яка складається із заборгованості за сумою позики в розмірі 25 000, 00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 29 750, 00 грн.

Отже, у позивача як нового кредитора наявне право вимагати від відповідача сплати заборгованості за договором позики у загальному розмірі 54 750, 00 грн, з якої 25 000, 00 грн заборгованості за сумою позики та 29 750, 00 грн заборгованості за відсотками.

Позивачем долучено до позову адресоване відповідачу повідомлення-вимогу по договору позики № 6602 та необхідності сплати боргу у розмірі 54 750, 00 грн, а також досудову вимогу за вих. № Х5045 від 18.10.2024, в якій повідомив відповідача про відступлення права вимоги відповідно до умов договору факторингу та просив відповідача сплатити заборгованість за договором позики № 6602 від 07.03.2024 в сумі 54 750, 00 грн. Проте досудова вимога з боку відповідача залишилась без відповіді та задоволення.

Крім того суд враховує, що вказане вище повідомлення-вимога та досудова вимога містяться серед додатків до позовної заяви, яка направлена на адресу відповідача.

За умовами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

З урахуванням зазначеного вище, суд зазначає, що строк оплати відповідачем на користь позивача заборгованості за договором позики № 6602 від 07.03.2024 в сумі 54 750, 00 грн є таким, що настав.

Проте в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за договором позики № 6602 від 07.03.2024 в сумі 54 750, 00 грн, з якої 25 000, 00 грн заборгованості за сумою позики та 29 750, 00 грн заборгованості за відсотками. Протилежного суду не доведено, доказів сплати зазначеної суми заборгованості до суду не надано.

Суд також зазначає, що матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо переходу до позивача як нового кредитора права вимоги за договором позики № 6602 від 07.03.2024.

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, що ним не спростовано шляхом подання доказів, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених вище правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем, не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 54 750, 00 грн заборгованості за договором позики № 6602 від 07.03.2024, з якої заборгованість за сумою позики складає 25 000, 00 грн та заборгованість за відсотками складає 29 750, 00 грн, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю.

Суд наголошує на тому, що відповідач позовних вимог не оспорив, заборгованість шляхом подання відповідних доказів не спростував, контррозрахунку до суду не подав.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422, 40 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Морозова Миколи Миколайовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, Львівська обл., 79018; ) 25 000, 00 грн заборгованості за сумою позики, 29 750, 00 грн заборгованості за відсотками та 2 422, 40 грн судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.02.2025.

Суддя Л.В. Сокуренко