СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Харків Справа № 922/2923/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,

представників:

прокурор Хряк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх.2798Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.10.2024 (суддя Чистякова І.О., повний текст складено 06.11.2024) у справі №922/2923/24

за позовом Керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі:

1. Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, м.Зміїв Харківської області,

2. Північно-східного офісу Держаудитслужби, м.Харків,

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна", м.Полтава,

2. Комунального підприємства "Зміїв-Сервіс" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, м.Зміїв Харківської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Західний офіс Держаудитслужби, м.Львів,

про визнання недійсними додаткових угод

ВСТАНОВИВ:

Керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави, в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (позивач-1), Північно-східного офісу Держаудитслужби (позивач-2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (відповідач-1, далі ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна"), Комунального підприємства "Зміїв-Сервіс" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (відповідач-2, далі КП "Зміїв-Сервіс"), в якій просить суд визнати недійсними додаткові угоди №1 від 13.07.2021, №2 від 11.08.2021, №3 від 10.09.2021, №4 від 13.10.2021, №5 від 12.10.2021, №6 від 14.12.2021, №8 від 15.02.2022 до Договору про закупівлю №56 від 13.05.2021. Судовий збір просить стягнути з ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна».

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок укладення додаткових угод №1 від 13.07.2021, №2 від 11.08.2021, №3 від 10.09.2021, №4 від 13.10.2021, №5 від 12.11.2021, №6 від 14.12.2021 та №8 від 15.02.2022 до Договору про закупівлю №56 ДК 021:20-9 - Нафта і дистиляти (бензин А-92, дизельне паливо) від 13.05.2021 збільшилася ціна на бензин на 19,4% та на дизельне паливо на 16,3% від первинної ціни, яка була визначена сторонами в п.3.1 вказаного договору, до того ж без належних доказів наявності факту коливання такої ціни на ринку, що суперечить п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та є підставою для визнання вказаних додаткових угод до договору недійсними.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.10.2024 у справі №922/2923/24 відмовлено в задоволенні позову повністю.

В основу рішення покладено висновки суду про те, що, оскільки прокурором не заявлено окремо вимоги про застосування наслідків недійсності правочину у вигляді стягнення грошових коштів, заявлення позовних вимог про визнання недійсними додаткових угод не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача-1, а лише створює преюдиційну обставину та доказ для іншого судового провадження, що суперечить завданням господарського судочинства, а тому є самостійною підставою для відмови в позові. Крім того суд першої інстанції зазначив, що, враховуючи те, що замовником не здійснювалась оплата товару по договору №56 від 13.05.2021 з урахуванням додаткових угод, які є предметом спору у цій справі, відсутнє порушене або оспорюване право позивачів.

Не погодившись із означеним рішенням, Заступник керівника Харківської обласної прокуратури через підсистему «Електронний суд» звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить рішення Господарського суду Харківської області від 28.10.2024 у справі №922/2923/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати просить відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок відповідачів.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає наступне:

- приведення договору у відповідний законодавству стан є належним та ефективним способом захисту. У даному випадку оспорюється лише частина договору, а не сам договір, що, у свою чергу, дозволяє сторонам договору після визнання недійсними відповідних додаткових угод привести правовідносини за цим договором у відповідність до законодавства без окремого рішення суду;

- виконання договору зупинено 24.02.2022, заборгованість КП "Зміїв-Сервіс" перед ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" складає 526 798,00 грн., у зв`язку із цим відсутні підстави для пред`явлення додаткової вимоги у вигляді стягнення грошових коштів;

- місцевим господарським судом необґрунтовано, без дослідження питання подібності та суті правовідносин застосовано висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 26.05.2023 у справі №905/77/21 та у постанові від 02.08.2023 у справі №905/1014/21, які не є подібними розглядуваній справі, у тому числі за предметом позову;

- у справі про визнання додаткових угод недійсними предметом спору є саме дійсність (чи недійсність) вказаних угод, тобто відповідність їх умов вимогам чинного на момент укладення цього договору законодавства. Наслідком такої невідповідності є прийняття судом рішення при визнання додаткових угод недійсними, тобто про їх анулювання як юридичного факту, який мав наслідком виникнення зобов`язання, та перешкоджав належному виконанню договору. Такі позовні вимоги є єдиними, належними та достатніми у спірних правовідносинах;

- порушення законодавства про публічні закупівлі не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення економічних інтересів держави, тобто у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес. Комунальні підприємства створюються органом місцевого самоврядування на основі комунального майна та здійснюють свою діяльність від імені територіальної громади, а всі прибутки, які отримано комунальними підприємствами від своєї діяльності, є власністю територіальної громади, тобто є бюджетними коштами (комунальним майном).

Крім цього прокурор навів аргументи, які, на його думку, є підставою для задоволення позовних вимог (обставини справи, нормативно-правове обґрунтування для визнання оспорюваних додаткових угод до договору недійсними, висновки щодо наведеного).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2024 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2024, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 28.10.2024 у справі №922/2923/24. Встановлено строк по 23.12.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги. Призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 21.01.2025 о 10:00год.

Через підсистему «Електронний суд» 23.12.2024 від КП "Зміїв-Сервіс" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.16336; у межах встановленого судом строку), за змістом прохальної частини якого заявник просить «відмовити у задоволенні позовних вимог заступника керівника Харківської обласної прокуратури».

При цьому за коротким змістом відзиву відповідач-2 зазначає наступне:

- питання правомірності укладення між КП «Зміїв-сервіс» та ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» додаткових угод до договору про закупівлю нафти і дистилятів (бензин А-92, дизельне паливо) №56 від 13.05.2021 на підставі наданих ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» документів (цінових довідок Харківської торгово-промислової палати) уже було предметом розгляду адміністративних судів у справі №520/17523/21;

- відсутні правові підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби та Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області. Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області здійснювався захист інтересів держави у сфері публічних закупівель, а саме, здійснювався моніторинг закупівлі за ідентифікатором (унікальним номером) UA-2021-03-10-003232-a та подальший правовий захист висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-10-003232-a під час його оскарження в суді з боку КП «Зміїв-сервіс» (справа №520/17523/21). Отже, відсутні підстави вважати, що органи Державної аудиторської служби України усвідомлено пасивно не захистили інтереси держави, зокрема шляхом звернення до суду. В органів місцевого самоврядування відсутні повноваження щодо контролю діяльності суб`єктів господарювання в сфері публічних закупівель і/або контролю за використанням суб`єктами господарювання коштів, отриманих від провадження господарської діяльності, під час здійснення публічних закупівель;

- КП «Зміїв-сервіс» отримує кошти не лише з місцевого та/або державного бюджету, але й від провадження господарської діяльності. Кошти, отримані КП «Зміїв-сервіс» від провадження господарської діяльності, не є бюджетними коштами у розумінні Бюджетного кодексу України, але є публічними коштами у розумінні Закону України «Про відкритість використання бюджетних кошів». КП «Зміїв-сервіс» не отримувало коштів з державного бюджету на здійснення оплат за договором №56 від 13.05.2021. За період з 13.05.2021 до 14.09.2024 КП «Зміїв-сервіс» не здійснювало жодної транзакції (перерахування коштів) за рахунок бюджетних коштів на рахунки ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна".

Позивачі-1, 2, відповідач-1 та третя особа правом, наданим ст.263 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).

У судовому засіданні 21.01.2025 прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені.

Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили.

24.12.2024 від Західного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання (вх.16419) про розгляд справи за відсутності представника. При цьому за змістом клопотання третя особа зазначила, що в неї відсутні додаткові докази та інші пояснення, ніж ті, що зазначені у пояснення №130313-15/2472-2024 від 18.10.2024. Третя особа просить апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківського області від 28.10.2024 задовольнити, скасувати означене рішення повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області, Північно-східний офіс Держаудитслужби, ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" та КП "Зміїв-Сервіс" про наявність поважних причин неявки суд завчасно не повідомили. Належне повідомлення останніх про дату, час та місце судового засідання підтверджене матеріалами справи (матеріали справи містять довідки про доставку електронного листа ухвали від 02.12.2024 до електронних кабінетів позивачів-1, 2 та відповідача-2, а також рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу-1).

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Опрацюванням даних, оприлюднених на веб-порталі "Prozorro - публічні закупівлі", Чугуївською окружною прокуратурою встановлено, що КП "Зміїв-сервіс" оголошено закупівлі дизельного палива та бензину марки А-92 (Код за Єдиним закупівельним словником: ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти), очікуваною вартістю 4 347 400,00 грн.

Замовником 10.03.2021 розміщено на вказаному веб-порталі оголошення про проведення відкритих торгів за номером №UA-2021-03-10-003232-a. Строк поставки товару до 31.12.2021.

Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій по тендеру №UA-2021-03-10-003232-a у проведенні закупівлі прийняли участь наступні учасники: Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотий стандарт К"; ТОВ "Татнєфть - АЗС Україна"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Лівайн торг".

За результатом проведення торгів переможцем обрано ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" з остаточною пропозицією 4 177 800,00 грн.

13.05.2021 між ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" (постачальник) та КП "Зміїв-сервіс" (замовник) укладено Договір про закупівлю №56 ДК 021:20-9 - Нафта і дистиляти (Бензин А-92, дизельне паливо) (далі договір).

Відповідно до п.1.1 договору на умовах договору постачальник (переможець процедури закупівлі) зобов`язується у 2021 році поставити та фактично відпустити замовникові товар ДК (021:20-9 - Нафта і дистиляти) (Бензин А-92, дизельне паливо) (далі - товар), по обліковим карткам - талонам через автозаправні станції, які здійснюють відпуск товару по талонах (далі - АЗС), а замовник прийняти у власність цей товар та оплатити.

Кількість товару: бензин А-92 10 000л, дизельне паливо 140 000л (п.1.3 договору).

За умовами п.1.4 договору обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та з урахуванням фактичного обсягу витрат замовника.

Пунктом 3.1 договору погоджено, що загальна сума договору складається із обсягу поставок товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим договором ціни за 1 (літр) товару та становить 4 177 800,00 грн., у тому числі ПДВ 696 300,00 грн. Сума договору може складатися як з власних коштів, так і з коштів місцевого бюджету. Ціна договору визначається з урахуванням Закону України "Про податок на додану вартість". Ціна товару включає сплату податків і зборів, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів та усіх інших витрат. Ціна договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних і рахунках-фактурах, виданих на підставі договору. Ціна з ПДВ бензину А-92 27,18 грн. за літр, дизельного палива 27,9 грн. за літр.

Ціна (сума) цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Сума, визначена договором, є незмінною, окрім випадків, визначених чинним законодавством України та пунктами 11.4 та 11.5 договору (п.3.2 договору).

Згідно з п.3.3 договору зміна ціни за одиницю товару може бути збільшена не більше як на 10 відсотків у разі коливання ціни товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Порядок здійснення оплати погоджено розділом 4 договору.

Ціна вказується в накладних і рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною договору (п.4.1 договору).

Відповідно до п.4.2 договору замовник зобов`язаний провести оплату на підставі рахункуфактури, видаткової накладної, виписаних постачальником у відповідності до погодженого сторонами асортименту, кількості, ціни і вартості товару.

Оплата по договору може проводитись як за власні кошти підприємства, так і за кошти місцевого бюджету (п.4.3 договору).

За умовами п.4.4 договору оплата за товар, який переданий за даним договором, повинна бути здійснена протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дати видаткової накладної. Розрахунки за товар можуть здійснюватися з відстрочкою платежу протягом 60 днів.

Пунктом 6.3.3 договору сторони погодили, що постачальник зобов`язаний у разі збільшення ціни за одиницю товару, менш ніж на 10 відсотків, через коливання ціни такого товару на ринку, надати письмове підтвердження замовнику разом із рахунком-фактурою та видатковою накладною.

Місце поставки товарів: вул. Покровська, 24, м.Зміїв, Харківська область, 63404 (п.5.2 договору).

Згідно з п.10.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного виконання своїх зобов`язань.

За умовами п.11.5.2 договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорів про закупівлю не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального та електричної енергії.

Пунктом 11.7 договору сторони погодили, що у залежності від коливання ціни товару на ринку, сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорів, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін.

Додатковою угодою №1 від 13.07.2021 до договору, у зв`язку із коливанням ціни на нафтопродукти на ринку та на підставі цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №1469/21 від 02.07.2021, сторони дійшли згоди викласти пункт 3.1 договору у наступній редакції: « 3.1. Загальна сума Договору складається із обсягу поставок Товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим Договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 4 177 800,00 грн., у тому числі: ПДВ 696 300,00 грн. Сума договору може складатися як з власних коштів, так і з коштів місцевого бюджету. Ціна Договору визначається з урахуванням Закону України «Про податок на додану вартість». Ціна товару включає сплату податків і зборів, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів та усіх інших витрат. Ціна договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних і рахунках фактурах, виданих на підставі Договору. Ціна з ПДВ бензину А-92 - 28,92 грн. за літр, дизельного палива 28,02 грн. за літр.».

Відповідно до Додаткової угоди №2 від 11.08.2021 до договору, у зв`язку із коливанням ціни на нафтопродукти на ринку та на підставі цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №1732/21 від 03.08.2021, сторони дійшли згоди викласти пункт 3.1 договору в наступній редакції: « 3.1. Загальна сума Договору складається із обсягу поставок Товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим Договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 4 177 800,00 грн., у тому числі: ПДВ 696 300,00 грн. Сума договору може складатися як з власних коштів, так і з коштів місцевого бюджету. Ціна Договору визначається з урахуванням Закону України «Про податок на додану вартість». Ціна товару включає сплату податків і зборів, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів та усіх інших витрат. Ціна договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних і рахунках-фактурах, виданих на підставі Договору. Ціна з ПДВ бензину А-92 29,88 грн. за літр, дизельного палива 28,50 грн. за літр.».

Згідно з Додатковою угодою №3 від 10.09.2021 до договору, у зв`язку із коливанням ціни на нафтопродукти на ринку та на підставі цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2080/21 від 02.09.2021, сторони дійшли згоди викласти пункт 3.1 договору в наступній редакції: « 3.1. Загальна сума Договору складається із обсягу поставок Товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим Договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 4 177 800,00 грн., у тому числі: ПДВ 696 300,00 грн. Сума договору може складатися як з власних коштів, так і з коштів місцевого бюджету. Ціна Договору визначається з урахуванням Закону України «Про податок на додану вартість». Ціна товару включає сплату податків і зборів, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів та усіх інших витрат. Ціна договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних і рахунках-фактурах, виданих на підставі Договору. Ціна з ПДВ бензину А-92 29,10 грн. за літр, дизельного палива 28,08 грн. за літр.».

Додатковою угодою №4 від 13.10.2021 до договору, у зв`язку із коливанням ціни на нафтопродукти на ринку та на підставі копії цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2412/21 від 04.10.2021, сторони дійшли згоди викласти пункт 3.1 договору в наступній редакції: « 3.1. Загальна сума Договору складається із обсягу поставок Товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим Договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 4 177 800,00 грн., у тому числі: ПДВ 696 300,00 грн. Сума договору може складатися як з власних коштів, так і з коштів місцевого бюджету. Ціна Договору визначається з урахуванням Закону України «Про податок на додану вартість». Ціна товару включає сплату податків і зборів, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів та інших витрат. Ціна договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних і рахунках-фактурах, виданих на підставі Договору. Ціна з ПДВ бензину А-92 29,94 грн. за літр, дизельного палива 28,68 грн. за літр.».

Відповідно до Додаткової угоди №5 від 12.11.2021 до договору, у зв`язку із коливанням ціни на нафтопродукти на ринку та на підставі копії цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2730/21 від 02.11.2021, сторони дійшли згоди викласти пункт 3.1 договору в наступній редакції: « 3.1. Загальна сума Договору складається із обсягу поставок Товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим Договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 4 177 800,00 грн., у тому числі: ПДВ 696 300,00 грн. Сума договору може складатися як з власних коштів, так і з коштів місцевого бюджету. Ціна Договору визначається з урахуванням Закону України «Про податок на додану вартість». Ціна товару включає сплату податків і зборів, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів та усіх інших витрат. Ціна договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних і рахунках-фактурах, виданих на підставі Договору. Ціна з ПДВ бензину А-92 31,20 грн. за літр, дизельного палива 30,42 грн. за літр.».

Згідно з Додатковою угодою №6 від 14.12.2021 до договору, у зв`язку із коливанням ціни на нафтопродукти на ринку та на підставі копії інформаційної довідки про рівень роздрібних цін №6365 від 06.12.2021, сторони дійшли згоди викласти пункт 3.1 Договору в наступній редакції: « 3.1. Загальна сума Договору складається із обсягу поставок Товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим Договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 4 177 800,00 грн., у тому числі: ПДВ 696 300,00 грн. Сума договору може складатися як з власних коштів, так і з коштів місцевого бюджету. Ціна Договору визначається з урахуванням Закону України «Про податок на додану вартість». Ціна товару включає сплату податків і зборів, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів та усіх інших витрат. Ціна договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних і рахунках-фактурах, виданих на підставі Договору. Ціна з ПДВ бензину А-92 29,94 грн. за літр, дизельного палива 29, 94 грн. за літр.».

За умовами додаткової угоди №7 від 24.12.2021 відповідно до ч.6 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» сторони домовились продовжити з 01 січня 2022 року дію договору про закупівлю ДК 021:20-9 - Нафта і дистиляти (Бензин А-92, дизельне паливо) №56 від 13.05.2021 на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2022 року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми договору про закупівлю ДК 021:20-9 - Нафта і дистиляти (Бензин А-92, дизельне паливо) №56 від 13.05.2021 до 31.03.2022.

Загальна вартість додаткової угоди становить 835 560,00 грн. з урахуванням ПДВ 139 260,00 грн., що не перевищує 20 відсотків суми договору про закупівлю ДК 021:20-9 - Нафта і дистиляти (Бензин А-92, дизельне паливо) №56 від 13.05.2021 (п.2 додаткової угоди №7).

Додатковою угодою №8 від 15.02.2022 до договору, у зв`язку із коливанням ціни на нафтопродукти на ринку та на підставі копій інформаційних довідок про рівень роздрібних цін №6558 від 09.02.2021 та №6569 від 14.02.2022, сторони дійшли згоди викласти пункт 3.1 договору в наступній редакції: « 3.1. Загальна сума Договору складається із обсягу поставок Товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим Договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 4 177 800,00 грн., у тому числі ПДВ 696 300,00 грн. Сума договору може складатися як з власних коштів, так і з коштів місцевого бюджету. Ціна Договору визначається з урахуванням Закону України «Про податок на додану вартість». Ціна товару включає сплату податків і зборів, витрат на транспортування, страхування, навантаження, розвантаження, сплату митних тарифів та усіх інших витрат. Ціна договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних і рахунках-фактурах, виданих на підставі Договору. Ціна з ПДВ бензину А-92 32,46 грн. за літр, дизельного палива 32,46 грн. за літр.».

За твердженнями прокурора, внаслідок укладення додаткових угод №1, №2, №3, №4, №5, №6 та №8 до договору №56 від 13.05.2021, збільшилася ціна на бензин та дизельне паливо більше ніж на 10% від первинної ціни, яка була визначена сторонами в п.3.1 договору.

Прокурор також наголошує, що постачальником не доведено коливання ціни на бензин А-92 та дизельне паливо належними доказами, не обґрунтовано для замовника пропозиції про підвищення ціни, визначеної в договорі, а також не доведено, чому неможливо було передбачити та врахувати на момент подання постачальником тендерної пропозиції можливі коливання ринкових цін товару.

Відтак, на переконання прокурора, додаткові угоди №1 від 13.07.2021, №2 від 11.08.2021, №3 від 10.09.2021, №4 від 13.10.2021, №5 від 12.11.2021, №6 від 14.12.2021 та №8 від 15.02.2022 укладені з порушенням вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України Про публічні закупівлі, що є підставою для визнання таких додаткових угод недійсними. Означене стало підставою звернення прокурора з розглядуваним позовом до суду.

Судова колегія враховує наступне.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1). Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч.2). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3).

Згідно зі ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5).

За приписами ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про публічні закупівлі» (тут і далі у редакції станом на дату укладення договору про закупівлю) договір про закупівлю є нікчемним у разі: 1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону; 2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону; 3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; 4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Згідно з ч.4 ст.41 названого Закону умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Учасниками справи не оспорюється, що умови договору про закупівлю №56 від 13.05.2021 відповідають тендерній пропозиції.

За умовами п.п.2, 5 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

-збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (п.2);

-погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку (п.5).

Відповідно до вимог ст.632 ЦК України ціна є істотною умовою договору та встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 651 ЦК України врегульовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.189 Господарського кодексу України (далі ГК України) ціна є істотною умовою господарського договору.

У силу приписів ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Пунктом 3.3 договору сторони погодили, що зміна ціни за одиницю товару може бути збільшена не більше як на 10 відсотків у разі коливання ціни товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

За умовами п.п.11.5.2, 11.5.5 договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорів про закупівлю не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального та електричної енергії;

погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку.

Пунктом 11.7 договору сторони погодили, що у залежності від коливання ціни товару на ринку, сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорів, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору №56 від 13.05.2021 сторони погодили поставку бензину А-92 у кількості 10 000л. за ціною 27,18грн./л. та дизельного палива у кількості 140 000л. за ціною 27,90грн./л.

Разом з тим, керуючись п.п.2, 5 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», сторони уклали:

додаткову угоду №1 від 13.07.2021, відповідно до якої визначили наступні ціни: бензину А-92 28,92 грн.; дизельного палива 28,02 грн.;

додаткову угоду №2 від 11.08.2021, відповідно до якої визначили наступні ціни: бензину А-92 29,88 грн.; дизельного палива 28,50 грн.;

додаткову угоду №3 від 10.09.2021, відповідно до якої визначили наступні ціни: бензину А-92 29,10 грн.; дизельного палива 28,08 грн.;

додаткову угоду №4 від 13.10.2021, відповідно до якої визначили наступні ціни: бензину А-92 29,94 грн.; дизельного палива 28,68 грн.;

додаткову угоду №5 від 12.11.2021, відповідно до якої визначили наступні ціни: бензину А-92 31,20 грн.; дизельного палива 30,42 грн.;

додаткову угоду №6 від 14.12.2021, відповідно до якої визначили наступні ціни: бензину А-92 29,94 грн.; дизельного палива 29,94 грн.;

додаткову угоду №8 від 15.02.2022, відповідно до якої визначили наступні ціни: бензину А-92 32,46 грн.; дизельного палива 32,46 грн.

Судова колегія також зауважує, що системний аналіз положень ч.1 ст.525, ст.526, ч.1 ст.651 ЦК України та положень п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.11.2024 у справі №910/19784/23, від 02.07.2024 у справі №910/13579/23, від 29.08.2024 у справі №912/1107/23.

Пункт 2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним.

На підтвердження факту коливання ціни на товар у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.07.2023 у справі №916/944/22.

Правомірність збільшення ціни за одиницю товару та укладення додаткової угоди щодо збільшення ціни товару має залежати від наявності коливання цін на ринку з часу укладення основного договору (попередньої додаткової угоди) до моменту укладення правочину щодо збільшення ціни та за умови документального підтвердження цих обставин (коливання цін). При цьому збільшення ціни має відбуватися за умови доведення пропорційності збільшенню ціни на ринку.

Встановлення обставин коливання ціни в контексті спірних правовідносин має значення для надання об`єктивної оцінки доводам прокурора щодо відсутності або ж наявності достатньої підстави для зміни істотної умови договору - збільшення ціни за одиницю товару внаслідок коливання ціни такого товару на ринку.

Як обґрунтовано зазначає прокурор та вбачається безпосередньо зі змісту самих додаткових угод:

додаткова угода №1 від 13.07.2021 укладена на підставі цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №1469/21 від 02.07.2021;

додаткова угода №2 від 11.08.2021 укладена на підставі цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №1732/21 від 03.08.2021;

додаткова угода №3 від 10.09.2021 укладена на підставі цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2080/21 від 02.09.2021;

додаткова угода №4 від 13.10.2021 укладена на підставі цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2412/21 від 04.10.2021;

додаткова угода №5 від 12.11.2021 укладена на підставі цінової довідки Харківської торгово-промислової палати №2730/21 від 02.11.2021;

додаткова угода №6 від 14.12.2021 укладена на підставі інформаційної довідки про рівень роздрібних цін №6365 від 06.12.2021;

додаткова угода №8 від 15.02.2022 укладена на підставі інформаційних довідок про рівень роздрібних цін №6558 від 09.02.2021 та №6569 від 14.02.2022.

У цінових довідках Харківської торгово-промислової палати вказано інформацію про рівень роздрібних цін бензину А-92 та дизельного палива на ринку м.Харкова та Харківської області станом на одну конкретну дату. У довідках також вказано, що вони носять довідково-інформаційний характер і не враховують умов контрактів, термінів доставки та оплати.

За висновками судової колегії, дані, викладені у названих довідках Харківської торгово-промислової палати, не дають змоги встановити наявність коливання ціни товару на ринку за період з дати укладення договору до дати укладення додаткової угоди №1, та в подальшому у період між датами укладення додаткових угод, оскільки констатують рівень середньозважених цін купівлі-продажу товару на певну дату. Як обгрунтовано зауважує прокурор, у довідках не наведено розрахунків вартості товару в динаміці з відповідною періодичністю та визначенням відсотку коливання, у тому числі відсутнє обґрунтування тенденцій щодо збільшення чи зменшення цін у різні періоди дії договору.

До матеріалів справи додані також інформаційні довідки ТОВ «Консалтингова група «А-95»» про рівень роздрібних цін №6365 від 06.12.2021, №6558 від 09.02.2022 та №6569 від 14.02.2022, в яких зазначено інформацію про рівень роздрібних цін станом на 20.10.2021 та на 11.11.2021 (у довідці №6365), станом на 13.01.2022 та на 09.02.2022 (у довідці №6558), а також станом на 07.02.2022 та на 14.02.2022 (у довідці №6569).

Водночас, судова колегія звертає увагу, що означені довідки також не дають змоги встановити наявність коливання ціни товару на ринку за період між датами укладення відповідних додаткових угод у 2021році.

Відтак, за висновками Східного апеляційного господарського суду, ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» не доведено коливання ціни бензину А-92 та дизельного палива на ринку у контексті п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» та відповідно до умов п.11.5.2 договору, а також не доведено пропорційності збільшення ціни на ринку, як передумови для укладення оспорюваних додаткових угод до договору про закупівлю №56 від 13.05.2021 щодо внесення змін до договору в частині зміни ціни за одиницю товару.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що додатковими угодами №3 від 10.09.2021 та №6 від 14.12.2021 змінено ціну на бензин А-92 та дизельне паливо у бік зменшення відносно попередніх додаткових угод (№2 від 11.08.2021 та №5 від 12.11.2021 відповідно), однак погоджена сторонами в додаткових угодах №3 від 10.09.2021 та №6 від 14.12.2021 ціна була змінена у бік збільшення відносно зазначеної сторонами в договорі ціни бензину А-92 та дизельного палива. Відтак, при укладенні додаткових угод №3 від 10.09.2021 та №6 від 14.12.2021 коливання ціни товару на ринку та пропорційність збільшення ціни на ринку також мали бути підтверджені належними доказами, що не було зроблено сторонами при укладенні спірних додаткових угод.

Судова колегія також зауважує, що ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» не наведено доводів на підтвердження того, що невнесення змін до договору в частині збільшення ціни на бензин А-92 та дизельне паливо за спірний період було б очевидно невигідним та збитковим для товариства.

Судова колегія, разом з іншим, звертає увагу на те, що оспорюваними додатковими угодами збільшено ціну на бензин А-92 на 19,4% від ціни, зазначеної в основному договорі, а на дизельне паливо - на 16,3% від ціни, зазначеної в основному договорі. При цьому перевищення визначеного Законом ліміту збільшення ціни за одиницю товару на 10% від ціни, визначеної в договорі, відносно бензину А-92 відбулося вперше при укладенні додаткової угоди №4 від 13.10.2021, відносно дизельного палива при укладенні додаткової угоди №8 від 15.02.2022.

У постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду висновувала, що зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст.652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст.652 ЦК України та п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. В іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Відтак, погоджене сторонами збільшення ціни на бензин А-92 на 19,4% від ціни, зазначеної в основному договорі, та на дизельне паливо - на 16,3% від ціни, зазначеної в основному договорі, суперечить приписам п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Навіть якщо враховувати умови п.11.7 договору (які суперечать положенням Закону України «Про публічні закупівлі»), яким сторони погодили можливість внесення змін декілька разів у частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладення договору про закупівлю, такі зміни мають вноситися у залежності від коливання ціни товару на ринку, яке (коливання) матеріалами справи не підтверджено, про що судом апеляційної інстанції зроблено висновок вище за текстом постанови.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги необґрунтоване належними та допустимими доказами коливання ціни на ринку та пропорційності збільшення ціни як передумов для укладення додаткових угод, а також сукупне збільшення ціни на бензин А-92 та дизельне паливо на підставі укладених між сторонами додаткових угод більше ніж на 10% від ціни, визначеної в договорі про закупівлю, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про порушення сторонами вимог ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» при укладенні оспорюваних додаткових угод, що, у свою чергу, свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судова колегія звертає увагу, що згідно з прохальною частиною позовної заяви прокурор просить визнати недійсною додаткову угоду №5 від 12.10.2021. У свою чергу, до матеріалів справи додано додаткову угоду №5 від 12.11.2021. Саме про неї йде мова безпосередньо за змістом позовної заяви та в інших наявних у матеріалах справи документах. Відтак, визнанню недійсною підлягає додаткова угода №5 від 12.11.2021.

За змістом відзиву на апеляційну скаргу КП "Зміїв-Сервіс" зауважує про те, що питання правомірності укладення між КП «Зміїв-сервіс» та ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» додаткових угод до договору про закупівлю нафти і дистилятів (бензин А-92, дизельне паливо) №56 від 13.05.2021 на підставі наданих ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» документів (цінових довідок Харківської торгово-промислової палати) уже було предметом розгляду адміністративних судів у справі №520/17523/21 (рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2021, яке залишено без змін постановою Другого адміністративного суду від 22.09.2022 у вказаній справі).

Судова колегія відхиляє означені доводи відповідача-2 з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.7 ст.75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи не є обов`язковою для господарського суду.

З аналізу означених положень вбачається, що преюдиційне значення процесуальним законом надається саме обставинам, які були встановлені судовими рішеннями (у тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №922/3059/16 та від 25.11.2021 у справі №5011-15/10488-2012.

Предметом позовних вимог в адміністративному суді були вимоги про скасування висновку Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-03-10-003232-а, яка проведена Комунальним підприємством Зміїв-сервіс Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області.

Адміністративний суд у межах справи №520/17523/21, розглядаючи спір про скасування висновку Держаудитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-03-10-003232-а, дійшов висновку, що кожне підвищення ціни згідно Договору від 13.05.2021 №56 підтверджено обґрунтовано. Додаткові угоди №1 і № 2 були укладені належним чином; внесені позивачем зміни до Договору не суперечать нормам законодавства.

В рішенні апеляційного адміністративного суду зазначено : «Як вбачається з матеріалів справи, зміни до умов Договору вносились на підставі листів ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» та цінових довідок Харківської ТПП де зазначалась роздрібна ціна на бензини та дизельне пальне. Тому, кожне підвищення ціни згідно Договору від 13.05.2021 № 56 підтверджено обґрунтовано. Всі додаткові угоди були укладені належним чином.»

Отже адміністративними судами було здійснено правову оцінку певним фактам і такі висновки, відповідно до ч.7 ст.75 ГПК України, не є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу 922/2923/24.

Судова колегія звертає увагу на те, що предмет дослідження, об`єм дослідження в справі, що розглядається господарським судом і в справі розглянутої адміністративним судом є також різними. Так адміністративний суд не досліджував підстави укладення додаткових угод №3; №4; №5; №6; №8. Питання недійсності всіх спірних додаткових угод також не розглядалось адміністративним судом. Крім того адміністративний суд лише вказав на наявність двох цінових довідок Харківської торгово-промислової палати №1496/21 від 02.07.2021 та №1732/21 від 03.08.2021без дослідження того наскільки в них відображено коливання цін на ринку пальних матеріалів за певний період та без аналізу пропорційності підвищення ціни в додаткових угодах.

Отже як предмет спору так і об`єм дослідження у справах є різними.

При цьому, здійснюючи оцінку означених документів (довідок) Східний апеляційний господарський суд враховує позицію Верховного Суду про те, що у документах на підтвердження факту коливання ціни на товар має бути відображено діючу ринкову ціну на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення.

Отжтаким чином, здійснені адміністративними судами у межах справи №520/17523/21 висновки є правовою оцінкою, здійсненою за результатами розгляду справи, яка не має наперед встановленої сили для господарського суду під час розгляду позову прокуратури у справі №922/2923/24.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, Господарський суд Харківської області дійшов висновку, що заявлені прокурором вимоги не відповідають ефективному способу захисту права та не поновлять жодного майнового права позивача. При цьому місцевий господарський суд зазначив, що, оскільки прокурором не заявлено окремо вимоги про застосування наслідків недійсності правочину у вигляді стягнення грошових коштів, задоволення позовних вимог про визнання недійсними додаткових угод не призводить до поновлення майнових прав позивача-1, а лише створює преюдиційну обставину та доказ для іншого судового провадження, що суперечить завданням господарського судочинства, а тому є самостійною підставою для відмови в позові.

Надаючи оцінку означеним висновкам суду першої інстанції та викладеним за змістом апеляційної скарги доводам прокурора на їх (висновків) спростування, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч.1 ст.5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є визнання правочину недійсним (п.2 ч.2 ст.16 ЦК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, від 15.09.2020 у справі №469/1044/17.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити. Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду. Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, від 08.02.2022 у справі №209/3085/20.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог з причин обрання прокурором неефективного способу захисту права, з огляду на не заявлення окремо вимоги про застосування наслідків недійсності правочину у вигляді стягнення грошових коштів, Господарським судом Харківської області залишено поза увагою наступне.

Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у переліку засновників (учасників) ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» значиться Публічне акціонерне товариство «Татнєфть» імені В.Д. Шашина, резидентство: Російська Федерація, Місцезнаходження: Російська Федерація, 423450, Республіка Татарстан, м.Альметьєвськ, вул.Леніна, 75, Розмір частки засновника (учасника): 302741899,68 грн. (100%).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» установлено до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи, зокрема, юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація.

У матеріалах справи наявний лист-відповідь КП «Зміїв-сервіс» №340 від 06.05.2024 на запит Чугуївської окружної прокуратури про надання інформації, з якого вбачається наступне. Договір закупівлі не є виконаним. КП «Зміїв-сервіс» має заборгованість перед ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» за поставлений товар за договором у розмірі 526 798,00 грн.

Виконання договору (придбання та оплата товару за договором) було зупинено 24.02.2022. Причинами невиконання договору, у тому числі, є статус ТОВ «Тафнєфть-АЗС-Україна» як юридичної особи, що має власника з Російської Федерації; встановлений мораторій (заборона) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за яким є Російська Федерація або особи, пов`язані з державою-агресором.

При цьому судова колегія зауважує, що з матеріалів справи не вбачається факт здійснення КП «Зміїв-сервіс» оплати по договору №56 від 13.05.2021 з урахуванням додаткових угод, які є предметом оспорювання у розглядуваній справі.

Враховуючи означене, судова колегія погоджується з доводами прокурора про відсутність підстав для застосування реституції у вигляді повернення зайво сплачених постачальнику (відносно основного договору) коштів на підставі додаткових угод, оскільки, з огляду на наявність мораторію, такі кошти не були сплачені (доказів протилежного матеріали справи не містять і учасники справи таких аргументів не наводять). Відтак, вимога про застосування реституції, на необхідності пред`явлення якої наголосив суд першої інстанції, не є такою, що наповнена певним матеріальним змістом.

Оскільки у розглядуваному випадку оспорюються лише додаткові угоди, а не сам договір, то визнання недійсними додаткових угод, якими без належних підстав змінено ціни на товар за договором, дасть змогу привести правовідносини сторін за договором у відповідність до законодавства, що свідчить про належність та ефективність обраного прокурором способу захисту.

В основу висновку про відмову у задоволенні позовних вимог також покладені судження Господарського суду Харківської області про те, що оскільки КП «Зміїв-сервіс» не здійснювало жодної транзакції (перерахування коштів) по договору за рахунок бюджетних коштів на рахунки ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна" (постачальника), відсутнє порушене або оспорюване право позивача, що є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вважаючи означені висновки суду першої інстанції помилковими, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3.1 договору погоджено, що сума договору може складатися як з власних коштів, так і з коштів місцевого бюджету.

Згідно з п.4.3 договору оплата по договору може проводитись як за власні кошти підприємства, так і за кошти місцевого бюджету.

Як зазначено вище за текстом постанови, КП «Зміїв-сервіс» у листі-відповіді №340 від 06.05.2024 на запит Чугуївської окружної прокуратури про надання інформації підтвердило наявність заборгованості перед ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» за поставлений товар за договором у розмірі 526 798,00 грн. При цьому КП «Зміїв-сервіс» окремо зазначило, що готове після зняття мораторію виконати рішення суду щодо стягнення заборгованості (у разі його прийняття) або вирішити питання погашення заборгованості у добровільному порядку шляхом переговорів.

Відтак, за умови зняття мораторію на виконання грошових зобов`язань перед ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна», як юридичною особою, що зареєстрована відповідно до законодавства України та має засновником юридичну особу Російської Федерації, КП «Зміїв-сервіс» буде зобов`язане здійснити погашення заборгованості за рахунок власних коштів підприємства або за кошти місцевого бюджету.

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги КП "Зміїв-Сервіс", разом з іншим, зазначає про те, що відсутні правові підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Північно-східного офісу Держаудитслужби та Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області. Означеним доводам уже була надана належна правова оцінка Господарським судом Харківської області, який з урахуванням положень законодавства та обставин розглядуваної справи вірно виснував, що прокурор має право представляти інтереси держави в особі Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області та Північно-Східного офісу Держаудитслужби.

При цьому судова колегія акцентує увагу, що в силу приписів ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У свою чергу, КП "Зміїв-Сервіс" не подано апеляційної скарги з метою оскарження рішення суду першої інстанції, зокрема, у частині висновків про наявність у розглядуваному випадку підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі позивачів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У цій справі учасникам справи було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судова колегія зазначає, що при ухваленні даної постанови проаналізовані всі постанови Верховного Суду, на які посилаються учасники справи, на предмет релевантності в аспекті спірних правовідносин та враховані правові висновки суду касаційної інстанції, якщо така подібність правовідносин була встановлена.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а переглядуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог. З урахуванням приписів ст.129 ГПК України судовий збір за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладається на відповідачів.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 28.10.2024 у справі №922/2923/24 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області задовольнити.

Визнати недійсними додаткову угоду №1 від 13.07.2021, додаткову угоду №2 від 11.08.2021, додаткову угоду №3 від 10.09.2021, додаткову угоду №4 від 13.10.2021, додаткову угоду №5 від 12.11.2021, додаткову угоду №6 від 14.12.2021, додаткову угоду №8 від 15.02.2022 до Договору про закупівлю №56 від 13.05.2021.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (36010, Полтавська обл., м.Полтава, вул.Половки, буд.62; ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м.Харків, вул.Б.Хмельницького, буд.4; ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 8 478,40 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 12 717,60 грн.

Стягнути з Комунального підприємства "Зміїв-Сервіс" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (63404, Харківська обл., Чугуївський р-н, м.Зміїв, вул.Покровська, буд.24; ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м.Харків, вул.Б.Хмельницького, буд.4; ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 8 478,40 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 12 717,60 грн.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.01.2025.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.В. Стойка