РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2025Справа № 910/12179/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участі секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали справа

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

до Закритого акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ"

про стягнення 1 675 129,05 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Закритого акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ" з вимогою про стягнення заборгованості за фактично спожиту, проте не сплачену електричну енергію у сумі 1 675 129,05 грн., з яких 1 639 882,12 грн. - основна заборгованість, 15 210,34 грн. - 3% річних, 20 036,59 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2024 прийнято справу до провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального провадження, встановлено строк учасникам справи для реалізації процесуальних прав.

23.10.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на відсутність можливості виконати умови договору, внаслідок невиконання фактичними споживачами електричної енергії укладених з відповідачем договорів.

28.10.2024 позивач подав суду відповідь на відзив, в якій заперечував проти викладених відповідачем у відзиві обставинах.

Правом на подачу заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався.

У судовому засіданні 10.12.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 14.01.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2018 між позивачем (постачальником та відповідачем (споживачем) був укладений договір № 10917017ПУ про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції "Колективна Побутова". При цьому ЗАТ "Українська Будівельна Компанія" було присвоєно особовий рахунок № 10917017.

Вказаний договір є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

У договорі, що розглядається, сторони домовились, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору). Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору. Ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7 договору).

Згідно з п. 5.8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції (п. 5.10).

Відповідно до розділу 5 комерційної пропозиції "Колективна Побутова постачальника універсальних послуг" розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк, вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку.

Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з дати погодження споживачем заяви-приєднання (п. 13.1 договору).

У комерційній пропозиції, що є невід`ємною частиною договору, сторони погодили тариф електроенергії та розмір штрафних санкцій у разі неналежного виконання споживачем своїх зобов`язань за договором. Також було погоджено, що для споживачів, у яких є чинний договір про постачання електричної енергії, постачання електричної енергії на умовах цієї комерційної пропозиції здійснюється за збігом 20-ти денного терміну з моменту її публікації. Для інших споживачів договір набирає чинності з наступного дня після подання споживачем заяви-приєднання, в якій вказано про обрання комерційної пропозиції "Колективна побутова".

Відповідно до ч. 1, 2 статті 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Судом встановлено, що позивач протягом січня 2024, березня - серпня 2024 року надав відповідачу послуги з постачання електричної енергії на загальну суму 2 726 581,56 грн., що підтверджується листом ДТЕК Київські Електромережі № 53699/3/01/5 від 04.09.2024, рахунками №№ 10917017/1/1 від 25.01.2024, 10917017/3/1 від 27.03.2024, 10917017/4/1 від 30.04.2024, 10917017/5/1 від 30.05.2024, 10917017/6/1 від 05.07.2024, 10917017/7/1 від 06.08.2024, 10917017/8/1 від 03.09.2024.

Проте, відповідач свої зобов`язання виконав неналежним чином, вартість електричної енергії сплатив частково на суму 1 086 699,44 грн., про що свідчить банківська виписка з рахунку позивача.

Всупереч ст. 74 ГПК України доказів повної оплати за договором суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності доказів повної за одержану електричну енергію з огляду на те, що строк оплати є таким, що настав, вимоги про стягнення 1 639 882,12 (2 726 581,56-1 086 699,44) грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на відсутність можливості виконати умови договору, внаслідок невиконання фактичними споживачами електричної енергії укладених з відповідачем договорів є безпідставними, оскільки невиконання зобов`язань його контрагентів за договорами не звільняють його від обов`язків оплачувати одержану електричну енергію за спірним договором.

Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 15 210,34 грн. 3% річних та 20 036,59 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 15 210,34 грн. 3% річних та 20 036,59 грн. інфляційних втрат, судом задовольняються вказані вимоги в межах поданого розрахунку, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із Закритого акціонерного товариства "Українська Будівельна Компанія" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67, код 31171267) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, буд. 31, код 41916045) 1 639 882 (один мільйон шістсот тридцять дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 12 коп. боргу, 15 210 (п`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 34 коп. 3% річних, 20 036 (двадцять тисяч тридцять шість) грн. 59 коп. інфляційних втрат, 20 101 (двадцять тисяч сто одну) грн. 55 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 24.01.2025

Суддя О.М.Ярмак