ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року

м. Київ

cправа № 902/160/22

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

за участю представників сторін:

ГУ ДПС у Вінницькій області - Островерх Р.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.10.2024

та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.06.2024

у справі № 902/160/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницябудсервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія В.В.»

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.04.2022 відкрито провадження у справі № 902/160/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Династія В.В.» (далі - ТОВ «Династія В.В.», боржник), визнано вимоги кредитора - ТОВ "Вінницябудсервіс" в сумі 555 506,33 грн, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Боярчукова С.Г.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 23.06.2022 (з урахуванням ухвали від 05.04.2024), зокрема, визнано грошові вимоги до ТОВ «Династія В.В.»:

- Головного управління ДПС у Вінницькій області у розмірі 7 474 238,17 грн, з яких: 8765,69 грн основний платіж по ЄСВ (друга черга задоволення); 5 844 473,51 грн основний платіж по податках і зборах (третя черга задоволення), 1 620 998,97 грн - штрафні санкції та пеня (шоста черга задоволення), а також у розмірі 4 962,00 грн - витрати по сплаті судового збору (перша черга задоволення);

- Приватного підприємства "Юридична компанія "ЛЕКС Г.С." у розмірі 1 350 000,00 грн (четверта черга задоволення), а також у розмірі 4 962,00 грн - витрати по сплаті судового збору (перша черга задоволення);

- ТОВ "Вінницябудсервіс" у розмірі 41 150,54 грн - пеня (шоста черга задоволення), 11219,85 грн - витрати по сплаті судового збору за рішенням суду №911/698/21(902/307/21) від 31.08.2021 (четверта черга задоволення), 4 962,00 грн - витрати на сплату судового збору (перша черга задоволення), 24 810,00 грн - витрати на сплату судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (перша черга задоволення).

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Вінницької області від 25.07.2022, зокрема, визнано грошові вимоги до ТОВ "Династія В.В.":

- Марамона Геннадія Васильовича у розмірі 9 600 000,00 грн - борг (4 черга задоволення), а також 4 962,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (1 черга задоволення);

- ТОВ "БРАЇЛІВСЬКЕ" у розмірі 1 014 568,25 грн, з яких: 950 000,00 грн - сума основного боргу (4 черга задоволення), 58 634,00 грн - інфляційні втрати (4 черга задоволення), 5934,25 грн - 3% річних (4 черга задоволення), а також 4 962,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (1 черга задоволення);

- СТОВ "Нива і К" у розмірі 1 242 421,10 грн, з яких 990 000,00 грн - сума основного боргу (4 черга задоволення), 50 000,00 грн. - штраф (6 черга задоволення), 166374,25 грн. - інфляційні втрати (4 черга задоволення), 36 046,85 грн - 3% річних (4 черга задоволення), а також 4 962,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (1 черга задоволення);

- ТОВ "КХФ-ПЕТРАШІВСЬКЕ" у розмірі 1 245 660,20 грн, з яких 980 000,00 грн - сума основного боргу (4 черга задоволення), 50 000,00 грн - штраф (6 черга задоволення), 179574,72 грн - інфляційні втрати (4 черга задоволення), 36 085,48 грн - 3% річних (4 черга задоволення), а також 4 962,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (1 черга задоволення).

Крім того у вищезазначеній ухвалі Господарським судом Вінницької області від 25.07.2022 встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню розпорядником майна Боярчуковим С.Г. до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Династія В.В.":

- ТОВ "Вінницябудсервіс" з грошовими вимогами у розмірі 607 876,72 грн, з яких: 519212,96 грн - борг (четверта черга задоволення); - 25 830,84 грн - інфляційні втрати (четверта черга задоволення); 10 462,53 грн - 3% річних (четверта черга задоволення); - 41 150,54 грн - пеня (шоста черга задоволення); 11 219,85 грн - витрати по сплаті судового збору за рішенням суду № 911/698/21(902/307/21) від 31.08.2021 (четверта черга задоволення), а також 4 962,00 грн - витрати на сплату судового збору (перша черга задоволення); 24 810,00 грн - витрати на сплату судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (перша черга задоволення).

- Головне управління ДПС у Вінницькій області з грошовими вимогами у розмірі 7474238,17 грн, з яких: 5 853 239,20 грн основний платіж (третя черга задоволення); 1620998,97 грн - штрафні санкції та пеня (шоста черга задоволення), а також у розмірі 4962,00 грн - витрати на сплату судового збору (перша черга задоволення).

- Приватне підприємство "Юридична компанія" "ЛЕКС Г.С." з грошовими вимогами у розмірі 1 350 000,00 грн (четверта черга задоволення), а також у розмірі 4 962,00 грн - витрати на сплату судового збору (перша черга задоволення).

- ОСОБА_1 з грошовими вимогами у розмірі 9 600 000,00 грн - борг (4 черга задоволення), а також 4 962,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (1 черга задоволення).

- ТОВ "БРАЇЛІВСЬКЕ" з грошовими вимогами у розмірі 1 014 568,25 грн, з яких: 950000,00 грн - сума основного боргу (4 черга задоволення); 58 634,00 грн - інфляційні втрати (4 черга задоволення); 5 934,25 грн - 3% річних (4 черга задоволення), а також 4 962,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (1 черга задоволення).

- СТОВ "Нива і К" з грошовими вимогами у розмірі 1 242 421,10 грн, з яких: 990 000,00 грн - сума основного боргу (4 черга задоволення); 50 000,00 грн - штраф (6 черга задоволення); 166 374,25 грн - інфляційні втрати (4 черга задоволення); 36046,85 грн - 3% річних (4 черга задоволення), а також 4 962,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (1 черга задоволення).

- ТОВ "КХФ-ПЕТРАШІВСЬКЕ" з грошовими вимогами у розмірі 1 245 660,20 грн, з яких: 980000,00 грн - сума основного боргу (4 черга задоволення); 50 000,00 грн - штраф (6 черга задоволення); 179 574,72 грн - інфляційні втрати (4 черга задоволення); 36 085,48 грн - 3% річних (4 черга задоволення), а також 4 962,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (1 черга задоволення).

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.09.2022, зокрема, визнано грошові вимоги КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до ТОВ "Династія В.В." у розмірі 303 662,71 грн - борг (4 черга задоволення), а також 4962,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (1 черга задоволення), без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Крім того ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.09.2022 замінено кредиторів у справі № 902/160/22 про банкрутство ТОВ "Династія В.В.", а саме: СТОВ "Нива і К", ТОВ "КХФ-Петрашівське", ТОВ "Браїлівське", ОСОБА_1 , ПП "Юридична компанія "ЛЕКС Г.С.", ТОВ "Вінницябудсервіс" - на правонаступника ТОВ "Будівельно-монтажне управління "ФЕНІКС".

03.04.2024 до Господарського суду Вінницької області від Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області, Управління) надійшло клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

В обґрунтування клопотання Управління посилається на те, що процедура розпорядження майном триває з 07.04.2022, тобто майже два роки, тоді як згідно з частиною 4 статті 44 КУзПБ, процедура розпорядження майном боржника вводиться строком до 170 календарних днів. Також в клопотанні зазначено, що збори кредиторів постійно переносились, а проект плану реструктуризації змінювався.

В наданні розпорядником майном постійно змінених проектів планів санації по ТОВ «Династія В.В.», ГУ ДПС у Вінницькій області вбачає умисне затягування процедури розпорядження майном зі сторони розпорядника майна, намагання всіляко ухилитися від погашення вимог 3-ї черги, тим самим нанести збитки державі у вигляді несплати податків.

Враховуючи наведені обставини, Управління просить визнати ТОВ «Династія В.В.» банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру у справі № 902/160/22, призначити ліквідатором арбітражного керуючого Болховітіна В.М.

21.06.2024 до Господарського суду Вінницької області від ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Фенікс» надійшло клопотання про затвердження плану санації (згідно з рішенням зборів кредиторів від 19.06.2024), введення процедури санації, призначення керуючим санацією ТОВ «Династія В.В.» арбітражного керуючого Белінської Н.О.

Короткий зміст ухвали та постанови судів

Господарський суд Вінницької області ухвалою від 24.06.2024 відмовив у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Задовольнив клопотання ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Фенікс» про введення процедури санації і затвердження плану санації у справі про банкрутство ТОВ «Династія В.В.».

Припинив процедуру розпорядження майном ТОВ «Династія В.В.». Затвердив план санації ТОВ «Династія В.В.» у редакції, схваленій зборами кредиторів (протокол зборів кредиторів № 3 від 19.06.2024). Ввів процедуру санації ТОВ «Династія В.В.» Призначив керуючим санацією ТОВ «Династія В.В.» арбітражного керуючого Белінську Н. О.

Ухвала в частині відмови в задоволенні клопотання Управління мотивована тим, що процедура санації є пріоритетною процедурою у справі про банкрутство і пріоритетом є збереження працюючого суб`єкта господарювання, та враховуючи прийняте зборами кредиторів боржника рішення про затвердження плану санації, задоволення клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є недоцільним.

В частині задоволення клопотання ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Фенікс» ухвала мотивована тим, що передбачені в схваленому на зборах кредиторів від 19.06.2024 плані санації заходи відновлення платоспроможності боржника відповідають загальним вимогам, визначеним у статтях 51, 52 КУзПБ, не суперечать Кодексу, спрямовані на погашення вимог кредиторів та передбачають відновлення платоспроможності боржника у межах строку процедури санації.

Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 14.10.2024 ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.06.2024 у справі № 902/160/22 залишив без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні клопотання ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, у зв`язку з тим, що в результаті виконання плану санації боржник відновить свою господарську діяльність, що дасть робочі місця та сплату податків.

За результатами перевірки змісту плану санації, суд апеляційної інстанції підтримав висновок суду першої інстанції про його відповідність вимогам статей 51, 52 КУзПБ, з огляду на те, що план санації схвалено зборами кредиторів боржника, передбачені ним заходи відновлення платоспроможності боржника не суперечать Кодексу та спрямовані на погашення вимог кредиторів, а в результаті - відновлення платоспроможності боржника у межах строку процедури санації.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

ГУ ДПС у Вінницькій області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.06.2024 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.10.2024, ухвалити нове рішення, яким визнати ТОВ «Династія В.В.» банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру у справі.

В якості підстави касаційного оскарження зазначає обставини, визначені пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, відповідно до якого підставами є неправильне застосування судом норм матеріального права, яке, на думку скаржника, полягає:

- у неправильному трактуванні частини 1 статті 51 КУзПБ, частини 1 статті 52 КУзПБ без урахування висновку Верховного Суду, який сформовано у постанові від 23.12.2021 у справі № 924/1155/18 (план санації затверджено без зазначення розміру вимог кожного класу кредиторів, які були б задоволені у разі введення процедури ліквідації боржника та без поділу кредиторів на класи);

- у неправильному трактуванні частини 2 статті 51 КУзПБ без урахування висновку Верховного Суду, який сформовано у постанові від 01.12.2021 у справі №908/2755/19 (план санації не містить реальних заходів спрямованих на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, відновлення його платоспроможності та задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів).

Окрім того, ГУ ДПС у Вінницькій області зазначає, що підставою касаційного оскарження також є пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України - неправильне застосування норм матеріального права, яке полягає у неправильному трактуванні абзацу 3 частини 3 статті 52 КУзПБ, за відсутності висновку Верховного Суду з подібних правовідносин.

На думку ГУ ДПС у Вінницькій області, на підставі абзацу 3 частини 3 статті 52 КУзПБ безнадійним може визнаватися податковий борг лише у тому випадку коли він виник у строк, що передував трьом рокам до дня призначення зборів кредиторів, які затверджують план санації. Такий підхід зумовлюється тим, що кредитор має об`єктивну можливість зловживання правом визнання боргу безнадійним на підставі вказаної норми, свідомо відтягуючи дату зборів кредиторів, які затверджують план санації, задля спливу трирічного терміну виникнення боргу.

Позиції інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Розгляд касаційної скарги Верховним Судом

Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Надаючи оцінку доводам скаржника, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд, враховуючи приписи статті 300 ГПК України та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, виходить з такого.

Частиною 1 статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з преамбулою КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

У статті 1 КУзПБ неплатоспроможність визначено як неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України «Про страхування» чи неплатоспроможність страхової спілки відповідно до Закону України «Про кредитні спілки».

Згідно з частиною 1 статті 6 КУзПБ щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

Системний аналіз норм Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що кожна судова процедура у справі про банкрутство містить правовий інструментарій (юридично значимі дії, рішення, правочини тощо), за допомогою якого досягається мета відповідної процедури.

Відповідно до частин 1 - 3, 9 статті 44 КУзПБ, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями статті 49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (частини 1, 2).

У підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та запровадження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство (частина 3).

Санація боржника врегульована розділом ІІІ Книги третьої КУзПБ (в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду).

Згідно з частиною 10 статті 45 КУзПБ у процедурі розпорядження майном розпорядник майна за участю боржника розробляє план санації боржника відповідно до вимог цього Кодексу та подає його на розгляд зборів кредиторів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 50 КУзПБ, господарський суд затверджує схвалений план санації боржника і постановляє ухвалу про введення процедури санації. Під санацією розуміється система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнанню боржника банкрутом та його ліквідації, спрямованих на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом реструктуризації підприємства, боргів і активів та/або зміни організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 51 КУзПБ, у плані санації обов`язково зазначається розмір вимог кожного класу кредиторів, які були б задоволені у разі введення процедури ліквідації боржника. План санації може бути змінений у порядку, встановленому для його затвердження. План санації має містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника. План санації має передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за умови погашення вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів. План санації обов`язково повинен передбачати забезпечення погашення заборгованості боржника з виплати заробітної плати.

Заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містить план санації, можуть бути: реструктуризація підприємства; перепрофілювання виробництва; закриття нерентабельних виробництв; відстрочення, розстрочення або прощення боргу чи його частини; виконання зобов`язання боржника третіми особами; задоволення вимог кредиторів в інший спосіб, що не суперечить цьому Кодексу; ліквідація дебіторської заборгованості; реструктуризація активів боржника відповідно до вимог цього Кодексу; продаж частини майна боржника; виконання зобов`язань боржника власником боржника та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань; відчуження майна та погашення вимог кредиторів шляхом заміщення активів; звільнення працівників боржника, які не можуть бути задіяні в процесі виконання плану санації; одержання кредиту для виплати вихідної допомоги працівникам боржника, які звільняються згідно з планом санації, що відшкодовується відповідно до вимог цього Кодексу позачергово за рахунок продажу майна боржника; одержання позик та кредитів, придбання товарів у кредит; інші заходи з відновлення платоспроможності боржника.

План санації боржника повинен передбачати погашення вимог кредиторів з урахуванням черговості, встановленої цим Кодексом, якщо самі кредитори не схвалили рішення про погіршення умов їхнього класу.

За вимогами частини 5 статті 49 КУзПБ, затверджуючи план санації, господарський суд перевіряє, чи дотримано порядок його затвердження.

Порядок розгляду та схвалення плану санації кредиторами закріплений у статті 52 КУзПБ.

Так з метою прийняття рішення про схвалення або відхилення плану санації усі конкурсні кредитори поділяються на класи. Кредитори, включені до кожної черги, формують окремий клас кредиторів. Кредитор, вимоги якого підлягають включенню до двох і більше черг, підлягає включенню відповідно до двох і більше класів кредиторів (частина 1). Прийняття рішення про схвалення або відхилення платну санації приймається кожним класом окремо шляхом голосування (частина 3). Зокрема, план санації вважається схваленим класом незабезпечених кредиторів, якщо за схвалення плану санації віддано більше половини голосів кредиторів, включених до відповідного класу, а також якщо за схвалення плану санації проголосувало не менше половини кредиторі, які мають право голосу у відповідному класі. В іншому випадку вважається, що план санації відхилений відповідним класом кредиторів (частина 4).

Тобто за приписами частини 4 статті 52 КУзПБ план санації вважається схваленим як зі сторони незабезпечених, так і забезпечених кредиторів за одночасної наявності двох умов: за схвалення плану санації віддано: більше половини голосів кредиторів, включених до відповідного класу (незабезпечені кредитори)/віддано дві третини голосів кредиторів, включених до класу забезпечених кредиторів (забезпечені кредитори); якщо за схвалення плану санації проголосувало не менше половини кредиторів, які мають право голосу у відповідному/цьому класі (незабезпечені/забезпечені кредитори).

У разі якщо план санації передбачає розстрочення чи відстрочення або прощення (списання) боргів із сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) чи їх частини, план санації вважається схваленим органом стягнення в частині задоволення вимог з податків, зборів (обов`язкових платежів) на умовах плану санації без необхідності голосування органом стягнення. При цьому податковий борг, який виник у строк, що передував трьом рокам до дня проведення зборів кредиторів, які затверджують план санації, визнається безнадійним та списується, а податковий борг, який виник пізніше, розстрочується (відстрочується) або списується на умовах плану санації, які повинні бути не гіршими, ніж умови задоволення вимог кредиторів, які голосували за схвалення плану санації, а також розмір та порядок задоволення вимог, які були б застосовані у разі введення процедури ліквідації (абзац третій частини третьої статті 52 КУзПБ).

Згідно з частиною 7 статті 52 КУзПБ господарський суд постановляє ухвалу про затвердження плану санації боржника, якщо:

- план санації схвалений всіма класами конкурсних кредиторів, розмір та/або порядок задоволення вимог яких змінені планом санації порівняно з умовами, які були б застосовані у разі введення процедури ліквідації;

- план санації схвалений класом забезпечених кредиторів;

- розмір задоволених вимог кредиторів, які проголосували проти схвалення плану санації, не буде меншим у процедурі санації, ніж розмір вимог, який був би задоволений у разі введення процедури ліквідації.

Господарський суд постановлює ухвалу про відмову у затвердженні плану санації у разі, якщо план санації не відповідає вимогам законодавства (частина 8). Господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у разі, якщо план санації не затверджений судом у межах строку, встановленого цим Кодексом (частина 9).

Верховний Суд у постанові від 23.12.2021 у справі № 924/1155/18 зауважив, зокрема, що провадження у справі про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, які істотно відрізняються від позовного.

Застосування судами законодавства про банкрутство зобов`язує суди відповідно до частини 1 статті 3 ГПК України також використовувати відображені у нормах цього законодавства особливі принципи інституту неплатоспроможності для забезпечення мети законодавства про банкрутство - як найповнішого задоволення вимог кредиторів боржника.

Одним із принципів, які характерні для правового інституту неплатоспроможності є принцип судового контролю у процедурах банкрутства щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство, що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, що виникають у процедурах банкрутства.

Тож на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд обмежений принципами диспозитивності і змагальності сторін, у справах про банкрутство судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження (схожий за змістом висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20).

Застосування судами принципу судового контролю у процедурах банкрутства щодо повноти та належності дій учасників справи про банкрутство, єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур банкрутства та пропорційності надає суду у процедурі банкрутства правові важелі, які можуть забезпечити дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника на кожному з етапів процедур банкрутства, в тому числі процедури санації, задля досягнення специфічної мети банкрутства, яка відрізняється від мети позовного провадження.

Верховний Суд наголосив, що відповідно до КУзПБ кожна судова процедура у справі про банкрутство має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених КУзПБ для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.

Санація є пріоритетною судовою процедурою у справі про банкрутство, адже за своє метою є направленою на усунення ознак неплатоспроможності боржника, що відповідає сутнісній характеристиці санації - від латинського "sanare", що означає "видужання", "оздоровлення".

Тож очевидно, що поданий на затвердження суду план санації боржника має відповідати меті, визначеній у частині 1 статті 50 КУзПБ, та передбачати заходи спрямовані на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, відновлення його платоспроможності та задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Тобто план санації має містити ряд істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації - відновлення платоспроможності боржника шляхом погашення грошових вимог всіх кредиторів (в повному обсязі або частково) внаслідок реалізації плану санації.

Системний аналіз статей 49, 50, 52 КУзПБ свідчить, що процедура санації боржника проводиться під судовим контролем, який можна умовно розмежувати на такі етапи:

І етап - частини 3, 5 статті 49, частини 7, 8 статті 52 КУзПБ - суд здійснює перевірку плану санації на предмет дотримання порядку його схвалення, погодження забезпеченими кредиторами та відповідності його вимогам законодавства;

ІІ етап - частина 3 статті 49, частина 1 статті 50, частини 7, 8 статті 52 КУзПБ - суд здійснює розгляд плану санації та за результатами розгляду постановляє ухвалу про затвердження плану санації та введення процедури санації або про відмову у затвердженні плану санації;

ІІІ етап - частини 4 - 6, 9 - 11 статті 50, частина 5 статті 54, частина 7 статті 55, частина 1 статті 56, частини 8 - 12 статті 57 КУзПБ - суд здійснює функції нагляду за процедурою санації, що проявляється у його повноваженнях щодо накладення арешту на майно боржника та інших обмежень дій боржника щодо розпорядження його майном, розгляду заяв про визнання правочинів (договорів), укладених боржником, недійсними, розгляду інформації керуючого санацією про виконання плану санації, розгляд заяв про відшкодування збитків, що виникли через відмову від виконання договору, у процедурі провадження у справі про банкрутство, припинення процедури санації достроково у разі невиконання умов виконання плану санації та / або в разі невиконання поточних зобов`язань боржника, розгляд змін до плану санації, скасування заходів забезпечення вимог кредиторів, розгляд звіту керуючого санацією та скарг кредиторів, затвердження або відмова в затвердженні звіту керуючого санацією, продовження строку процедури санації тощо.

Ураховуючи наведене, з метою дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника, суд повинен займати активну процесуальну позицію при затвердженні плану санації, яка має полягати в повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні обставин, які стосуються перевірки порядку його схвалення та дослідження змісту плану санації.

Вимоги щодо змісту плану санації боржника, визначені частинами 1, 5 статті 51 КУзПБ, є обов`язковими.

За змістом частини 2 статті 51 КУзПБ заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містить план санації, можуть бути: реструктуризація підприємства; перепрофілювання виробництва; закриття нерентабельних виробництв; відстрочення, розстрочення або прощення боргу чи його частини; виконання зобов`язання боржника третіми особами; задоволення вимог кредиторів в інший спосіб, що не суперечить цьому Кодексу; ліквідація дебіторської заборгованості; реструктуризація активів боржника відповідно до вимог цього Кодексу; продаж частини майна боржника; виконання зобов`язань боржника власником боржника та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань; відчуження майна та погашення вимог кредиторів шляхом заміщення активів; звільнення працівників боржника, які не можуть бути задіяні в процесі виконання плану санації; одержання кредиту для виплати вихідної допомоги працівникам боржника, які звільняються згідно з планом санації, що відшкодовується відповідно до вимог цього Кодексу позачергово за рахунок продажу майна боржника; одержання позик та кредитів, придбання товарів у кредит; інші заходи з відновлення платоспроможності боржника.

Отже, як зазначено вище, однією з обов`язкових умов плану санації є визначення в ньому заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, перелік яких наведений частині 2 статті 51 КУзПБ не є вичерпним. Головною метою таких заходів з урахуванням визначення поняття санації, наведеного у статті 50 КУзПБ, є оздоровлення фінансового-господарського становища боржника (іншими словами - відновлення його платоспроможності) та задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів боржника.

Господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у разі, якщо план санації не затверджений судом у межах строку, встановленого цим Кодексом (частина 9 статті 52 КУзПБ).

Ураховуючи наведене, КУзПБ передбачена певна сукупність умов, які підлягають включенню до плану санації за наявності яких, розглянутий та схвалений кредиторами з дотриманням порядку визначеного статтею 52 КУзПБ план санації, підлягає затвердженню судом. Невідповідність змісту плану санації вимогам законодавства та недотримання порядку його схвалення є підставою для відмови у його затвердженні.

З матеріалів справи вбачається, що 17.06.2024 до Господарського суду Вінницької області від ТОВ «Династія В.В.» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що на розгляді комітету кредиторів перебуває вирішення питання щодо звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної судової процедури у справі про банкрутство, а саме, затвердження переходу в процедуру ліквідації; затвердження 1 проекту плану санації; затвердження 2 проекту плану санації.

Вказане питання не розглянуто комітетом кредиторів, збори кредиторів у справі №902/160/22 про банкрутство ТОВ «Династія В.В.» призначені на 19.06.2024. До клопотання долучено перший проект плану санації, погоджений інвесторами, та другий проект плану санації.

17.06.2024 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку повітряною тривогою. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 17.06.2024 судове засідання у справі № 902/160/22 призначено на 24.06.2024.

Від ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Фенікс» до Господарського суду Вінницької області надійшло клопотання про затвердження плану санації (згідно з рішенням зборів кредиторів від 19.06.2024), введення процедури санації, призначення керуючим санацією ТОВ "Династія В.В." арбітражного керуючого Белінської Н. О.

Від ГУ ДПС у Вінницькій області до Господарського суду Вінницької області надійшло клопотання про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Дослідивши наявні у справі докази, надавши правову оцінку доводам ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Фенікс», покладеним в обґрунтування клопотання про затвердження плану санації боржника, господарські суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що 19.06.2024 проведено збори кредиторів ТОВ «Династія В.В.», на яких були присутні ГУ ДПС у Вінницькій області - 5 853 голоси та ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Фенікс» - 14 917 голоси.

За результатами проведення зборів кредиторів прийнято рішення (оформлене протоколом № 3 від 19.06.2024), яким вирішено затвердити план санації ТОВ «Династія В.В.» (2 проект) та ввести процедуру санації, призначити керуючим санацією ТОВ «Династія В.В.» арбітражного керуючого Белінську Н.О.

Відповідно до плану санації ТОВ «Династія В.В.», метою плану санації є виведення зі стану неплатоспроможності боржника ТОВ «Династія В.В.» з дотриманням наступних принципів: відновлення платоспроможності товариства та господарської діяльності у сфері будівництва; задоволення вимог кредиторів; залучення інвестора; забезпечення надходження податків і зборів у місцевий та державні бюджети.

План санації ТОВ «Династія В.В.» розроблений у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства та Цивільного кодексу України та передбачає здійснення комплексних заходів, спрямованих на фінансове оздоровлення товариства, що включає систему фінансово-економічних, виробничо-технічних, організаційно-правових та соціальних заходів, спрямованих на відновлення платоспроможності товариства-боржника та, в подальшому, його успішної виробничо-господарської діяльності.

Планом санації передбачаються наступні напрямки заходів, спрямовані на відновлення платоспроможності боржника:

- списання заборгованості перед кредитором ГУ ДПС у Вінницькій області із сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) у розмірі 7 465 472,48 грн (в т.ч. вимоги 3 черги 5 844 473,51грн, вимоги 6 черги 1 620 998,97грн), на підставі частини 3 статті 52 КУзПБ, відповідно до якої податковий борг, який виник у строк, що передував трьом рокам до дня проведення зборів кредиторів, які затверджують план санації, визнається безнадійним та списується, а податковий борг, який виник пізніше, розстрочується (відстрочується) або списується па умовах плану санації;

- відновлення бухгалтерського обліку (прийом на роботу кваліфікованих спеціалістів);

- здача майна та нежитлових приміщень в оренду;

- відновлення діяльності в сфері будівництва, укладення договорів на будівництво тощо.

Відповідно до пункту 6 плану санації передбачається погашення вимог кредиторів наступним чином.

ГУ ДПС у Вінницькій області:

- вимоги першої черги у розмірі 4 962,00 грн - погашаються протягом 10 (десяти) днів з дати затвердження Господарським судом Вінницької області плану санації ТОВ «Династія В.В.»;

- вимоги другої черги у розмірі 8 765,69 грн - погашаються протягом 10 (десяти) днів з дати затвердження Господарським судом Вінницької області плану санації ТОВ «Династія В.В.»;

- вимоги третьої черги у розмірі 5 844 473,51 грн - списуються на підставі частини 3 статті 52 КУзПБ, відповідно до якої податковий борг, який виник у строк, що передував трьом рокам до дня проведення зборів кредиторів, які затверджують план санації, визнається безнадійним та списується, а податковий борг, який виник пізніше, розстрочується (відстрочується) або списується на умовах плану санації.

- вимоги шостої черги у розмірі 1 620 998,97 гри - списуються на підставі абзацу 3 частини 3 статті 52 КУзПБ.

КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго":

- вимоги першої черги у розмірі 4 962,00 грн погашаються протягом 10 (десяти) днів з дати затвердження Господарським судом Вінницької області плану санації ТОВ «Династія В.В.»;

- вимоги четвертої черги у розмірі 303 662,71 грн погашаються до 01.10.2026.

ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Фенікс»:

- вимоги першої черги у розмірі 54 582,00 грн погашаються протягом 10 (десяти) днів з дати затвердження Господарським судом Вінницької області плану санації ТОВ «Династія В.В.»;

- вимоги четвертої черги у розмірі 14 919 375,73 грн погашаються до 01.10.2026;

- вимоги шостої черги у розмірі у розмірі 141 150,54 грн - списуються.

Вимоги 1, 2 та 4 черг погашаються за рахунок господарської діяльності, можливе заключення мирової угоди з розстрочкою платежів до 01.10.2026 (стаття 191 ГПК України).

У разі виникнення обставин, що є підставою для припинення процедури санації, збори кредиторів можуть прийняти рішення щодо припинення процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Перевіривши зміст плану санації, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про його відповідність вимогам статей 51, 52 КзПБ з огляду на те, що передбачені ним заходи відновлення платоспроможності боржника відповідають загальним вимогам, визначеним у наведених статтях Кодексу, план санації схвалений зборами кредиторів боржника, містить заходи, які не суперечать вимогам Кодексу та спрямовані на погашення вимог кредиторів, а в результаті - відновлення платоспроможності боржника у межах строку процедури санації.

Встановивши допущене при схваленні зборами кредиторів 19.06.2024 плану санації порушення положень частини 1 статті 52 КУзПБ, яке виявилося у відсутності поділу конкурсних кредиторів на класи, суди дійшли висновку, що воно не призвело до ухвалення неправомірного рішення, оскільки окремий клас кредиторів формується кредиторами, включеними до кожної черги, що в свою чергу висвітлено у плані санації. Суди зазначили, що плани санації, які були розглянуті податковим органом з запереченнями, також не містили поділу кредиторів на класи і у цій частині приймалися Управлінням без зауважень.

При цьому, судами взято до уваги кількість кредиторів боржника, розмір та структуру їх кредиторських вимог, відсутність забезпечених кредиторів, та враховано особливості голосування податкового органу, визначені частиною 3 статті 52 КУзПБ.

Водночас, дослідивши наявні у справі докази, надавши правову оцінку доводам Управління, покладеним в обґрунтування клопотання про визнання боржника банкрутом і введення ліквідаційної процедури, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що:

- з розрахунку погашення вимог в ліквідаційній процедурі вбачається, що умови та порядок задоволення вимог кредиторів, які були б застосовані у разі введення процедури ліквідації, є гіршими від умов та порядку задоволення вимог кредиторів, передбачених планом санації боржника;

- у разі застосування процедури ліквідації та визнання боржника банкрутом, задоволення вимог кредиторів відбуватиметься за рахунок реалізації активів боржника, оціночна вартість яких складає 3 000 000,00 грн, яка є недостатньою для задоволення всіх кредиторських вимог,

З огляду на таке господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що рішення про введення процедури санації та затвердження плану санації боржника прийнято зборами кредиторів боржника (більшістю голосів) та відповідає основній меті КУзПБ, якою є відшукання можливості оздоровлення фінансового становища підприємства, відновлення його платоспроможності, погашення вимог кредиторів (частково), забезпечення подальшої господарської діяльності юридичної особи.

При цьому суди першої та апеляційної інстанції слушно зазначили, що процедура санації є пріоритетною судовою процедурою у справі про банкрутство, адже за своєю метою є направленою на усунення ознак неплатоспроможності боржника.

Водночас господарські суди попередніх інстанцій не встановили обставин, які б свідчили про наявність підстав для відмови у затвердженні схваленого зборами кредиторів плану санації боржника, визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури в цій справі.

Натомість, визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури попри наявність рішення зборів кредиторів про схвалення плану санації боржника та перехід до процедури санації боржника, враховуючи відсутність доказів існування потенційної можливості погашення кредиторської заборгованості боржника саме у разі визнання його банкрутом, призведе до порушення прав і законних інтересів кредиторів, які володіють більшістю голосів на зборах кредиторів боржника.

Посилання скаржника на те, що ГУ ДПС у Вінницькій області було позбавлене можливості надати відзив на план санації від 19.06.2024 у зв`язку з несвоєчасним направленням проекту на його адресу, колегією суддів відхиляються як необґрунтовані у зв`язку з тим, що з протоколу зборів кредиторів від 19.06.2024 вбачається присутність на вказаних зборах представника Управління, який голосував проти його затвердження, що свідчить про обізнаність Управління з змістом поданих на розгляд проектів 1 та 2 плану санації боржника. При цьому, вказане не може бути самостійною та достатньою підставою для відмови у затвердженні господарським судом плану санації.

Щодо заперечень скаржника проти наведених висновків господарських судів, зокрема, щодо відсутності у затвердженому господарським судом плані санації боржника чітких заходів, спрямованих саме на оздоровлення його фінансово-господарського становища, відновлення його платоспроможності, невідповідності плану санації меті, визначеній частиною 1 статті 50 КУзПБ, нездійснення господарськими судами оцінки плану санації, додержання порядку його схвалення, фінансово-економічного стану боржника, співставлення розміру вимог кредиторів, що можуть бути задоволені згідно з планом санації та в разі здійснення ліквідаційної процедури, колегія суддів зазначає таке.

Указані аргументи не відповідають змісту оскаржуваних судових рішень, по суті зводяться до незгоди з висновками господарських судів щодо оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин та спрямовані на доведення необхідності переоцінки відповідних доказів, встановлення інших обставин у тому контексті, який, на думку скаржника, свідчить про відсутність підстав для затвердження плану санації, введення процедури санації та наявність підстав для визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури. Такі доводи скаржника не підлягають прийняттю до уваги Верховним Судом, оскільки переоцінка доказів, вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими не входять до меж розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлених статтею 300 ГПК України.

Наведені скаржником висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 924/1155/18, від 01.12.2021 у справі № 908/2755/19 не є релевантними для цієї справи № 902/160/22, оскільки прийняті за іншої фактично-доказової бази (обставин справи та зібраних у ній доказів), які були подані сторонами та оцінені судами під час розгляду клопотань про затвердження плану санації боржника, тобто ця справа і справа, що переглядається, є відмінними за істотними правовими ознаками, а наявні відмінності полягають переважно у сфері оцінки конкретних обставин та наявних у справах доказів.

Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК та необхідністю формування Верховним Судом висновку щодо питання застосування абзацу 3 частини 3 статті 52 КУзПБ у подібних правовідносинах, Управління окреслює свою позицію необхідністю обраховувати податковий борг безнадійним на підставі вказаної норми лише у тому випадку, коли він виник у строк, що передував трьом рокам до дня призначення зборів кредиторів, які затверджують план санації.

Водночас, положення абзацу 3 частини 3 статті 52 КУзПБ передбачають, що у разі якщо план санації передбачає розстрочення чи відстрочення або прощення (списання) боргів із сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) чи їх частини, план санації вважається схваленим органом стягнення в частині задоволення вимог з податків, зборів (обов`язкових платежів) на умовах плану санації без необхідності голосування органом стягнення. При цьому податковий борг, який виник у строк, що передував трьом рокам до дня проведення зборів кредиторів, які затверджують план санації, визнається безнадійним та списується.

З огляду на законодавчо закріплене в абзаці 3 частини 3 статті 52 КУзПБ визнання безнадійним та списання податкового боргу, який виник у строк, що передував трьом рокам до дня проведення зборів кредиторів, які затверджують план санації, застосування саме цих положень попередніми судами, колегія суддів не вбачає підстав для формування окремого правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування наведених скаржником норм права в правовідносинах, що склалися в цій справі.

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у касаційному провадженні, яке відкрито з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, а відтак Верховний Суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваних ухвали та постанови судів першої та апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи доводи касаційної скарги, межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку з чим підстави для скасування оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій відсутні.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскарженого судового рішення, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладається на заявника касаційної скарги.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 24.06.2024 у справі №902/160/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Васьковський О.В.