ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2025 р. Справа №909/920/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Панова І.Ю.,

Суддів Зварич О.В.,

Кравчук Н.М.,

Секретар судового засідання: Фарина Х.І.

представники сторін: не з`явилися;

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 б/н від 18.12.2024 (вх. №01-05/3664/24 від 19.12.2024)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2024 (повний текст ухвали складено 06.12.2024)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

у справі № 909/920/24 (суддя Шкіндер П.А.)

за заявою фізичної особи ОСОБА_1 ,

про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог заяви і ухвали суду першої інстанції.

До Господарського суду Івано-Франківської області звернулася фізична особа ОСОБА_1 з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Заява обґрунтована тим, що заявниця припинила погашення своїх кредитів по всіх кредитних зобов`язаннях упродовж більш ніж двох місяців (п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства). В обґрунтування заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність покликається на наявність заборгованості в розмірі 462968,37грн. перед 19 кредитними установами, а саме: Аванс Кредит, ТОВ Манівео Швидка Фінансова Допомога, ТОВ Маніфою, ТОВ Смартівей Юкрейн, ТОВ 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів, ТОВ ФК ТОП1, ТОВ Стар Файненс Груп, ТОВ Слон Кредит, ТОВ Укр Кредит Фінанс, АТ Ідея Банк, АТ Таскомбанк, АТ ПУМБ, АТ Універсал Банк, ТОВ Свеа Фінанс, АТ Укрсиббанк, АТ КБ Приват Банк, ТОВ Таліон Плюс, ТОВ ФК Віва Капітал, ТОВ ФК Незалежні Фінанси, ТОВ ФК Ел. Ен. Груп, ТОВ Мілоан, ТОВ ФК ЄАПБ, ТОВ ФК Кредит-Капітал. На підтвердження заборгованості ОСОБА_1 надала копії договорів позики (кредиту), довідок-розрахунків заборгованості, виписок по банківських рахунках. На підтвердження заборгованості боржниця також подала роздруківку Українського бюро кредитних історій щодо ОСОБА_1 .

Також, фізичною особою ОСОБА_1 зазначено, що вона, як боржник, припинила погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; крім того, ОСОБА_1 вважає, що існують інші обставини, передбачені п. 4 , ч.2 ст. 115 КУзПБ які підтверджують, що найближчим часом вона не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності)., а саме несприятлива економічна ситуація в країні, яка утворилась внаслідок спалаху у 2020 році пандемії нової коронавірусної інфекції, у зв`язку з чим Урядом України з 19.12.2020 до 30.06.2023 вводився карантин на всій території України, початок воєнної агресії з боку росії на території України з 24.02.2022 , внаслідок чого значно постраждала інфраструктура практично всієї території держави, при цьому загроза захоплення державою агресором додаткових територій України триває, і це закономірно призвело до значного погіршення економічної ситуації, у т.ч. в Івано-Франківській області, щомісячна девальвація національної валюти ( гривні) з початку 2022 року, яка спричинена не тільки ускладненням економічної ситуації, а і початком воєнної агресії з боку рф, стабільно високій рівень інфляції упродовж 2021-2024 років, занадто висока вартість життя людини в Україні, скрутне матеріальне становище у родині боржника, наявність малолітніх дітей, 2013 і 2016 р.н., при цьому з батьком дітей шлюб розірвано в судовому порядку і останній у їх утриманні ніякої участі не приймає, аліментів не сплачує, відсутність у боржника фінансового доходу обумовлена усіма попередніми факторами, а також відсутністю на ринку праці роботи з таким рівнем доходу, який би дозволяв покривати навіть базові потреби родини, що своєрідно « стимулює» отримувати нові кредити, у тому числі для погашення раніше отриманих, накопичення боржником суттєвого розміру кредитних зобов`язань, які не можуть бути ним виконані у повному обсязі та одночасно, в тому числі недостатність доходу та майна, яке можу бути реалізовано з метою погашення виниклої заборгованості а також прогнозовані майбутні витрати упродовж наступних щонайменше п`яти років на утримання двох малолітніх дітей-школярів.

Ухвалою від 03.10.2024 суд залишив заяву без руху та надав ОСОБА_1 десятиденний строк на усунення недоліків заяви, а саме на надання суду: належно засвідчені документальні докази в підтвердження кредитних чи інших зобов`язань та розрахунок суми заборгованості щодо кожного з них, період виникнення; належним чином оформлених декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність оформлених за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки, з зазначенням всієї інформації про членів сім`ї, яка відома боржниці та яку вона може отримати з офіційних джерел; Декларацію про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність станом на 01.09.2024; проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства та докази пошуку ОСОБА_1 роботи чи іншого джерела доходу для погашення боргів перед кредиторами.

Засобами підсистеми ЄСІТС фізична особа ОСОБА_1 подала суду заяву із додатками про усунення недоліків (вх. № 15890/24 від 14.10.2024).

Ухвалою від 14.10.2024 суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявника, призначив підготовче засідання на 05.11.2024, зобов`язав ОСОБА_1 надати суду відомості у формі пояснень та документів, які їх підтверджують, щодо таких обставин:

копії платіжних документів ( платіжних доручень, квитанцій, виписок з банківських рахунків) які підтверджують факт надання боржнику позик за договорами укладеними з кредиторами,

копії кредитних договорів з: ТОВ Свеа Фінанс, АТ Укрсиббанк, АТ КБ Приват Банк, ТОВ Таліон Плюс, ТОВ ФК Віва Капітал, ТОВ ФК Незалежні Фінанси, ТОВ ФК Ел. Ен. Груп, ТОВ Мілоан, ТОВ ФК ЄАПБ, ТОВ ФК Кредит-Капітал,

витрачання коштів, отриманих від кредиторів, перед якими наявна заборгованість згідно з поданим деталізованим списком кредиторів (вказати на що витрачені отримані від кредиторів кошти);

джерел, за рахунок яких заявник ОСОБА_1 планувала повертати отримані в позику кошти, укладаючи договори позики (кредиту), виписки по рахунках, докази вжиття заходів щодо працевлаштування.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2024 у справі № 909/920/24 за результатами підготовчого засідання відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність та залишено без розгляду заяву арбітражного керуючого Гальченка Є.А про участь у справі про неплатоспроможність.

Ухвала мотивована тим, що боржником не додано до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність усієї сукупності документів, які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ, для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань, строків їх виконання, дат припинення погашення.

Заявницею не доведено відсутності у неї чи неможливості отримання доказів на підтвердження наявності у неї заборгованості, які б доводили факт невиконання нею своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності потенційну можливість такого невиконання.

Роздруківка кредитної історії на думку суду першої інстанції, не є належним доказом припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів, у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців як цього вимагає пункт2 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Заявником також не доведено належними та допустимими доказами наявності інших підстав, передбачених ст. 115 КУзПБ для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала в цієї частині мотивована тим, що посилання заявниці на пандемію та військовий стан, як на підставу для звернення з даною заявою до уваги не беруться, так як зазначені факти є загальновідомими та розповсюджуються на усіх громадян України, господарським судом встановлено, що більшість прострочень виконання боржником зобов`язань перед кредиторами виникли у 2023 році ( за декілька місяців боржник отримав близько 15 кредитів), тобто вже після спалаху коронавірусної інфекції та початку воєнної агресії російської федерації.

Також, суд першої інстанції зазначив, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не зазначено відомостей про джерела походження коштів для придбання нерухомості, що у свою чергу може свідчити про приховання інформації, що дозволяла б встановити реальне фінансове становище боржника, адже інформація про майновий стан та доходи боржника є необхідною та суттєвою у даній справі.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надійшла на адресу Західного апеляційного господарського суду 19.12.2024. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2024 у справі № 909/920/24 та направити справу для продовження розгляду.

Зазначає, що підтвердженням надання ОСОБА_1 у позику (кредит) грошових коштів за договорами, укладених з кредиторами, крім поданих виписок з банківських рахунків, є самі договори та матеріали листування з кредиторами. Заявницею надано матеріали листування з вторинним кредитором ТОВ ФК ЕЛ.ЕН.ГРУП (первинний кредитор - ТОВ ФК НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ). Стосовно інших кредиторів, які не надали відповіді на адвокатські запити (ТОВ Свеа Фінанс, АТ Укрсиббанк, АТ КБ Приват Банк відмовили у наданні відповіді на адвокатські запити. Щодо ТОВ Таліон Плюс, ТОВ ФК Віва Капітал, ТОВ Мілоан, ТОВ ФК ЄАПБ, ТОВ ФК Кредит-Капітал) заявниця надала пояснення що самостійно заявниці та її представнику не вийшло отримати потрібні суду документи та вказує, що надіславши відповідні інформаційні (адвокатські) запити, заявниця виконала всі можливі і доступні їй заходи для того, щоб отримати потрібну інформацію. До поданого клопотання долучено : копію виписки з банківського рахунку в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК, з 01.01.2021 р.-01.10.2024 р.; копію виписки з банківського рахунку в АТ ОТП БАНК, з 26.03.2021 р. -01.10.2024 р.; копію виписки з банківського рахунку в АТ КБ ПРИВАТБАНК, з 01.01.2021 -01.10.2024 р.; копії виписок з банківського рахунку в АТ ПУМБ, з 01.01.2021 р. - 01.10.2024 р.; копії виписок з банківських рахунків в АТ СЕНС БАНК, з станом на 30.10.2024р.; копії виписок з банківських рахунків та Заява-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування (з додатками) в АТ ТАСКОМБАНК, з 01.01.2024 р. - 01.06.2024р.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.12.2024 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Панова І.Ю., суддів Кравчук Н.М. та Зварич О.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 б/н від 18.12.2024 (вх. №01-05/3664/24 від 19.12.2024) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2024 у справі № 909/920/24.

Ухвалою суду від 14.01.2025 призначено розгляд справи на 28.01.2025.

У судове засідання 28.01.2025 сторони явку уповноважених представників не забезпечили, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При перегляді рішення господарського суду колегія суддів Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно зі статтею 115 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України Про виконавче провадження заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Частиною 3 статті 115 визначено, що до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно з частиною 3 статті 37 КУзПБ, яка застосовується на підставі статті 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до визначення термінів, що вживаються для цілей Кодексу України з процедур банкрутства, про які ідеться в ст.1 Кодексу, неплатоспроможність - неспроможність боржника ( іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України « Про страхування» чи неплатоспроможність кредитної спилки, відповідно до Закону України « Про кредитні спілки».

Колегія суддів вважає, що наявність у заявника грошового зобов`язання перед кредиторами при ініціюванні справи про неплатоспроможність підтверджується належними та допустимими доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором.

Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Також, такими доказами можуть бути банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання своїх зобов`язань саме в тому обсязі, в якому боржник визначив таку заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, на підставі п.п. 2, 4 ч.2 ст. 115 КУзПБ, фізичною особою ОСОБА_1 зазначено про наявність невиконаних прострочених грошових зобов`язань в розмірі 462 968,37грн. перед 19 кредитними установами, а саме:

Аванс Кредит, ТОВ Манівео Швидка Фінансова Допомога, ТОВ Маніфою, ТОВ Смартівей Юкрейн, ТОВ 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів, ТОВ ФК ТОП1, ТОВ Стар Файненс Груп, ТОВ Слон Кредит, ТОВ Укр Кредит Фінанс, АТ Ідея Банк, АТ Таскомбанк, АТ ПУМБ, АТ Універсал Банк, ТОВ Свеа Фінанс, АТ Укрсиббанк, АТ КБ Приват Банк, ТОВ Таліон Плюс, ТОВ ФК Віва Капітал, ТОВ ФК Незалежні Фінанси, ТОВ ФК Ел. Ен. Груп, ТОВ Мілоан, ТОВ ФК ЄАПБ, ТОВ ФК Кредит-Капітал та вказує, що існують обставини, що свідчать про загрозу неплатоспроможності та виникли у 2021 році, зокрема, несприятлива економічна ситуація в країні, яка утворилася внаслідок спалаху у 2020 році пандемії нової коронавірусної інфекції, у зв`язку з чим по всій території України було введено карантин; військова агресія російської федерації проти України та введення воєнного стану; щомісячна девальвація національної валюти, неможливість знайти офіційну роботу з високим рівнем доходу.

Господарським судом встановлено, що в якості доказів наявності грошового зобов`язання заявник до поданої заяви про неплатоспроможність боржника та заяви про усунення недоліків надав кредитну історію та матеріали листування з кредиторами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що роздруківка кредитної історії із сайту Українського бюро кредитних історій про фінансові зобов`язання боржника ОСОБА_1 , що долучена нею до матеріалів справи в порядку положень ст. ст. 76-78 ГПК України не визнається судом належним, допустимим та достовірним доказом поданим на встановлення вказаних обставин з огляду на наступне.

Інформація, яка розміщена на веб-сайті є електронним доказом, а роздруківка такої інформації паперовою копією електронного доказу.

Так, у відповідності до ч.1, ч.2 ст.96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронні довірчі послуги. Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

У відповідності до вимог ч.3 ст.96 ГПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

За змістом статті 3 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій бюро кредитних історій - це юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію (надалі - бюро); ведення кредитної історії - це діяльність бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію; кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач бюро - це юридична або фізична особа суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає та має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію; кредитний звіт - це сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії; кредитний правочин - це правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування або купівлі-продажу майна з відстроченням платежу).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю.

У статті 7 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій визначено перелік інформації, що містить кредитна історія, а саме, - це, серед іншого, наступна інформація про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії: відомості про кредитний правочин (номер і дата укладання правочину, сторони, вид правочину), суму зобов`язання за укладеним кредитним правочином, вид валюти зобов`язання, строк і порядок виконання кредитного правочину, відомості про розмір погашеної суми та остаточну суму зобов`язання за кредитним правочином, дату виникнення прострочення зобов`язання за кредитним правочином, його розмір та стадія погашення, відомості про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення (у тому числі за згодою сторін, у судовому порядку, гарантом тощо), відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання.

У статті ст.11 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій визначено підстави та порядок надання кредитного звіту, а саме: бюро надають інформацію з кредитних історій у формі кредитних звітів; кредитні звіти містять усю інформацію з кредитної історії, якщо інші обсяги інформації не передбачені Положенням бюро або договором (частина 1), бюро надають інформацію, яка складає кредитні історії, виключно користувачам та іншим бюро на підставах, передбачених цим Законом (частина 3), бюро надають кредитні звіти користувачам за їх запитами на паперовому або електронному носіях на умовах, передбачених цим Законом та договором (частина 4), кредитні звіти надаються користувачам без права передачі їх або інформації, що міститься в них, третім особам (частина 5).

Відповідно до ст.13 Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій суб`єкт кредитної історії має право ознайомитися з інформацією, що міститься у його кредитній історії, а саме: кредитним звітом та інформацією з реєстру запитів (частина 1); суб`єкт кредитної історії має право ознайомитися з інформацією, що передбачена частиною першою цієї статті, шляхом звернення до бюро у порядку, визначеному Положенням про бюро (частина 2); бюро зобов`язане надати суб`єкту кредитної історії інформацію протягом двох робочих днів з дня отримання від нього відповідного запиту (частина 4).

Разом з тим, норми Закону України Про організацію формування та обігу кредитних історій не містять положень щодо порядку формування, форми та обов`язкових реквізитів кредитного звіту, наявність яких надавала б можливість ідентифікувати особу, яка відповідальна за його формування та відповідність даних самій кредитній історії.

За загальним правилом оформлення документації в частині підтвердження відповідності інформації, яку містить певний (конкретний) документ, відомостям, на підставі яких такий документ складений, відповідним належним підтвердженням є підписання документа відповідальною посадовою особою.

Проте, роздруківка кредитної історії, яка надана боржником в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність зобов`язань боржника перед кредиторами.

Таким чином, колегія суддів апеляційної погоджується з висновком господарського суду, що кредитна історія боржника, складена Українським бюро кредитних історій, без додавання інших бухгалтерських первісних документів, які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, для належного підтвердження розміру грошової заборгованості цього боржника не може бути достатнім, належним та допустимим доказом наявності та розміру грошових вимог в силу ст. 77 ГПК України, оскільки обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до положень ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Відтак, доказами, які підтверджують в даному випадку факт надання кредитних коштів боржнику, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, - є первинні платіжні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема: - докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо); - докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (з усіма складовими, зокрема, датою останнього платежу)).

Відповідно до п.14 ч.3 ст.116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, й інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76-77 ГПК України, що також передбачено п. п. 3, 14 частини третьої ст. 116 КУзПБ.

Окрім того, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

У постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі № 915/36/20 висловлено позицію про те, що на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи (первинні документи, договори, бухгалтерський баланс, аудиторський висновок, судові рішення тощо), які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози, інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов`язань.

За відсутності усіх первинних документів стосовно кредитних зобов`язань боржника у суду відсутня можливість встановити наявність ознак неплатоспроможності заявника або загрози такої неплатоспроможності.

Як вбачається з матеріалів справи, останні не містять оригіналів, чи належним чином засвідчених копій платіжних банківських документів, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства в підтвердження фактичного надання кредитних коштів заявниці.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, ОСОБА_1 не надала господарському суду у повному обсязі належних та допустимих доказів фактичного отримання кредитних коштів і як наслідок - існування у неї грошового зобов`язання перед кредиторами., в зв`язку з чим, господарський суд на підставі п.1 ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявна копія договору купівлі-продажу від 26.06.2023, за реєстровим номером 1527, про придбання ОСОБА_1 квартири в місті Калуш за 454 000,00грн.

Однак, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не зазначено відомостей про джерела походження коштів для придбання нерухомості, що у свою чергу може свідчити про приховання інформації, що дозволяла б встановити реальне фінансове становище боржника, адже інформація про майновий стан та доходи боржника є необхідною та суттєвою у даній справі.

Господарський суд, в даному випадку правомірно не прийняв до уваги посилання заявниці на військовий стан, нестабільну економічну ситуацію в державі, інфляційні процеси, як на підставу в порядку п.4 ч.2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для звернення з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, так як зазначені факти є загальновідомими та розповсюджуються на усіх громадян України, зазначені заявником обгрунтування інших підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не знайшло свого документального підтвердження.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду, що заявниця не довела наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а отже суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 на підставі ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2024 у справі № 909/920/24 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстави для її скасування відсутні, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути достатньою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 18.12.2024 (вх. №01-05/3664/24 від 19.12.2024) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.12.2024 у справі № 909/920/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 31.01.2025.

Головуючий суддя Панова І.Ю.,

Суддя Зварич О.В.,

Кравчук Н.М.