ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.01.2025м. ДніпроСправа № 904/146/25

Господарський суд Дніпропетровської області, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» про скасування заходу забезпечення позову у справі № 904/146/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайт" (50019, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 129-ї бригади територіальної оборони, буд.128)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномайн Інжиніринг" (50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд. 15б)

про стягнення заборгованості за договором поставки

Суддя Дичко В.О.

Секретар судового засідання Жукова К.Д.

Представники:

від позивача: Гудима Т.В., адвокат (ордер серії АЕ № 1354679 від 28.01.2025)

від відповідача: Бугайчук І.В. (довіреність № 27/01-25 від 27.01.2025)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайт» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» про стягнення 1 125 533,80 грн, у тому числі основної заборгованості в сумі 1 001 979,96 грн, пені в сумі 82 403,70 грн та інфляційних втрат у сумі 41 150,14 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» не виконано в повному обсязі зобов`язання за договором поставки товару № 488/06/23 від 06.06.2023 щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 904/146/25, підготовче засідання призначено на 06.02.2025 о 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайт» про забезпечення позову у справі №904/146/25. Накладено арешт на грошові кошти в національній валюті України (гривня), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг», які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» в усіх банківських установах, у межах ціни позову 1 125 533,80 гривень.

27 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання про скасування заходу забезпечення позову, застосованого ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 року. В обґрунтування необхідності скасування заходу забезпечення позову вказує, що строк оплати ще не настав, оскільки згідно з п. 4 специфікації № 1 від 06.06.2023 та п. 4 специфікації № 2 від 01.08.2023 до договору № 488/06/23 від 06.06.2023 форма оплати: 100% післяплата протягом 5 календарних днів із моменту отримання коштів від генерального замовника. Затвердження проєктно-кошторисної документації відбулось 06.03.2024, після чого розпочато будівельно-монтажні роботи. Також листом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області (генеральний замовник) № 1-3/90 від 15.01.2025 підтверджується, що протягом 2024 року фінансування не виділялось. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» вважає, що оскільки строк виконання зобов`язань не настав, то борг та штрафні санкції на дати подання позову та заяви про забезпечення позовних вимог відсутні, тому захід забезпечення позову не є співмірним.

Щодо рішень Господарського суду Дніпропетровської області, на які посилалось Товариство з обмеженою відповідальністю «Вайт» у заяві про забезпечення позову, відповідач повідомляє, що рішення суду у справі № 904/4266/24 не набрало законної сили, а інші рішення суду виконані в повному обсязі, що підтверджується наданими платіжними інструкціями.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» звертає увагу, що на підприємстві відповідача працює приблизно 264 працівники (щомісячний фонд заробітної плати становить приблизно 6 683 424 гривень). Оскільки арешт на грошові кошти накладений під кінець поточного місяця та в найкращому випадку до середини наступного місяця, то це не дасть можливості здійснити товариству повноцінні платежі із заробітної плати, що буде підставою для формування податкового боргу перед бюджетом та заробітної плати перед працівниками.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» про скасування заходу забезпечення позову прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 30.01.2025 о 14:30 год.

29 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайт» надійшли заперечення на клопотання про скасування заходу забезпечення позову. Наполягає, що забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти в національній валюті України (гривня), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг», у межах ціни позову 1 125 533,80 грн є співімірним із позовними вимогами.

Також позивач зазначає, що посилання в тексті клопотання про скасування заходу забезпечення позову на умови договору поставки № 488/06/23 від 06.06.2023, а саме: щодо строків здійснення оплати, фактично зводиться до оцінки письмових доказів у справі та обґрунтованості позовних вимог.

Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг», присутня 30.01.2025 у залі суду, підтримала подане клопотання про скасування заходу забезпечення, застосованого ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 у справі № 904/146/25.

Представниця Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайт», присутня в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, заперечувала проти скасування заходу забезпечення позову та наполягала, що застосований судом захід забезпечення позову є необхідним та співмірним.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» про скасування заходу забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Застосування ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 у справі № 904/146/25 заходу забезпечення позову безпосередньо пов`язано із предметом позову, необхідність застосування такого заходу забезпечення позову підтверджено належними і допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, на підставі яких суд дійшов відповідних висновків.

Варто наголосити, що суд у зазначеній ухвалі вже давав оцінку щодо пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, наявності обставин, які свідчать про реальну можливість ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову.

Ураховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія реального виконання рішення суду (у випадку задоволення законних вимог позивача), господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення (абз.1 п. 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Передбачене ст. 145 Господарського процесуального кодексу України право суду скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи залежить виключно від встановлення судом після вжиття заходів забезпечення позову обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, скасування заходів забезпечення позову відповідно до ст. 145 Господарського процесуального кодексу України може мати місце, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову суд не оцінює правомірність та доцільність вжиття ним заходів забезпечення позову, а лише з`ясовує, чи потреба в забезпеченні позову відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Суд указує, що дотримання та збереження балансу інтересів сторін не може призводити до нівелювання вчинених судом раніше дій, а також можливості забезпечення позивачу виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Проте, звертаючись із клопотанням про скасування заходу забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» не обґрунтувало наявності обставин, які свідчили би, що потреба в забезпеченні позову, вжитому ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 у справі № 904/146/25, з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що спричинили застосування заходу забезпечення позову, з урахуванням того, що наразі спір між сторонами існує, а справа перебуває на розгляді суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» посилається на те, що строк оплати за договором поставки № 488/06/23 від 06.06.2023 ще не настав. Однак, щоби встановити дану обставину, суду необхідно дослідити докази у справі.

Разом з тим, необхідно зазначити, що вжиття заходу забезпечення позову спрямоване виключно на недопущення негативних наслідків для Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайт» у разі задоволення позовних вимог та є тимчасовим заходом.

Таким чином, скасування заходів забезпечення позову згідно зі ст. 145 Господарського процесуального кодексу України пов`язано зі зміною чи припиненням підстав забезпечення позову і не передбачає перегляду відповідної ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову на предмет її правомірності.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Указане кореспондується з ч. 1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77, ст. 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи вищевикладене, наразі відсутні підстави для скасування заходу забезпечення позову, застосованого ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2025 у справі № 904/146/25.

На підставі ч.ч. 4-6 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись статтями 145, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Техномайн Інжиніринг» про скасування заходу забезпечення позову відмовити.

2. Роз`яснити, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржена у строк та в порядку, що визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали суду складено 03.02.2025.

Суддя В.О. Дичко