УХВАЛА

03 лютого 2025 року

м. Київ

cправа № 924/622/23 (924/483/24)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В. Г. - головуючого, Картере В. І., Огородніка К. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 (вх.№ 10174/2024)

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024

у складі колегії суддів: Миханюк М. В.- головуючого, Крейбух О. Г., Юрчук М. І.

та на рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024

у складі судді Гладія С.В.

у справі № 924/622/23 (924/483/24)

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення 522 266,90 грн.

за зустрічним позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про усунення ОСОБА_1 як власнику квартири АДРЕСА_1 перешкод у користуванні цією квартирою шляхом виселення з неї ОСОБА_2

про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1

про стягнення 64 000,00 грн

у межах справи № 924/622/23

за заявою ОСОБА_2

про неплатоспроможність фізичної особи

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) про стягнення 522 266,90 грн, з яких 509 542,23 грн основного боргу в якості повернення різниці між 90% вартості предмету іпотеки та сумою боргу за договором позики від 26.10.2003, 7 169,85 грн інфляційного нарахування та 5 554,85 грн - 3% річних.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення ОСОБА_1 як власнику квартири АДРЕСА_1 перешкод у користуванні цією квартирою шляхом виселення з неї ОСОБА_2 , про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та про стягнення 64 000,00 грн., з яких 27 000,00 грн збитків, 27 000,00 грн упущеної вигоди за період з 01.04.2024 по 30.06.2024, 10 000,00 грн моральної шкоди.

05.09.2024 рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі №924/622/23 (924/483/24) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 522 266,90 грн задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 50 9542,23 грн. основного боргу в якості повернення різниці між 90% вартості предмету іпотеки та сумою боргу за договором позики від 26.10.2003, 7 169,85 грн інфляційного нарахування, 5 554,85 грн 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету судовий збір в сумі 7 834,00 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення ОСОБА_1 як власнику квартири АДРЕСА_1 перешкод у користуванні цією квартирою шляхом виселення з неї ОСОБА_2 , про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 , про стягнення 64 000,00 грн, з яких 27 000,00 грн збитків, 27 000,00 грн упущеної вигоди за період з 01.04.2024 по 30.06.2024, 10 000,00 грн моральної шкоди - задоволено частково.

Виселено ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

В решті позову - відмовлено.

03.12.2024 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено 09.12.2024) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.24 у справі № 924/622/23 (924/483/24) - залишено без змін.

30.12.2024 (через підсистему "Електронний суд") ОСОБА_1 подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить:

1) скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24) в частині:

- задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 7 169,85 грн інфляційного нарахування та 5 554,85 грн 3% річних;

- відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення реальних понесених збитків в сумі 27 000,00 грн, упущеної вигоди за період з 01.04.2024 по 30.06.2024 в сумі 27 000,00 грн;

- відмови зарахувати присуджені ОСОБА_1 за результатами вирішення його зустрічного позову та належні до стягнення на його користь з ОСОБА_2 кошти, а також визнаний ОСОБА_2 , але не визнаний ним як забезпечений іпотекою, борг в сумі 2 520 доларів США (за курсом НБУ на дату вирішення справи) - із задоволеною судом частиною грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в результаті розв`язання первісного позову ОСОБА_2 .

2) ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким:

- відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 7 169,85 грн інфляційного нарахування та 5 554,85 грн 3% річних;

- задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення реальних понесених збитків в сумі 27 000,00 грн, упущеної вигоди за період з 01.04.2024 по 30.06.2024 в сумі 27 000,00 грн;

- зарахувати присуджені ОСОБА_1 за результатами вирішення його зустрічного позову та належні до стягнення на його користь з ОСОБА_2 кошти, а також визнаний ОСОБА_2 , але не визнаний ним як забезпечений іпотекою, борг в сумі 2 520 доларів США (за курсом НБУ на дату вирішення справи) - із задоволеною судом частиною грошових вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в результаті розв`язання первісного позову ОСОБА_2 .

Касаційна скарга подана з підстав, визначених у пункті 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Також скаржником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги та клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

13.01.2025 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г. (суддя-доповідач), суддів: Картере В.І., Огородніка К.М.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд зазначає таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня - 3 028 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (частина четверта статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження

Отже, звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24) в зазначеній скаржником частині, ОСОБА_1 належало сплатити судовий збір у розмірі 9 689,60 грн (3 028 + 3 028) х 200% х 0,8).

ОСОБА_1 до касаційної скарги не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, водночас, подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що він є 74-річним пенсіонером, ветераном праці, що має низку професійних легеневих хвороб та інших хронічних захворювань (докази додаються), потребує постійного лікування та відповідних витрат, а єдиним джерелом доходу є пенсія, яка за попередній календарний рік склала 55 513,38 грн. Відтак, сума судового збору за подання касаційної скарги у цій справі є надмірною для ОСОБА_1 з огляду на його фінансовий стан.

На підтвердження доводів про те, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5% розміру річного доходу ОСОБА_1 , останнім надано, зокрема, роздруківку відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 28.12.2024 за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року, а також роздруківку довідки Пенсійного фонду України про доходи № 1591 5253 7257 2502, згідно з якою сума пенсії ОСОБА_1 за період: з 01.01.2023 по 31.12.2023 складає 55 513,38 грн.

За практикою щодо застосування статті 6 Конвенції, наведеною, зокрема, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania), «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансового положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави в цивільних спорах, і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження в цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19.06.2001, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» (Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

Вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia) від 20.02.2014, пункт 111).

Зважаючи на викладене та оцінивши доводи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення поданого клопотання.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статей 287-291 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга відповідає вимогам щодо її форми та змісту, у зв`язку з чим наявні підстави для відкриття касаційного провадження у справі № 924/622/23 (924/483/24) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 (в частині, визначеній скаржником у касаційній скарзі).

Заперечень щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на час постановлення цієї ухвали до Верховного Суду не надходило.

Частиною першою статті 294 ГПК України встановлено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи.

Виходячи з положень статті 295 ГПК України, колегія суддів надає учасникам справи строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

Оскільки касаційна скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду без матеріалів справи, Суд витребовує з Господарського суду Хмельницької області та/або Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 924/622/23 (924/483/24).

Щодо клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24) до закінчення його перегляду в касаційному порядку, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з абзацом 2 частини четвертої статті 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Частиною першою статті 332 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

Натомість сама лише незгода скаржника з судовим рішеннями не є автоматичною підставою для зупинення виконання або зупинення дії судових рішень, а касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень тільки через те, що скаржник вважає їх незаконними.

Водночас набуття судовими рішеннями чинності і, як наслідок, їх виконання чи дія, є законодавчо передбаченими стадіями судового процесу, а тому таке виконання та дія судового рішення саме по собі не є безумовною підставою, з якою закон пов`язує можливість (необхідність) зупинення виконання або зупинення дії судового рішення.

Однак, ОСОБА_1 у клопотанні не навів жодних мотивів в контексті наведених вище критеріїв та не надав доказів, які б свідчили про необхідність зупинення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24), а відтак Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданого клопотання.

Керуючись статтями 234, 235, 287 290, 291, 294, 295, 332 Господарського процесуального кодексу України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24).

2. Відкрити касаційне провадження у справі № 924/622/23 (924/483/24) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024.

3. Повідомити учасників справи, що розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 відбудеться 20 березня 2025 року о 09:45 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

4. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 10.03.2025.

5. Витребувати з Господарського суду Хмельницької області та/або Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 924/622/23 (924/483/24).

6. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.09.2024 у справі № 924/622/23 (924/483/24) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

7. Повідомити учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

8. Довести до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Картере

К. Огороднік