ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2025 р. Справа№ 910/20040/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 23.01.2025:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Укртелебуд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2024

у справі № 910/20040/23 (суддя - Князьков В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Укртелебуд",

до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація",

про визнання укладеною додаткової угоди до договору, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Укртелебуд» (далі - позивач, ТОВ «Трест Укртелебуд», скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (далі - відповідач, КП «Київжитлоспецексплуатація») про визнання укладеною додаткової угоди №8 про приведення договору №09/22К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів від 01.01.2009 у відповідність із ч.6 ст.16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Укртелебуд» є замовником доступу до інфраструктури об`єкта доступу в розумінні Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж». Колектор відповідача є інфраструктурою об`єкта доступу у розумінні закону. Означені обставини, на думку позивача, є підставою для приведення договору №09/22К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів від 01.01.2009 у відповідність до Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», від здійснення чого відповідач ухиляється.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 у справі № 910/20040/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку щодо безпідставності тверджень позивача щодо наявності у відповідача обов`язку із укладення додаткової угоди про приведення договору №09/22К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів від 01.01.2009 у відповідність із ч.6 ст.16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трест Укртелебуд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 04.06.2024, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 у справі №910/20040/23 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Укртелебуд» є замовником доступу до інфраструктури об`єкта доступу в розумінні Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж». Колектор відповідача є інфраструктурою об`єкта доступу у розумінні закону. Означені обставини, на думку скаржника, є підставою для приведення договору №09/22К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів від 01.01.2009 у відповідність до Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», від здійснення чого відповідач ухиляється.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

30.07.2024 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до такого:

- позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що Договір №09/22 К укладено для розміщення, модернізації, експлуатаційного та технічного обслуговування технічних засобів електронних комунікацій з метою надання електронних комунікаційних послуг споживачам; предметом Договору №09/22 є доступ до елементів інфраструктури об`єкта доступу відповідача;

- позивач є замовником доступу до інфраструктури об`єкта доступу;

- доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 у справі №910/20040/23.

22.01.2024 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли судові дебати в письмовому вигляді.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

У провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Головуючий суддя: ОСОБА_1 , судді: Станік С.Р., Сибіга О.М. перебувала справа № 910/20040/23.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 31.10.2024 № 3195/0/15-24 суддю Північного апеляційного господарського суду ОСОБА_1 звільнено у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2024, в зв`язку з звільненням у відставку судді ОСОБА_1., для розгляду справи № 910/20040/23 визначено новий склад колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 справу № 910/20040/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Укртелебуд" № б/н від 04.06.2024 на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 прийнято до провадження колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В. Повідомлено учасників справи про те, що розгляд справи № 910/20040/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Укртелебуд" № б/н від 04.06.2024 на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 відбудеться 16.01.2025.

16.01.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2025.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Представники позивача та відповідача з`явилися в судове засідання 23.01.2025 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 01.01.2009 між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (далі - власник) та Закритим акціонерним товариством «Укртелебуд» (далі - користувач) було укладено договір №09/22 К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартальних колекторів, предметом якого згідно п.1 якого надання місця в колекторі власника для розміщення інженерних мереж користувача, та оплата користувачем витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартального (их) колектора (ів) згідно з додатками №1, 2 до договору.

Згідно п.2.1 договору №09/22 К від 01.01.2009 власник колектора зобов`язується: надавати місце для прокладки інженерних мереж у колекторі, проводити технічне обслуговування і утримання внутрішньоквартальних колекторів, що вказані в додатку 2 до цього договору; забезпечувати доступ до колектора представників користувача для обслуговування і ремонту прокладених інженерних мереж та обладнання; у термін, не більше одного дня, сповіщати відповідальних осіб користувача про виявлення несправностей або пошкоджень інженерних мереж та обладнання, що належать користувачеві; погоджувати наряд-допуск для проведення робіт по ремонту, технічному обслуговуванню, додатковому прокладанню, монтажу нових інженерних мереж; утримувати в належному стані колектор (ри), згідно з встановленими технічними вимогами. Вживати заходи проти порушення конструкції, технічного стану інженерних мереж користувача з боку інженерних мереж інших організацій, яким надане місце в колекторі.

За умовами п.2.2 договору №09/22 К від 01.01.2009 користувач зобов`язується: виконувати поточний та капітальний ремонти інженерних мереж користувача за власний рахунок; негайно ліквідовувати аварії, які виникають на мережах користувача, за першим повідомленням власника колектора, вживати оперативні заходи проти порушення конструкцій, інженерного обладнання, а також інших інженерних мереж в колекторах; проводити своєчасне виконання розрахунків з власником по сплаті витрат за технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-квартальних колекторів у відповідності з порядком, визначеним цим договором; після прийняття на баланс Власника новозбудованих колекторів, де проходять інженерні мережі користувача, узгоджувати додаткові обсяги робіт для подальшого відшкодування за технічне обслуговування колекторів.

Пунктом 3.2 договору №09/22 К від 01.01.2009 визначено, що користувач має право: вимагати від власника обгрунтування розрахунків, змін витрат на технічне обслуговування колекторів; доступу до колектора в разі потреби проведення ремонтних робіт на інженерних кряках. при наявності відповідно оформленого наряду-допуску; вимагати від власника термінового проведення робіт по ремонту колекторів у разі впливу їх технічного стану на стан інженерних мереж; на прокладання додаткових інженерних мереж в колекторах з обов`язковим попереднім погодженням з власником проектно-кошторисної документації. Жодна із сторін не в праві передавати права і обов`язки за цим договором третім особам без письмової згоди на це іншої сторони.

Згідно п.п.5.1, 5.2 договору до останнього дня кожного поточного місяця користувач проводить розрахунок із власником на підставі підписаних актів виконаних робіт, згідно з розрахунком, наведеним у додатку 2, в якому врахована вартість технічного обслуговування та ремонту внутрішньоквартальних колекторів, погоджена протоколом - додаток 1 до даного договору. Розрахунки проводяться грошовими коштами. За погодженням сторін можливі інші форми розрахунку згідно з чинним законодавством.

Договір набирає чинності з 01.01.2009 та діє до 31.12.2009. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна з сторін не заявила письмово про його розірвання, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік (п.п.7.1, 7.2 договору №09/22 К від 01.01.2009).

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж і послуг №111-1261/111 від 06.07.2022 до вказаного реєстру було внесено Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Укртелебуд» (дата повідомлення в Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, 15.06.2022.

04.06.2017 набрав чинності Закон України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», який визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення доступу до інфраструктури об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики, кабельної каналізації електрозв`язку, будинкової розподільної мережі для розташування технічних засобів електронних комунікацій з метою забезпечення розвитку інформаційного суспільства в Україні, встановлює повноваження органів державної влади, органів місцевого самоврядування, визначає права та обов`язки осіб, які беруть участь у таких господарських відносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, з 2021 року за ініціативи позивача між сторонами велось листування щодо укладення додаткової угоди до договору №09/22 К від 01.01.2009 з метою приведення у відповідність із ч.6 ст.16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж».

Зокрема, 11.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Укртелебуд» звернулось до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» з вимогою №19 від 09.09.2021 щодо приведення договору №09/22 К про надання місця в колекторі та оплату витрат на утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартальних колекторів від 01.01.2009 у відповідність із ч.6 ст.16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж».

Листом №062/15/1/23-3490 від 16.09.2021 Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» було відмовлено у задоволенні претензії із посиланням на те, що правовідносини сторін за договором №09/22 К від 01.01.2009 не підпадають під дію Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», оскільки внутрішньо квартальні комунікаційні колектори, що обліковуються на балансі підприємства, не належать до елементів інфраструктури об`єктів доступу, визначених у вказаному Законі України.

12.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Укртелебуд» звернулось до Комунального підприємства « Київжитлоспецексплуатація » з листом №20 від 07.07.2023, в якому було висловлено пропозицію добровільно привести умови договору 09/22 К про надання місця в колекторі та оплату витрат на утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартальних колекторів від 01.01.2009 у відповідність із ч.6 ст.16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж».

Листом №062/15/1/23-2546 від 12.09.2023 Комунальним підприємством « Київжитлоспецексплуатація » було відмовлено в укладенні додатковї угоди до договору 09/22 К про надання місця в колекторі та оплату витрат на утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартальних колекторів від 01.01.2009 та вказано на недоречність прирівнювання внутріщньоквартальних колекторів до об`єктів інфраструктури кабельної каналізації електрозв`язку.

Проте, станом на теперішній час відповідної додаткової угоди до договору укладено не було, що і стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Укртелебуд» з позовом до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» про визнання укладеною додаткової угоди №8 про приведення договору №09/22К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів від 01.01.2009 у відповідність із ч.6 ст.16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За змістом зазначених норм змінено може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Закон України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» від 07.02.2017 № 1834-VIII визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення доступу до інфраструктури об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики, кабельної каналізації електрозв`язку, будинкової розподільної мережі для розташування технічних засобів електронних комунікацій з метою забезпечення розвитку інформаційного суспільства в Україні, встановлює повноваження органів державної влади, органів місцевого самоврядування, визначає права та обов`язки осіб, які беруть участь у таких господарських відносинах. Вказаний нормативно-правовий акт набув чинності 04.06.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» дія цього Закону поширюється на відносини між власниками інфраструктури об`єкта доступу всіх форм власності та замовниками, що виникають при доступі до інфраструктури відповідного об`єкта доступу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» у цьому закону терміни вживаються у такому значенні:

- власник (володілець) інфраструктури об`єкта доступу (далі - власник інфраструктури об`єкта доступу) - фізична або юридична особа, у власності (володінні) якої перебуває інфраструктура об`єкта доступу або окремі її елементи;

- договір з доступу - договір, укладений згідно з законодавством між власником інфраструктури об`єкта доступу і замовником про доступ до інфраструктури об`єкта доступу з метою користування нею або її елементами для забезпечення можливості надання електронних комунікаційних послуг замовником і отримання таких послуг їх споживачами, з урахуванням умов, визначених цим Законом;

- доступ до інфраструктури об`єкта доступу - право замовника на користування елементами інфраструктури об`єкта доступу для розміщення, модернізації, експлуатаційного та технічного обслуговування технічних засобів електронних комунікацій відповідно до законодавства та на підставі договору з доступу;

- елементи інфраструктури об`єкта доступу - складові частини інфраструктури відповідного об`єкта доступу, що надаються або можуть надаватися власником інфраструктури об`єкта доступу у користування замовнику на договірних засадах;

- замовник доступу до інфраструктури об`єкта доступу (далі - замовник) - суб`єкт господарювання (оператор електронних комунікацій, постачальник електронних комунікаційних послуг або уповноважена ним особа), який звернувся чи має намір звернутися до власника інфраструктури об`єкта доступу із запитом про надання доступу до конкретного елемента інфраструктури об`єкта доступу або який уклав договір з доступу.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» власник інфраструктури об`єкта доступу має право, зокрема: 1) вимагати укладення договору з доступу для надання доступу до інфраструктури відповідного об`єкта доступу; 2) визначати плату за доступ, що розраховується згідно з відповідною методикою визначення плати за доступ до елементів інфраструктури об`єкта доступу, затвердженою відповідним державним органом; 8) розривати договір з доступу у передбачених таким договором та/або законодавством випадках.

Статтею 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» визначено особливості укладення, зміни та розірвання договору з доступу, а саме вказано, що доступ до інфраструктури об`єкта доступу здійснюється на підставі договору з доступу між власником інфраструктури об`єкта доступу та замовником, що укладається відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом (ч. 1 ст. 16).

Укладення договору з доступу здійснюється після видачі замовнику технічних умов з доступу та погодження власником інфраструктури об`єкта доступу проєктної документації з доступу (ч. 2 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж»).

Укладення договору з доступу здійснюється сторонами у строк, що не може перевищувати один місяць з дня надходження власникові інфраструктури об`єкта доступу документів, передбачених частиною другою цієї статті. Ухилення від укладення договору з доступу є порушенням цього Закону. Спори, пов`язані з ухиленням від укладення договору з доступу, вирішуються в судовому порядку (ч. 3 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж») .

Договір з доступу має містити такі істотні умови: 1) повне найменування сторін договору з доступу; 2) детально визначені елементи інфраструктури об`єкта доступу, якими користується замовник на підставі договору з доступу; 3) конкретно визначені технічні засоби електронних комунікацій, розміщені на елементах інфраструктури об`єкта доступу, якими користується замовник на підставі договору з доступу; 4) розмір плати за доступ, визначений згідно з відповідною методикою визначення плати за доступ до елементів інфраструктури об`єкта доступу; 5) порядок доступу до технічних засобів електронних комунікацій, розміщених на елементах інфраструктури об`єкта доступу, якими користується замовник на підставі договору з доступу; 6) умови захисту технічних засобів електронних комунікацій, розміщених на елементах інфраструктури об`єкта доступу, якими користується замовник на підставі договору з доступу, від їх умисного пошкодження (демонтажу або руйнування); 7) порядок здійснення власником інфраструктури об`єкта доступу контролю за користуванням замовником визначеними елементами інфраструктури об`єкта доступу відповідно до договору з доступу; 8) строк дії договору з доступу (з можливістю його продовження у порядку, визначеному сторонами); 9) відповідальність сторін; 10) умови розірвання договору з доступу; 11) особливості порядку внесення змін до договору з доступу; 12) інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 6 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж»).

Власник інфраструктури об`єкта доступу не має права розірвати договір з доступу без згоди замовника або відмовити йому у продовженні строку дії договору з доступу, за умови належного виконання замовником умов договору з доступу (ч. 7 ст. 16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспортну, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж»).

Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж» чинні на день набрання чинності цим Законом договори, предметом яких є доступ до елементів інфраструктури об`єкта доступу, діють до завершення строку їх дії на умовах, визначених такими договорами. На вимогу замовника або власника інфраструктури об`єкта доступу такі договори мають бути приведені у відповідність із частиною шостою статті 16 цього Закону у місячний строк з дня виставлення вимоги.

Тобто, з наведеного вище у сукупності вбачається, що наведене у Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж» обов`язкове за вимоги замовника приведення діючого договору з доступу у відповідність із частиною шостою статті 16 цього Закону у місячний строк з дня виставлення вимоги, обумовлюється саме існуванням чинного на момент набрання чинності вказаним нормативно-правовим актом договору з доступу.

Водночас, колегія суддів вважає помилковим ототожнення скаржником правовідносин із відповідачем, які склались за договором №09/22К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів від 01.01.2009 із договором з доступу у розумінні Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж», з огляду на таке.

Як зазначалось колегією суддів вище, що згідно ст.1 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж» договір з доступу - це договір, укладений згідно з законодавством між власником інфраструктури об`єкта доступу і замовником про доступ до інфраструктури об`єкта доступу з метою користування нею або її елементами для забезпечення можливості надання електронних комунікаційних послуг замовником і отримання таких послуг їх споживачами, з урахуванням умов, визначених цим Законом.

Доступ до інфраструктури об`єкта доступу - це право замовника на користування елементами інфраструктури об`єкта доступу для розміщення, модернізації, експлуатаційного та технічного обслуговування технічних засобів електронних комунікацій відповідно до законодавства та на підставі договору з доступу.

Тоді як, як було встановлено вище, предметом договору №09/22 К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартальних колекторів, було надання місця в колекторі власника для розміщення інженерних мереж користувача, та оплата користувачем витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартального (их) колектора (ів) згідно з додатками №1, 2 до договору.

Проаналізувавши зміст договору, колегія суддів констатує, що жодна умова укладеного між сторонами правочину ніяким чином не вказувала на те, що останній укладено з метою надання скаржнику користування елементами інфраструктури об`єкта доступу для розміщення, модернізації, експлуатаційного та технічного обслуговування технічних засобів електронних комунікацій з метою надання електронних комунікаційних послуг споживачам.

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що суб`єктний склад учасників спірних правовідносин під час укладення договору №09/22 К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартальних колекторів фактично не відповідає суб`єктному складу правовідносин з доступу, що визначені Законом України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж», згідно якого замовником доступу до інфраструктури об`єкта доступу є суб`єкт господарювання (оператор електронних комунікацій, постачальник електронних комунікаційних послуг або уповноважена ним особа), який звернувся чи має намір звернутися до власника інфраструктури об`єкта доступу із запитом про надання доступу до конкретного елемента інфраструктури об`єкта доступу або який уклав договір з доступу.

При цьому, колегією суддів враховано, що згідно наданої позивачем до матеріалів справи копії ліцензії №222945 від 09.02.2006, остання була видана Національною комісією з питань регулювання зв`язку України Закритому акціонерному товариству «Укртелебуд» строком на 5 років на такий вид господарської діяльності як технічне обслуговування і експлуатація телемереж на території міста Києва, проте ніяким чином не на проведення діяльності із надання електронних комунікаційних послуг замовником і отримання таких послуг їх споживачами. Інших доказів наявності у позивача станом на момент укладення спірного правочину відповідного дозвільного документу на здійснення діяльності із надання електронних комунікаційних послуг замовником і отримання таких послуг їх споживачами матеріали справи не містять.

Також колегія суддів зазначає, що згідно наявного в матеріалах справи витягу з реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж і послуг №111-1261/111 від 06.07.2022 до вказаного реєстру було внесено Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест Укртелебуд» (дата повідомлення в Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку 15.06.2022).

Проте як вірно зазначено судом першої інстанції та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі, що правовідносини, які виникли між сторонами з договору №09/22К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів від 01.01.2009, не є тотожними правовідносинам з доступу, що визначені Законом України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж», а отже, умови вказаного правочину не підлягають приведенню у відповідність до Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж».

Зважаючи на вищевикладене в сукупності, колегія суддів цілком погоджується із висновком суду першої інстанції щодо безпідставності тверджень позивача щодо наявності у відповідача обов`язку із укладення додаткової угоди про приведення договору №09/22К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів від 01.01.2009 у відповідність із ч.6 ст.16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», у зв`язку із чим судом першої інстанції цілком правомірно і обгрнутовно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 у справі № 910/20040/23, за наведених скаржником доводів та в межах апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест Укртелебуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 у справі № 910/20040/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2024 у справі № 910/20040/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Трест Укртелебуд".

4. Матеріали справи №910/20040/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 03.02.2025.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім