ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2025 р. Справа №914/1447/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді І.Ю. Панова

О.С. Скрипчук,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції б/н від 22.11.2024 року (вх. № 01-05/3392/22 від 25.11.2024 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 22.10.2024 року (суддя О.Д. Запотічняк; повний текст рішення складено 01.11.2024 року)

у справі № 914/1447/24

за позовом: Самбірської міської ради Львівської області

до відповідача-1: Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

до відповідача-2: Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області

про дострокове припинення договору, усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, стягнення коштів,

за участю:

від позивача: Добрянський І.І. (самопредставництво юридичної особи);

від відповідача-1: Сов`як Д.О. (самопредставництво юридичної особи);

від відповідача-2: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

04.06.2024 року Самбірська міська рада Львівської області звернулась до господарського суду Львівської області з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області про дострокове припинення договору, усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спір між позивачем та відповідачем виник у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 умов договору оренди № 7/2017 від 01.12.2017 року майна комунальної власності територіальної громади м. Самбора в частині здійснення своєчасної та повної сплати орендної плати, внаслідок чого у відповідача 1 утворилась заборгованість у розмір 6,00 грн за 6 років, що в свою чергу, на думку позивача, є підставою для дострокового припинення договору оренди шляхом його розірвання. Крім того зазначив, що Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України перебуває в стані припинення з 26.09.2022 року та зважаючи на те, що не можуть бути орендарями юридичні особи, які перебувають у процесі припинення - є підставою для дострокового припинення шляхом розірвання Договору № 7/2017 від 01.12.2017 року.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 22.10.2024 року у справі №914/1447/24 частково задоволено позов Самбірської міської ради Львівської області.

Розірвано договір оренди № 7/2017 від 01.12.2017 року, укладений між Самбірською міською радою та Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області.

Стягнуто солідарно з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області на користь Самбірської міської ради Львівської області 6,00 грн.

Стягнуто з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Самбірської міської ради Львівської області 3028,00 грн судового збору. Стягнуто із Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області на користь Самбірської міської ради Львівської області 3028,00 грн судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач -1 неналежно виконував взяте на себе грошове зобов`язання з внесення орендної плати за користування нежитловим приміщенням внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 01.06.2024 становить 6,00 грн за 6 років, а відтак заявлена позовна вимога про стягнення 6,00 грн заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також суд встановив, що оскільки матеріалами справи підтверджується істотне порушення відповідачем - 1 умов договору №7/2017 від 01.12.2017, що полягає у систематичному невиконанні зобов`язання зі сплати орендних платежів за користування приміщенням, у зв`язку з чим позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, позовні вимоги в частині розірвання договору №7/2017 від 01.12.2017 є обґрунтованими.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що враховуючи наявність договірного характеру спірних правовідносин, а саме Договору № 7/2017 від 01.12.2017 року, застосовування положень статті 1212 ЦК України, на які покликається позивач є неможливим, відтак суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом звільнення самовільно зайнятого Самбірською державною нотаріальною конторою Львівської області орендованого приміщення. Ст. 396 ЦК України не можна застосувати у спірних правовідносинах, оскільки майно перебувало у відповідача на умовах договору оренди.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що у рішенні від 22.10.2024 року судом встановлено, а позивачем не заперечувалося, що договір оренди №7/2017 є продовженим та діючим у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану на підставі пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 року. Вказує на те, що згідно з квитанцією до платіжної інструкції № 50 від 20.12.2023 року було здійснено переказ на рахунок Самбірської міської ради з призначенням платежу «орендна плата» в розмірі 51,20 грн. Звертає увагу суду на те, що Самбірська міська рада не зверталася до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції після надходження даного платежу з вимогою надання аргументацій стосовно походження чи призначення коштів. Також зазначає, що на момент укладення додаткової угоди позивачем не було пред`явлено жодних претензій щодо неналежного виконання відповідачами умов оскаржуваного договору, відтак укладенням додаткової угоди №1 сторонами продовжено строк дії договору оренди №7/2017 від 01.12.2017 року до 01 жовтня 2023 року. Вважає поведінку позивача суперечливою. Заявляє, що істотність порушення договору відповідно до норм частини другої статті 651 Цивільного кодексу України визначається з урахуванням наслідків завданої шкоди, відтак саме наявність такої шкоди підлягає встановленню. Стверджує, що прострочення внесення орендної плати в розмірі 6,00 грн через її очевидний незначний розмір не свідчить про позбавлення Самбірської міської ради і територіальної громади, яку він представляє, значною мірою того, на що орендодавець розраховував при укладені договору, а також не передбачає завдання йому матеріальних збитків. Вказує на те, що посилання позивача на наявність заборгованості у відповідача-1 у розмірі 6,00 грн відносно орендної плати розміром 1,00 грн можна вважати надмірним формалізмом при застосуванні правових норм, оскільки вищезгадана заборгованість не може розглядатися як істотне порушення у розумінні вимог розумності та справедливості, зважаючи також на те, що на момент розгляду справи в суді така орендна плата сплачена. Просить рішення господарського суду Львівської області від 22.10.2024 року у справі №914/1447/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Самбірська міська рада Львівської області у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що платіжна інструкція №50 від 20.12.2023 року, яка долучена Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції, не підтверджує сплату коштів згідно договору, оскільки в зазначеній платіжній інструкції зазначено недостовірні дані в призначенні платежу. Вважає, що погашення заборгованості лише після відкриття провадження у цій справі, а також систематична несплата орендної плати у визначені строки є достатньою підставою для дострокового розірвання договору. Заявляє, що враховуючи, що Західне міжрегіональне управлінням Міністерства юстиції України перебуває в стані припинення та зважаючи на те, що не можуть бути орендарями юридичні особи, які перебувають у процесі припинення, вказані обставини є підставою для дострокового припинення договору шляхом розірвання. Просить рішення господарського Львівської області від 22.10.2024 року у справі №914/1447/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розгляд клопотання

У відзиві на апеляційну скаргу Самбірська міська рада Львівської області заявила клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів.

Порадившись, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотаня, враховуючи таке.

Згідно з частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Приписи частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".

Отже, при поданні учасниками справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, учасники справи повинні обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Колегія суддів зазначає, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент ухвалення рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України. Водночас допущення такої можливості судом апеляційної інстанції мало б наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Враховуючи вищенаведене, суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про долучення нових доказів, яких не існувало на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення 22.10.2024 року у справі №914/1447/24.

В судовому засіданні представник Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Представник Самбірської міської ради Львівської області заперечив доводи скаржника. Просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Самбірська державна нотаріальна контора Львівської області не забезпечила участі представника у судовому засіданні, про причини неявки не повідомила.

З`ясовуючи обставини ознайомлення учасників справи з датою, часом та місцем розгляду справи №914/1447/24, суд встановив таке.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2024 року призначено справу № 914/1447/24 до розгляду у судовому засіданні на 20.01.2025 року о 12 год. 15 хв.

16.12.2024 року вказана ухвала від 12.12.2024 року відправлена Самбірській державній нотаріальній конторі Львівської області. Згідно повідомлення АТ «Укрпошта» №091 рекомендоване поштове відправлення повідомлення вручено 19.12.2024 року.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення учасників справи у справі про порядок розгляду справи №914/1447/24.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 01.12.2017 року між Самбірською міською радою (орендодавець) та Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області (орендар) було укладено договір оренди № 7/2017 нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора.

Відповідно до п. 1.1 цього договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове та платне користування нерухоме майно (нежитлове приміщення) надалі - майно, на підставі рішення Самбірської міської ради від « 15» червня 2017р. № 10 для використання його з метою: розміщення Самбірської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Львівській області, загальною площею 55,6 квадратних метрів, яке належить Самбірській міській раді та розташоване за адресою: м.Самбір, вулиця Руська,4.

Відповідно до п. 2.1. договору, вступ Орендаря у користування майном настає одночасно із підписанням сторонами Договору та Акту прийому-передачі вказаного майна.

Згідно п. 3.1 договору, Орендна плата визначена рішенням Самбірської міської ради від від « 15» червня 2017р. № 10 і складає: 1 грн в рік з урахування ПДВ. Розмір орендної плати за перший місяць оренди нараховується шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 4.6 Договору вказано, що орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до підпункту 5.3.1. Договору зазначено, що орендодавець має право виступати з ініціативою щодо розірвання Договору оренди у разі: невнесення Орендарем двох орендних платежів підряд.

Відповідно до пункту 6.2. Договору визначено, що у разі реорганізації Орендаря останній повинен протягом 10 днів після дати реорганізації надати Орендодавцю документи, що підтверджують правонаступництво нової юридичної особи і письмову заяву про переоформлення Договору оренди.

Пунктом 8.1. договору встановлено, що строк оренди встановлюється: з 01.12.2017 року до 01.11.2020 року.

Додатковою угодою №1 від 05.10.2020 року внесено зміни до договору, а саме:

- визнати стороною за договором оренди №7/2017 від 01.12.2017 року, який укладений між Самбірською міською радою та Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області юридичну особу Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, до якої перейшли права та обов`язки як правонаступника орендаря;

- продовжити договір оренди №7/2017 від 01.12.2017 року, укладений між Самбірською міською радою та Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України строком на 2 роки 11 місяців з 01.11.2020 року по 01.10.2023 року та внести відповідні зміни до пункту 8.1. договору.

Пунктом 5 вказаної додаткової угоди встановлено, що дана угода є невід`ємною частиною договору і вважається укладеною та набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення її печатками сторін.

Вказана додаткова угода підписана і скріплена печатками сторін без зауважень.

Як вбачається з довідки відділу фінансування та бухгалтерського обліку виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області від 03.06.2024 року, оплата за оренду комунального майна згідно договору № 7/2017 від 01.12.2017 року станом на 01.06.2024 року не поступала. Заборгованість станом на 01.06.2024 року становить 6,00 грн.

Листом № 2/29-22/5-3 від 16.01.2024 позивач повідомив відповідача -1, що орендоване нежитлове приміщення необхідне та буде використовуватися для власних потреб власника - Самбірської міської ради Львівської області. Також у вказаному листі позивач зазначив, що строк дії договору закінчився 01.10.2023 року.

Неналежне виконання зобов`язань відповідачем зобов`язань за Договором щодо сплати орендних платежів протягом 6 років підряд, неповідомлення щодо реорганізації Орендодавця стало підставою для звернення з даним позовом до суду, в якому позивач просив достроково припинити шляхом розірвання договір оренди № 7/2017 від 01.12.2017 року, стягнути з відповідачів 6,00 грн за користування чужим нерухомим майном без відповідної правової підстави та усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном шляхом звільнення самовільно зайнятого Самбірською державною нотаріальною конторою Львівської області нежитлового приміщення, загальною площею 55,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Самбір, вул. Руська, 4.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У цій справі суд встановив, що 01.12.2017 року між Самбірською міською радою (орендодавець) та Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області (орендар) було укладено договір оренди № 7/2017 нерухомого майна (нежитлових приміщень, будівель, споруд) комунальної власності територіальної громади м. Самбора.

Додатковою угодою №1 від 05.10.2020 року внесено зміни до договору, а саме:

- визнати стороною за договором оренди №7/2017 від 01.12.2017 року, який укладений між Самбірською міською радою та Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області юридичну особу Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, до якої перейшли права та обов`язки як правонаступника орендаря;

- продовжити договір оренди №7/2017 від 01.12.2017 року, укладений між Самбірською міською радою та Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України строком на 2 роки 11 місяців з 01.11.2020 року по 01.10.2023 року та внести відповідні зміни до пункту 8.1. договору.

Отже, укладений договір став підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків між сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Подібна за змістом норма викладена у статті 193 Господарського кодексу України, за змістом якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, викладені у договорі зобов`язання є обов`язковими до виконання сторонами вказаного договору.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно із частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За змістом частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, плата за оренду майна є однією з істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вказану норму, колегія суддів зазначає, що суд розглядає конкретну справу в межах заявлених позивачем вимог і відповідно саме в межах цих вимог повинен надавати правову оцінку обставинам справи та вирішувати справу по суті.

У своїй позовній заяві позивач, зокрема просив про стягнення з відповідачів 6,00 грн за користування чужим нерухомим майном без відповідної правової підстави.

За положеннями частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто, для застосування стягнення на підставі статті 1212 ЦК України повинно бути набуття майна (в тому числі грошових коштів) саме без правової підстави.

У цій справі суд встановив, що укладений між сторонами договір став підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків між сторонами.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд констатує, що наявність договірних відносин виключає застосування статті 1212 ЦК України.

Враховуючи те, що позивач звернувся з позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідачів 6,00 грн без правової підстави, суд, в силу положень статті 14 ГПК України, позбавлений можливості надавати правову оцінку спірним правовідносинам щодо стягнення заборгованості за укладеним договором.

Суд першої інстанції помилково розглянув питання щодо заборгованості за укладеним договором, тоді як позивач заявив позовну вимогу про солідарне стягнення з відповідачів 6,00 грн на підставі статті 1212 ЦК України за користування чужим нерухомим майном без відповідної правової підстави.

У позовній заяві позивач просить достроково припинити шляхом розірвання договір оренди нерухомого майна від 01 грудня 2017 року за № 7/2017, за умовами якого (п. 1.1 договору) Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове та платне користування нерухоме майно (нежитлове приміщення) надалі - майно, на підставі рішення Самбірської міської ради від « 15» червня 2017р. № 10 для використання його з метою: розміщення Самбірської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Львівській області, загальною площею 55,6 квадратних метрів, яке належить Самбірській міській раді та розташоване за адресою: м.Самбір, вулиця Руська,4.

Одночасно позивач зазначає в позовній заяві про відсутність доказів на підтвердження існування договірних відносин між позивачем та відповідачем-2, у зв`язку з чим вважає, що Самбірська державна нотаріальна контора Львівської області безпідставно користується спірним нежитловим приміщенням.

Однак, колегія суддів з цим не погоджується, оскільки в пункті п. 1.1 договору оренди чітко зазначено, що об`єкт оренди передається для використання його з метою розміщення Самбірської державної нотаріальної контори, яка є відповідачем -2 у даній справі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (п.6 ст.3 ЦК) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, від 28.09.2021 у справі №918/1045/20 тощо).

Доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - "non concedit contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (постанови Верховного суду від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 09.06.2021 у справі №911/3039/19, від 08.09.2021 у справі №910/10444/20 тощо).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 06.10.2021 року у справі №925/1546/20.

З`ясовуючи обставини справи, суд апеляційної інстанції враховує той факт, що Додатковою угодою №1 від 05.10.2020 року між сторонами було продовжено дію договору оренди до 01.10.2023 року. Тобто, позивач, не звертаючись з вимогою про стягнення орендних платежів у сумі 1 грн в рік, продовжив дію договору, а відтак подальше звернення позивача до суду з вказаними позовними вимогами свідчить про суперечливу поведінку останнього, у зв`язку з чим колегія судів вважає відсутніми правові підстави для одночасного задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди і солідарного стягнення з відповідачів 6 грн. на підставі статті 1212 ЦК України за користування чужим нерухомим майном без відповідної правової підстави, чого помилково не було враховано судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення.

Також апеляційний господарський суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 року «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю; якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк; якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця; якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців; якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.

В матеріалах даної справи відсутні докази про те, чи приймалось Самбірською міською радою рішення про відмову у продовженні спірного договору оренди.

Отже, за встановлених обставин даної справи та з урахуванням положень постанови КМУ № 634 від 27.05.2022 року «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», суд приходить до висновку про те, що укладений між Самбірською міською радою та Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області договір оренди №7/2017 від 01.12.2017 року продовжив свою дію на період воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Щодо правонаступництва юридичної особи

Вище зазначено, що Додатковою угодою №1 від 05.10.2020 року сторони внесено зміни до договору оренди, а саме: визнати стороною за договором оренди №7/2017 від 01.12.2017 року, який укладений між Самбірською міською радою та Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області юридичну особу Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України, до якої перейшли права та обов`язки як правонаступника орендаря.

Вказана додаткова угода підписана і скріплена печатками сторін без зауважень.

Тобто, сторони погодили, що правонаступником орендаря є Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України.

Частиною 1, 5 статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Суд встановив, що юридична особа Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) не є припиненою, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про її припинення.

Згідно з положеннями частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апелянта знайшли своє підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Тому оскаржуване судове рішення необхідно скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції б/н від 22.11.2024 року (вх. № 01-05/3392/22 від 25.11.2024 року) задовольнити.

Рішення господарського суду Львівської області від 22.10.2024 року у справі №914/1447/24 скасувати. Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на позивача.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя І.Ю. Панова

Суддя О.С. Скрипчук