номер провадження справи 17/165/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2025 Справа № 908/2953/24

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Станіщуку Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 908/2953/24

за позовною заявою: акціонерного товариства Українська залізниця, 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця буд. 5

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Мокрянський кам`яний кар`єр № 3, 69013, м. Запоріжжя, вул. Загорська, буд. 15

про стягнення 50 610,00 грн

За участю представників сторін:

від позивача: Губорєва Я.А., довіреність від 09.12.24

від відповідача: Ємельянова О.О., ордер серії АР № 1212468 від 17.12.24

вільний слухач: ОСОБА_1 , паспорт

СУТЬ СПОРУ:

10.11.24 до Господарського суду Запорізької області в системі Електронний суд надійшла позовна заява за вих. від 05.11.24 № НЮС-01/178 з вимогами акціонерного товариства Українська залізниця (далі АТ Українська залізниця) до товариства з обмеженою відповідальністю Мокрянський кам`яний кар`єр № 3 (надалі ТОВ МКК № 3) про стягнення штрафу у розмірі 50 610,00 грн.

11.11.24 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/2953/24 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 18.11.24 судом прийнято справу № 908/2953/24 до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

28.11.24 до суду в системі Електронний суд від представника ТОВ МКК № 3 надійшли:

- відзив за вих. від 28.11.24 на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити позивачу в задоволені позову;

- клопотання за вих. від 28.11.24, в якому представник відповідача просить суд витребувати у позивача копії: довідки про наявність ваг станції призначення станція Краматорськ Донецької залізниці (вид, номер ЗВВТ, заводський номер); технічного паспорту на ваги станції призначення станція Краматорськ Донецької залізниці; книги зважування на вагонних вагах станції призначення станція Краматорськ Донецької залізниці (ф. ГУ-36) за 18.07.24 щодо зважування вагону № 62997127 відправленого згідно накладної № 45768843 або витяг з неї;

- клопотання за вих. від 28.11.24, в якому представник відповідача просить суд розглядати справу № 908/2953/24 за правилами загального позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою від 29.11.24 судом:

- задоволено клопотання представника ТОВ МКК № 3 про витребування доказів за вих. від 28.11.24;

- витребувано у АТ Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця буд. 5) копії: довідки про наявність ваг станції призначення станція Краматорськ Донецької залізниці (вид, номер ЗВВТ, заводський номер); технічного паспорту на ваги станції призначення станція Краматорськ Донецької залізниці; книги зважування на вагонних вагах станції призначення станція Краматорськ Донецької залізниці (ф. ГУ-36) за 18.07.24 щодо зважування вагону № 62997127 відправленого згідно накладної № 45768843 або витяг з неї;

- задоволено частково клопотання представника ТОВ МКК № 3 про розгляд справи № 908/2953/24 за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за вих. від 28.11.24;

- призначено розгляд справи № 908/2953/24 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 17.12.24 об 11 год. 30 хв.

29.11.24 до суду в системі «Електронний суд» надійшло заперечення за вих. від 29.11.24 на клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в якому представник позивача просить суд залишити без задоволення клопотання відповідача за вих. від 28.11.24 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

04.12.24 до суду в системі «Електронний суд» від АТ Українська залізниця надійшли:

- заява за вих. від 04.12.24, в якій представник позивача надає суду відповідь ТОВ МКК № 3 за вих. від 25.11.24 № ЦД-11/295 щодо витребування судом документів;

- відповідь за вих. від 04.12.24 на відзив, в якому представник відповідача заперечує проти доводів відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

05.12.24 до суду в системі «Електронний суд» надійшли заперечення відповідача за вих. від 05.12.24 на відповідь на відзив (зареєстровано канцелярією суду та передано судді 06.12.24), в яких представник останнього просить суд врахувати правову позицію представника відповідача та відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

11.12.24 до суду в системі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник позивача надає свої пояснення щодо розгляду справи № 908/2953/24 та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

16.12.24 до суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання за вих. від 16.12.24 (зареєстровано канцелярією суду та передано судді 17.12.24), в якому представник відповідача керуючись ч. 2 ст. 80 та ч. 2 ст. 118 ГПК України просить суд відмовити позивачу у долучені до матеріалів справи (залишити без розгляду) додані до додаткових пояснень документи та відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 17.12.24 представником позивача заявлено усне клопотання щодо відкладення (перенесення) судового засідання на іншу дату.

Представник відповідача вказане усне клопотання позивача щодо відкладення (перенесення) розгляду справи на іншу дату залишив на розсуд суду.

В судовому засіданні 17.12.24 оголошено перерву до 14.01.25 об 11 год. 30 хв.

03.01.25 до суду в системі «Електронний суд» надійшло заперечення за вих. від 03.01.25 на додаткові пояснення позивача (зареєстровано канцелярією суду та передано судді 06.01.25), в якому представник відповідача просить суд врахувати правову позицію представника відповідача при винесені рішення та відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

13.01.25 до суду в системі «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення за вих. від 13.01.25, в якоих представник позивача надає пояснення по справі № 908/2953/24 та просить суд долучити до матеріалів вказані пояснення з долученими документами та задовольнити позовні вимоги в поному обсязі.

В судовому засіданні 14.01.25 судом прийнято до розгляду відзив відповідача за вих. від 28.11.24 на позовну заяву, відповідь позивача за вих. від 04.12.24 на відзив на позовну заяву та заперечення відповідача за вих. від 05.12.24 на відповідь на відзив.

Представники сторін в судовому засіданні 14.01.25 надали усні пояснення на запитання суду (головуючого).

В засіданні 14.01.25 сулом оголошено перерву в розгляді справи до 16.01.25 об 11 год. 30 хв.

14.01.25 до суду в системі «Електронний суд» надійшло клопотання за вих. від 14.01.25 (зареєстровано канцелярією суду та передано судді 15.01.25), в якому представник відповідача керуючись ч. 2 ст. 80 та ч. 2 ст. 118 ГПК України просить суд відмовити позивачу у долучені до матеріалів справи (залишити без розгляду) додані до додаткових пояснень за вих. від 13.01.25 документи та відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 16.01.25 представник позивача підтримала додаткові пояснення за вих. від 11.12.24, які надійшли до суду в системі «Електронний суд» та просить суд долучити до матеріалів справи вказані пояснення з додатками.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.01.25 заперечила проти долучення до матеріалів справи додатків доданих до додаткових пояснень позивача за вих. від 11.12.24.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 4 ст. 80 ГПК України унормовано, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно із ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В судовому засіданні 16.01.25 судом прийнято до розгляду додаткові пояснення позивача за вих. від 11.12.24.

Враховуючи, що позивач не повідомляв письмово суд про неможливість подачі того чи іншого доказу у встановлений законом строк з об`єктивних причин, судом не приймаються до розгляду додатки до додаткових пояснень за вих. від 11.12.24, крім додатків: № 1 (ордер на представника позивача), № 2 (договір про надання правничої допомоги), № 11 та № 12 (квитанції про надсилання позивачу та відповідачу вказаних додаткових пояснень за вих. від 11.12.24).

Представник відповідача в судовому засіданні 16.01.25 підтримала заперечення за вих. від 03.01.25 (яке надійшло до суду в системі «Електронний суд») на додаткові пояснення позивача за вих. від 11.12.24, яке надійшло до суду з додатками.

Представник позивача в судовому засіданні 16.01.25 заперечила проти задоволення заперечень представника відповідача за вих. від 03.01.25.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 4 ст. 80 ГПК України унормовано, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно із ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В судовому засіданні 16.01.25 судом прийнято до розгляду заперечення відповідача за вих. від 03.01.25.

Враховуючи, що відповідач не повідомляв письмово суд про неможливість подачі того чи іншого доказу у встановлений законом строк з об`єктивних причин, судом не приймаються до розгляду додатки до заперечень за вих. від 03.01.25, крім додатків: № 1 (виписка з ЄДР щодо представництва керівника відповідача), № 10 та № 11 (квитанції про надсилання позивачу та відповідачу вказаного заперечення за вих. від 03.01.25).

Крім того, в судовому засіданні 16.01.25 представник позивача підтримала додаткові пояснення за вих. від 13.01.25, які надійшли до суду в системі «Електронний суд» та просить суд долучити до матеріалів справи вказані пояснення з додатками.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.01.25 заперечила проти долучення до матеріалів справи додатків доданих до додаткових пояснень позивача за вих. від 13.01.25.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 4 ст. 80 ГПК України унормовано, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно із ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В судовому засіданні 16.01.25 судом прийнято до розгляду додаткові пояснення позивача за вих. від 13.01.25.

Враховуючи, що позивач не повідомляв письмово суд про неможливість подачі того чи іншого доказу у встановлений законом строк з об`єктивних причин, судом не приймаються до розгляду додатки до додаткових пояснень за вих. від 13.01.25, крім додатків: № 1 (довіреність адвоката позивача) та № 9 (квитанції про надсилання відповідачу вказаних додаткових пояснень за вих. від 13.01.25).

Представники сторін, в судовому засіданні 16.01.25, надали усні пояснення на запитання суду (головуючого).

В засіданні 16.01.25 судом оголошено перерву в розгляді справи до 20.01.25 об 11 год. 00 хв.

Представники сторін, в судовому засіданні 20.01.25, надали усні пояснення на запитання суду (головуючого), які виникли в судовому засіданні.

В засіданні 20.01.25, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві за вих. від 05.11.24 № НЮС-01/178, у відповіді за вих. від 04.12.24 на відзив на позовну заяву та у додаткових поясненнях за вих. від 11.12.24 та від 13.01.25. Просила суд стягнути з ТОВ МКК № 3 штрафу за неправильне зазначення маси вантажу у розмірі 50 610,00 грн.

Відповідач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві за вих. від 28.11.24 на позовну заяву, у запереченні за вих. від 05.12.24 на відповідь на відзив та у запереченнях за вих. від 03.01.25. Просила суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в поному обсязі.

З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, а також наявними випадками відключеннями будівлі суду від електропостачання, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти.

Крім того, судом враховано, що:

- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається;

- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на певній частині території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя;

- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді;

- сторони та третя особа по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю Мокрянський кам`яний кар`єр № 3 (вантажовідправник) зі станції відправлення Растущая Придніпровської залізниці, відповідно до залізничної накладної № 45768843 від 08.07.24, оформлено перевезення вантажу щебінь гранітний фракції 10х20, зокрема у вагоні № 62997127, до станції призначення Краматорськ Донецької залізниці, вантажоодержувач ТОВ Е-ТРЕК.

Відповідно до накладної № 45768843 від 08.07.24:

- вантаж: щебінь гранітний фракції 10х20; пакування насипом; вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 3.1 гл. 14 Додатка 3 до СМГС; відповідальний за розміщення та кріплення вантажу вагар Переяслова В.А. (графа 20);

- код вантажу 232465 (графа 23);

- маса вантажу, призначена відправником 692 600 кг. (графа 24);

- спосіб визначення маси на вагонних вагах (150 т) заводський № 65 відправник (графа 26);

- вантаж у вагони завантажений вантажовідправником (графа 28);

…

- правильність внесених відомостей підтверджено вагарем Переясловою В.А. ЕЦП 08.07.2024 15:42 (графа 55).

Згідно відомостей вагонів, маса вантажу у вагоні № 62997127 69 800 кг., тара вагону 23 000 кг., провізна плата 10 122,00 грн.

14.07.24 о 10:00 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці пр-к Гришиною О.В. складено акт загальної форми № 5 по даним Книги ф. ГУ-78: накладна № 45768843 від 08.07.24; вагон № 62997127; найменування вантажу: (Код за ЕТСНВ 232465) щебінь 10 х 20; в графі Опис обставин, що викликали складання акту зазначено: Комісією у складі: пр-к Гришина О.В. була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. Фактична маса брутто вагона склала 91 250 кг, тара вагона з АСК ВП УЗ-Е 23 000 кг. Маса вантажу нетто за ПД 69 800 кг. Фактична маса вантажу нетто 68 250 кг, що менше документу на 1 550 кг.

14.07.24 о 10:40 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складено акт загальної форми № 50515 (форми ГУ-23), в якому зазначено про комерційну несправність (код 9290002): вагон № 62997127 має недовантаження (недостача) вантажу (у порівнянні з масою перевізного документа), при відсутності ознак втрати (витікання, висипання, незбереження). 14.07.24 проведено контрольне зважування на вагонних вагах станції Запоріжжя-Ліве 87 гос. повірка 06.06.24. Навантаження в вагоні холмоподібне нижче бортів 100-150 см, вибірок поглиблень не має. По документу значиться вага нетто 69 800 кг., тара з документу 23 000 кг., фактично брутто 91 250 кг., нетто 68 250 кг., що на 1 550 кг менше ваги вказаної в документі. Безпеці руху не загрожує слідує призначенню.

Акт складено та підписано пр-к поїзду Бережко І.В. та пр-к поїзду Гришиною О.В.

Результат зважувань зафіксовано в Книзі зважування на вагонних вагонах за черговим № 1584 від 14.07.24, витяг з якої (копія) міститься в матеріалах справи.

Згідно із технічним паспортом ваг № 87 (вагонні ваги станції Запоріжжя-Ліве РФ Придніпровська залізниця), 06.06.24 проведено технічне обслуговування зважувальних приладів з перевіркою метрологічних характеристик. Ваги придатні для зважування. 06.06.24 проведено держповірку, ваги відповідають вимогам МПУ 385/02-2015.

14.07.24 складено комерційний акт № 460005/283 форми ГУ-22, в розділі Д Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку якого зазначено, що (дослівно): «На підставі акту загальної форми № 50515 від 14.07.2024р. станції Запоріжжя-Ліве проведене контрольне зважування вантажу, прибувшого груповою відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах станції Запоріжжя Ліве № 87, держ. перевірка 06.06.2024р., приймальником поїздів ОСОБА_2 , у присутності начальника станції Марковця А.М. Згідно перевізного документу значиться: вантаж щебінь гранітний фракції 10х20, 10 напіввагонів, маса вантажу 692600 кг, у вагоні № 62997127 тара 23000 кг, нетто 69800 кг. Фактично виявилось вага брутто 91250 кг, тара з документу 23000 кг, нетто 68250 кг, що менше документу на 1550 кг. У комерційному відношенні навантаження нижче бортів 100-150 см, пагорбоподібне, без виїмок і поглиблень. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люки щільно закриті, просипу вантажу немає. Зав. вантажного двору за штатним розкладом відсутній.».

Акт підписаний нач. станції Марковець А.М., агентом комерційним Медвідь І.Г. та приймальником поїздів ОСОБА_2 .

У відповідності до наказу заступника начальника ВП Служба роботи станції РФ Придніпровська залізниця від 12.04.24 № 101 «Про призначення відповідальних працівників станції залізничної Запоріжжя-Ліве бути уповноваженими особами на підписання від імені залізниці комерційних актів»:

- призначено відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів, у зв`язку з відсутністю на станції Запоріжжя-Ліве по штатному розкладу посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), зокрема агента комерційного ОСОБА_3 (п. 1);

- затверджено перелік працівників станції Запоріжжя-Ліве, які здійснюють контрольне зважування вантажів у вагонах, у випадку перевірки вантажу на під`їзних коліях підприємств та виявлення ними обставин, що можуть стати підставою для матеріальної відповідальності залізниці, та уповноважено їх на підписання комерційних актів від імені залізниці, зокрема приймальника поїздів Гришину О.В (п. 2).

Оперативним повідомленням № 317 від 14.07.24 зі станції Запоріжжя-Ліве повідомлено станцію Растущая, що у вагоні № 62997127 виявлено комерційну несправність та про складення акту загальної форми ГУ-23 № 50515.

Вагон № 62997127 з вантажем насипом Щебінь гранітний фракції 10х20 накладною № 45894029 від 15.07.24 був відправлений зі станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Краматорськ Донецької залізниці. Згідно відомості вагонів, тара вагона 23 000 кг, маса вантажу 69 800 кг.

Згідно із комерційним актом № 460005/283/2 від 14.07.24, який був зареєстрований на станції призначення Краматорськ Донецької залізниці, у розділі Є. Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції зазначено, що (дослівно): «Вагон № 62997127 прибув 18.07.24 8:57 по досилці № 45894029 від 15.07.24 ст. Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, виданий 18.07.24 згідно ком. акту.». Вказаний розділ містить підписи ДС ОСОБА_4 , зас. ДС Григор`єва М.О., а/к Суковій І.В., менеджер Скрабков С.М.

Наказом начальника ВТП Станція Краматорськ від 03.04.24 № 253/ДС «Про призначення відповідальних осіб за підписання комерційних актів форми ГУ-22», призначено відповідальних осіб, підпис яких має бути обов`язковим в комерційних актах, які складаються на станції Краматорськ, Шпичкине, Часів Яр, а саме: перший підпис начальник станції Краматорськ Моісеєнко О.Г. (п. 1.1.), другий підпис заступник начальника станції Краматорськ - Григор`єв М.О. (п. 1.2.), третій підпис працівник станції, який особисто здійснював перевірку (змінні приймальники поїздів та агенти комерційні по станції Краматорськ) (п. 1.3.).

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), заслухавши пояснення представників сторін суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 307 ГК України, договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно зі ст. 3 Закону України Про залізничний транспорт, законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Законів України Про транспорт, Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

За змістом ст. 8 Закону України "Про залізничний транспорт", умови та порядок організації перевезень, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Статутом залізниць України (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457) визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст. 2 Статуту).

Відповідно ст. 6 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст.ст. 23, 24 Статуту залізниць України, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому викладі роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А-4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею та одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Згідно із п. 40 Правил приймання вантажів до перевезення (затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.20 № 644), вантажі, завантажені відправниками у вагони (контейнери) відкритого типу, приймаються до перевезення шляхом візуального огляду вагона (контейнера), вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Перевізник має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

У відповідності до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин невідповідності, зокрема, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 за № 334, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Пунктом 8 Правил складання актів визначено, що комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

У відповідності до п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень, або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як визначено п. 35 Правил видачі вантажів (затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 за № 644), видача вантажу, що перевозиться за досильними перевізними документами, провадиться: частина вантажу, яка прибула з основною накладною, видається за цією накладною з комерційним актом на ту частину вантажу, що не прибула; частина вантажу, яка прибула з досильним документом, видається на підставі основної накладної та комерційного акта, при цьому комерційний акт у одержувача забирається. Про видачу вантажу одержувачу станцією зазначається в основній накладній, досильному перевізному документі та комерційному акті.

На підтвердження факту неправильного зазначення маси вантажу вантажовідправником у вагоні № 62997127 позивачем надано комерційний акт № 460005/283 від 14.07.24.

Згідно із п. 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, для встановлення невідповідності маси вантажу, вказаної у накладній, фактичній масі, комерційний акт має бути в обов`язковому порядку підписаний трьома особами, посади яких чітко передбачені Правилами складання актів; залучення інших працівників залізниці для підписання комерційного акту допускається (у разі необхідності), проте дане положення не скасовує обов`язкової наявності підписів начальника станції (його заступника), начальника вантажного району (завідувач вантажного складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівника станції, який особисто здійснював перевірку вантажу.

Комерційний акт, як слідує з його тексту, підписаний начальником станції Марковець А.М., агентом комерційним Медвідь І.Г., приймальником поїздів Гришиною О.В.

У відповідності до наказу заступника начальника ВП Служба роботи станції РФ Придніпровська залізниця від 12.04.24 № 101 «Про призначення відповідальних працівників станції залізничної Запоріжжя-Ліве бути уповноваженими особами на підписання від імені залізниці комерційних актів»:

- призначено відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів, у зв`язку з відсутністю на станції Запоріжжя-Ліве по штатному розкладу посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), зокрема агента комерційного ОСОБА_3 (п. 1);

- затверджено перелік працівників станції Запоріжжя-Ліве, які здійснюють контрольне зважування вантажів у вагонах, у випадку перевірки вантажу на під`їзних коліях підприємств та виявлення ними обставин, що можуть стати підставою для матеріальної відповідальності залізниці, та уповноважено їх на підписання комерційних актів від імені залізниці, зокрема приймальника поїздів Гришину О.В (п. 2).

Положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 64 та ч. 3 ст. 65 ГК України передбачено, що підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників і штатний розпис. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) виконавчий орган (одноосібний чи колегіальний) підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді (у разі її утворення). Керівник підприємства (одноосібний виконавчий орган), головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради (у разі її утворення), голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства. Статутом підприємства посадовими особами підприємства можуть бути визнані й інші особи. Посадові особи підприємства мають обов`язки перед підприємством, передбачені законом, зокрема щодо належного, добросовісного та ефективного управління підприємством (фідуціарні обов`язки).

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.18 у справі № 916/2001/17, від 23.06.18 у справі № 916/1993/17 та від 23.11.18 у справі № 916/2450/17.

Згідно із посадовою інструкцією (реєстраційний номер ДС-ПІ-029/1), затвердженою заступником начальника ВП Служба роботи станції РФ Придніпровська залізниця від 31.01.24, агент комерційний зобов`язаний складати та підписувати комерційні акти, згідно із ст. 129 Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів залізничним транспортом.

Суд з наданих до позову документів дійшов висновку, що комерційний акт підписаний уповноваженими працівниками залізниці в порядку п. 10 Правил складання актів та є таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Пунктом 12 Правил складання актів визначено, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Доказів складення нового комерційного акту на станції призначення Краматорськ матеріали справи не містять.

Комерційний акт попутної станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці № 460005/283 від 14.07.24 був зареєстрований на станції призначення Краматорськ Донецької залізниці під № 460005/284/2 від 14.07.24, відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.03 № 147-Ц.

Відповідно до п. 22 Правил видачі вантажів, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Зважування вантажу Залізницею на станції Запоріжжя-Ліве було проведено тим самим способом, що й відповідачем на вагах.

У п.п. 2, 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) визначено, що дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Приписами п. 129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Акт загальної форми може бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо не потрібне складання комерційного акта.

Судом досліджено і встановлено дотримання залізницею вимог законодавства щодо складення ним актів загальної форми. Однак, підставою для матеріальної відповідальності вантажоперевізника є саме комерційний акт.

Комерційним актом № 460005/283 від 14.07.24, який підписаний представниками позивача, встановлено невідповідність маси вантажу, визначеної відправником у накладній № 45768343 у вагоні № 62997127, на 1 550 кг менше.

Згідно відомості вагонів до накладної № 45768343, провізна плата вагону № 62997127 склала 10 122,00 грн.

Отже, п`ятикратний розмір провізної плати по вагону складає 10 122,00 грн. х 5 = 50 610,00 грн, що й становить суму штрафу за неправильне зазначення маси вантажу, яка заявлена до стягнення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, про обґрунтованість та доведеність позивачем позовних вимог у цій справі.

А тому, як наслідок, позовні вимоги про стягнення з відповідача 50 610,00 грн штрафу підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача спростовуються наведеними вище нормами законодавства та встановленими судом обставинами.

Крім того, судом, через необґрунтованість, відхиляються твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву в частині того, що позивачем порушено міжповірочний інтервал ваговимірювальної техніки вагонних ваг станції Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці…

Підставою для такого висновку суду є те, що згідно із Технічним паспортом ваг № 87 (засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) із заводським номером 031 (п. 5), власником яких є СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень», … міжповірочний (п. 11) інтервал ЗВВТ - 12 місяців. А записи з вказаного Технічного паспорту (відмітки про повірку …) свідчать, що такі госповірки відбувались … 06.10.23, а також 06.06.24 і ваги відповідають вимогам НПУ 385/02-2015…

Тобто, контрольне зважування вагону №.07.24 на вагонних вагах (заводський № 031) станції Запоріжжя Ліве здійсненео працівниками залізниці в межах чинності міжповірочного інтервалу.

Судові витрати, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 20, 24, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, ст. ст. 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Мокрянський кам`яний кар`єр № 3 (69013, м. Запоріжжя, вул. Загорська, буд. 15, ) на користь акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця буд. 5, ) 50 610 (п`ятдесят тисяч шістсот десять) грн 00 коп. штрафу та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію російської федерації проти України, який триває на час прийняття процесуального рішення, а також враховуючи періодичні відключення будівлі суду від електропостачання … повний текст рішення складено 30.01.2025.

Суддя В.Л. Корсун