ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. Справа№ 910/6687/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Владимиренко С.В.

при секретарі: Муковоз В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Накоп`юк Я.В., ордер СА № 1067099 від 17.10.2023;

від відповідача: Моцюк В.В., дов. від 04.01.2024,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2024

у справі № 910/6687/24 (суддя - Літвінова М.Є.; повний текст складено - 11.10.2024)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Грейнсвард" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства (далі - АТ) "Українська залізниця" про зобов`язання внести зміни до особового рахунку № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 218 700,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2024 у справі №910/6687/24 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано АТ "Українська залізниця" внести зміни до особового рахунку ТОВ "Грейнсвард" № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому 218 700,00 грн. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ТОВ "Грейнсвард" 2 624,40 грн судового збору за подання позову.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2024 у справі № 910/6687/24 заяву ТОВ "Грейнсвард" про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ТОВ "Грейнсвард" 8 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині клопотання відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 28 809,00 грн відповідають критерію розумності та співмірності у даній справі в сумі 8 500,00 грн, яку і покладено на відповідача.

Частково не погоджуючись з додатковим рішенням ТОВ "Грейнсвард" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення в частині зменшення витрат на професійну правничу допомогу та прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 28 809,00 грн витрат на правничу допомогу; в іншій частині додаткове рішення - залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що належними доказами підтвердив розмір понесених витрат на правничу допомогу, який є цілком співмірним із складністю справи та витраченим адвокатом часом, розумним та необхідним для досягнення позитивного результату у цій справі, натомість суд першої інстанції занадто зменшив такі витрати.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024, у складі колегії суддів: Пономаренко Є.Ю. (головуючий), Владимиренко С.В., Руденко М.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та її розгляд призначено на 13.01.2025.

03.12.2024 до апеляційного суду надійшло клопотання позивача про забезпечення участі представника у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

10.12.2024 до апеляційного суду надійшов відзив відповідача із запереченнями на апеляційну скаргу, в якому представник зазначав про врахування судом першої інстанції критерію розумності та співмірності заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу під час вирішення заяви про розподіл судових витрат.

18.12.2024 до апеляційного суду надійшла заява відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2025 задоволено заяви позивача та відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду.

У судовому засіданні, що відбулось 13.01.2025, представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване додаткове рішення скасувати в частині зменшення витрат на професійну правничу допомогу та прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 28 809,00 грн витрат на правничу допомогу; в іншій частині додаткове рішення - залишити без змін.

Позивач заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

04.10.2024 до суду першої інстанції позивачем подано клопотання про розподіл судових витрат в частині покладення на відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 28 809,00 грн (а.с. 159-161 том 1).

Частиною 1 статті 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 123 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 28 809,00 грн позивачем до матеріалів справи надано (а.с. 80-95; 163-171 том 1):

- договір про надання правової допомоги № 17-01 від 04.01.2021 та додаткову угоду № 1 від 07.07.2021 до договору, які укладені між ТОВ "Грейнсвард" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" (далі - об`єднання), за умовами якого (з урахуванням додаткової угоди) клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. З метою здійснення захисту клієнта та представництва його інтересів об`єднання доручає здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням даного договору, адвокату Накоп`юку Я.В. (пункт 4.3 договору);

- акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/280 від 29.05.2024 на суму 10 0000,00 грн (складання позовної заяви - 10 год.), рахунок на оплату №17-01/280 від 29.05.2024 на суму 10 000,00 грн, платіжне доручення № 7061 від 30.05.2024 на суму 10 000,00 грн;

- акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/293 від 25.06.2024 на суму 3 500,00 грн (складання клопотання про долучення доказів - 0,5 год.; складання відповіді на відзив - 3 год.), рахунок на оплату № 17-01/293 від 25.06.2024, платіжне доручення № 7245 від 25.06.2024 на суму 3 500,00 грн;

- акт виконаних робіт (наданих послуг) № 17-01/316 від 03.10.2024 на суму 15 309,00 грн (гонорар успіху у розмірі 7 % від ціни позову), рахунок на оплату №17-01/316 від 03.10.2024, платіжну інструкцію № 7759 від 03.10.2024 на суму 15 309,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 викладено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та/або значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц).

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

Відповідач заперечував заявлені позивачем витрати на правову допомогу (а.с. 173-174 том 1), оскільки розмір витрат є неспівмірним із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що не відповідає критерію розумності та необхідності.

Так, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, виходячи зі змісту наданих адвокатом послуг, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги обсяг наданих послуг, обґрунтованість підготовлених та поданих суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката відповідають реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру у сумі 8 500,00 грн. В той же час решта заявленої позивачем суми не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних (у тому числі і гонорар успіху), не є співмірними з обсягом наданої правничої допомоги, а їх відшкодування з огляду на обставини цієї справи матиме надмірний характер.

З зазначених підстав суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку не присуджувати на користь позивача, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення, а лише в частині 8 500,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено обґрунтованості апеляційної скарги, тож апеляційний суд погоджується із додатковим рішенням господарського суду і підстав для його скасування або зміни не має.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2024 у справі № 910/6687/24 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.10.2024 у справі № 910/6687/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 29.01.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

С.В. Владимиренко