РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1121/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ КООПЕРАТИВ

вул. Гонти, буд. 3, м. Умань, Черкаська область, 20302,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАЧЕПИЛІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО

вул. Кеслера В., буд. 6, с. Курінь, Ніжинський район, Чернігівська область, 16544,

про стягнення 117 046, 61 грн

За участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Дії суду щодо розгляду справи. Позиції учасників справи.

Товариством з обмеженою відповідальністю ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ КООПЕРАТИВ подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАЧИПЛІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО про стягнення 117 046, 61 грн, з яких 111 002,73 грн основного боргу, 3627,30 грн пені, 1998,05 грн інфляційних втрат, 418,53 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №0310-054 від 03.10.2024 в частині своєчасної та повної оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.12.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; розгляд справи по суті призначено на 13.01.2025; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та встановлення їм строків для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень шляхом доставки ухвали суду до їх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд 16.12.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Граничним строком на подання відзиву в даній справі є 31.12.2024. Проте відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзиву у встановлений судом строк не надав.

Згідно частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

13.01.2025 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 23.01.2025, про що повідомив відповідача ухвалою від 13.01.2025, доставленою до його електронного кабінету в системі Електронний суд.

21.01.2025 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд клопотання задовольнив.

23.01.2024 суд розглянув справу по суті та підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи встановлені судом.

03.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ КООПЕРАТИВ (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАЧИПЛІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО (Покупець) було укладено договір поставки №0310-054 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у встановлений Договором термін Товар у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору.

Товаром, що поставляються за Договором, є сільськогосподарська продукція, визначена у видаткових накладних та/або в специфікаціях за Договором (п.1.2. Договору).

Згідно з п.2.1. Договору найменування і асортимент поставленого Товару визначається за видатковими накладними та/або специфікаціями до Договору.

Загальна кількість Товару, що поставляється за Договором, визначається шляхом підсумовування кількості Товару, зазначеного у видаткових накладних та/або специфікаціях, підписаних сторонами (п.2.1. Договору).

За умовами п. п. 3.1. Договору поставка Товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість Товару в кожній партії вказується в видаткових накладних та/або специфікаціях, підписаних Покупцем.

Відповідно до п. п. 4.1.-4.2. Договору загальна вартість Договору визначається шляхом підсумовування вартості Товару, яка вказана у видаткових накладних та/або специфікаціях, підписаних Покупцем.

Ціна за одиницю Товару, загальна вартість партії Товару вказуються у видаткових накладних та/або специфікаціях до даного Договору.

Оплата кожної партії Товару здійснюється на умовах відстрочки платежу протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту поставки Товару та за умови отримання всіх документів, передбачених п. 3.4. та 10.6 Договору (п.4.3. Договору).

Пунктом 10.4 Договору сторони передбачили, що скановані копії Договору, додатків до нього, документів, пов`язаних з його виконанням, мають силу оригіналу до моменту передачі сторонами оригіналів зазначених документів, яка є обов`язковою.

Відповідно до 9.1.Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (якщо інше не вказано в Договорі) і діє до 01 липня 2025 р. (включно), а в частині виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором до моменту їх повного виконання сторонами.

03.10.2024 між Постачальником та Покупцем укладено Специфікацію № 1 до Договору, згідно з п.1,2 якої предмет поставки: соя врожаю 2024 року, код УКТЗЕД , кількість - 50,00 т, ціна за 1 (одну) одиницю виміру, без ПДВ - 16 184,21 грн, загальна вартість Товару з ПДВ - 922 499,97 грн.

Постачальник зобов`язується поставити Товар в термін до 11.10.2024 (включно), відповідно до правил ІНКОТЕРМС-2020 на умовах БАР, склад визначений Покупцем за адресою: ТОВ "Міггранс" , Одеська обл., Одеський район, м. Южне, вул. Комунальна 3а/1 (п.3 Специфікації).

Додатковою угодою №1 до Специфікації №1 до Договору сторони погодили остаточну ціну та кількість Товару, що поставляється згідно Договору: кількість 50,18 т на суму 903 879,35 грн з ПДВ.

04.10.2023, на виконання умов Договору та Специфікацій до нього, Постачальник поставив, а Покупець прийняв Товар: соя врожаю 2024 року у кількості 50,18 т на загальну суму 903 879,35 грн, що підтверджується видатковою накладною № 4567 від 04.10.2023 та товарно-транспортними накладними №37, №38 від 03.10.2024.

07.10.2024 Постачальником надіслано на електронну адресу Покупця документи, передбачені п. 3.4. та 10.6. Договору, рахунок-фактуру для проведення оплати.

Відповідачем здійснена часткова оплата вартості поставленого товару 09.10.2024 - 250 000,00 грн, 10.10.2024 - 542 876, 62 грн

Станом на 11.10.2024 у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість у розмірі 111 002,73 грн.

28.10.2024 позивачем на адресу відповідача направлено досудову вимогу про сплату протягом 2 календарних днів з моменту отримання даної вимоги грошових коштів за договором у сумі 111 002,73 грн. Досудова вимога залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

06.11.2024 позивачем на адресу відповідача направлено оригінали документів, передбачених п. 3.4. та 10.6. Договору. Поштове відправлення № 308 вручено відповідачу 13.11.2024, однак навіть і після отримання оригіналів документів заборгованість за Договором не була.

Загальна сума основного боргу станом на день розгляду справи становить 111 002,73 грн.

Неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати товару своєчасно та у повному обсязі стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зі змісту укладеного між сторонами договору поставки №0310-054 від 03.10.2024 вбачається, що цей договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст.599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем на виконання своїх зобов`язань за договором поставки було передано у власність відповідача товар - соя врожаю 2024 року у кількості 50,18 т, загальна вартість якого складає 903 879,35 грн, що підтверджується видатковою накладною № 4567 від 04.10.2023 та товарно-транспортними накладними №37, №38 від 03.10.2024.

07.10.2024, на виконання умов п.4.3. Договору, позивачем надіслано на електронну адресу відповідача документи, передбачені п. 3.4. та 10.6. Договору.

Отже, останнім днем оплати відповідачем поставленого позивачем товару є 10.10.2024.

Відповідачем здійснена часткова оплата вартості поставленого товару 09.10.2024 - 250 000,00 грн, 10.10.2024 - 542 876, 62 грн.

Доказів виконання зобов`язань відповідача за Договором в частині повної оплати за поставлений товар у визначений строк матеріали справи не містять.

Отже, судом встановлено, що на день розгляду спору, заборгованість відповідача за отриманий товар становить 111 002,73 грн, підтверджена матеріалами справи та є обґрунтованою, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річні не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

З посиланням на приписи ст. 625 ЦК України позивачем було заявлено до стягнення 1998,05 грн інфляційних втрат за жовтень 2024 року та 418,53 грн 3% річних за період з 11.10.2024 по 25.11.2024.

Перевіривши розрахунок позивача, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленого товару, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних є правомірними та підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, а саме: 1998,05 грн інфляційних втрат та 418,53 грн 3% річних.

Також позивачем було заявлено до стягнення пеню у розмірі 3627,30 грн за період з 11.10.2024 по 25.11.2024.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

За ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 2 ст. 232 ГК України).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У пунктах 6.1, 6.2 договору поставки сторони передбачили, що у разі порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та/або цим Договором. У разі прострочення здійснення оплати поставленого Товару Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, що дозволяє дійти висновку про наявність правових підстав для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 3627,30 грн.

Висновки суду.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАЧЕПИЛІВСЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО (вул. Кеслера В., буд. 6, с. Курінь, Ніжинський район, Чернігівська область, 16544, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ КООПЕРАТИВ (вул. Гонти, буд. 3, м. Умань, Черкаська область, 20302, ) 111 002,73 грн основного боргу, 3627,30 грн пені, 1998,05 грн інфляційних втрат, 418,53 грн 3% річних та 3028,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.01.2025.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор