ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" лютого 2025 р. м ХарківСправа № 922/301/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Юрченко В.С.

перевіривши матеріали

заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи,-

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області (далі - суд) звернулась ОСОБА_1 (далі - заявниця/боржник) із заявою від 31 січня 2025 року (вх. № 301/25) про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність як фізичної особи. Зазначена заява обґрунтована з посиланням на наявність у заявниці заборгованості перед кредиторами у сумі 1 156 690,51 грн., яка виникла, зокрема на підставі кредитних договорів, і найближчим часом остання не зможе виконати грошові зобов`язання та здійснювати звичайні поточні платежі, тобто наявна загроза неплатоспроможності. Заявницею запропоновано призначити керуючим реструктуризацією боргів боржника - арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну та надано заяву зазначеного арбітражного керуючого на участь у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Розглянувши матеріали заяви фізичної особи ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення зазначеної заяви без руху, зважаючи на таке.

Так, заявницею, фізичною особою ОСОБА_1 , не надано до заяви про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність як фізичної особи доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у відповідності до пункту 12 частини 3 статті 116 КУзПБ.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 116 КУзПБ, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 30 КУзПБ, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Станом на момент подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць становить 3 028,00 грн, отже, авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень становить 45 420,00 грн.

Втім, заявниця в порушення пункту 12 частини 3 статті 116 КУзПБ не надала до заяви доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 45 420,00 грн, з посиланням на те, що нею укладено з арбітражним керуючим Белінською Наталією Олександрівною договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 22 січня 2025 року.

Так, умови договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 22 січня 2025 року передбачають, що оплата послуг керуючого реструктуризацією Белінської Наталії Олександрівни становить 45 420,00 грн. за весь строк виконання повноважень арбітражним керуючим; ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 6 місяців у сумі 7 570,00 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

Суд зазначає, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому судом може розцінюватись як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства у контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10 серпня 1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05 жовтня 2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин 2, 6 статті 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 910/726/20.

Таким чином, за висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 910/726/20, прийняття судом рішення про можливість задоволення заяви боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим щодо виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи саме на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника є правом, а не обов`язком суду.

У даному випадку, за умовами договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 22 січня 2025 року, арбітражний керуючий Белінська Наталя Олексанрівна погодилась виконувати повноваження керуючого реструктуризації саме на умовах РОЗСТРОЧЕННЯ оплати її праці, а не ВІДСТРОЧЕННЯ оплати до реалізації майна боржника, як це зазначено у постанові Верховного суду від 19 листопада 2020 року у справі № 910/726/20.

Крім того, заявницею подано до заяви (вх. № 301/25 від 31 січня 2025 року) платіжну інструкцію в національній валюті від 23 січня 2025 року (номер посилання: 17) на суму 7 570,00 грн., де отримувачем вказаний Господарський суд Харківської області, із зазначенням коду отримувача: 03500039.

За приписами частини 1 статті 6, статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв. Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.

Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 16 лютого 2011 року "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» в якості органів, що контролюють справляння надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 22030000 (судовий збір та надходження від звернення застави у дохід держави згідно з наказом №11 від 14 січня 2011 року Міністерства фінансів України «Про бюджетну класифікацію»), визначено суди та Державну судову адміністрацію України.

Згідно з положеннями пункту 8.1 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету (затв. наказом Міністерства фінансів України № 43 від 29 січня 2013 року) щодня у регламентований час за результатами обробки інформації Казначейство формує виписки з відповідних рахунків за надходженнями у вигляді електронного реєстру платіжних інструкцій.

Зазначені виписки в електронній формі надаються відповідно до затверджених порядків взаємодії органів Казначейства з органами, що контролюють справляння надходжень бюджету.

На виконання встановленого статті 9 Закону України «Про судовий збір» обов`язку господарський суд перевірив факт зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору, сплаченого платіжною інструкцією в національній валюті від 23 січня 2025 року (номер посилання: 17).

За наслідками перевірки інформації з автоматизованої системи документообігу суду Діловодство спеціалізованого суду платіжна інструкція від 23 січня 2025 року (номер посилання: 17) не відображається, відтак факт зарахування на казначейський рахунок суми у розмірі 7 570,00 грн. не підтвердився.

При дослідженні платіжної інструкції від 23 січня 2025 року (номер посилання: 17) року судом встановлено, що заявниця сплатила кошти за наступними реквізитами: номер рахунку отримувача UA0009249; Банк отримувача Казначейство України ПІБ отримувача / Назва організації Господарський суд Харківської області ІПН отримувача / Призначення платежу Авансування винагороди арбітражному керуючому за Договором, боржник: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , разом з тим платiжнi реквiзити Господарського суду Харківської області наступні: Отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101: Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача:; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу: 101 (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа)

За таких обставин суд дійшов висновку, що платіжна інструкція в національній валюті від 23 січня 2025 року (номер посилання: 17) на суму 7 570,00 грн. не є належним доказом.

До того ж, відповідно до частини 5 статті 34 КУзПБ, боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У даному випадку боржником - фізичною особою ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів можливості в подальшому здійснити оплату послуг арбітражного керуючого у справі про його неплатоспроможність після реалізації майна боржника.

З урахуванням вищевикладеного, заявник - фізична особа ОСОБА_1 має усунути недоліки поданої нею заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, шляхом надання доказів на підтвердження наявності майна достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність або докази авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень в сумі 45 420,00 грн на депозитний рахунок Господарського суду Харківської області.

Згідно з частиною 4 статті 116 КУзПБ, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Частиною 2 статті 124 КУзПБ передбачені вимоги до плану реструктуризації із визначенням що саме повинен містити такий план реструктуризації боргів боржника. Зокрема, зазначеною статтею Кодексу передбачено, що у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника (пункт 1 частини 2 статті 124); інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів (пункт 4 частини 2 статті 124).

За приписами частини 3 статті 124 КУзПБ, план реструктуризації боргів боржника може містити положення про відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини.

Натомість, заявником не надано до заяви проекту плану реструктуризації, який відповідав би приписам статті 124 КУзПБ, оскільки пропозиція щодо реструктуризації боргів (план реструктуризації), яка подана заявницею не містить обставин, які спричинили неплатоспроможність боржника; інформацію про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів, у зв`язку з чим, заявник на переконання суду зобов`язаний надати розгорнуті пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів) з врахуванням положенням статей 124- 125 Кодексу.

Також суд зазначає, що звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76, 77 ГПК України, що узгоджується з вимогами пунктів 3, 14 частини 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд враховує, що у справах про банкрутство (у тому числі неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Наданий заявницею витяг з кредитного звіту Українського бюро кредитних історій є недостатнім для підтвердження відповідних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 917/1604/21).

Згідно сталої судової практики лише сам звіт ТОВ «Українське бюро кредитних історій» не вважається належним та достатнім доказом підтвердження розміру заборгованості боржника, підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання. Наведене, в свою чергу, унеможливлює для господарського суду здійснення перевірки обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За приписами пункту 11 частини 3 стті 115 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, в тому числі декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

За частиною 5 статті 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Як зазначає боржник в заяві, члени його сім`ї відмовились надавати інформацію щодо свого майна та інших активів боржнику. При цьому боржник не обґрунтував об`єктивну неможливість отримання інформації з офіційних джерел щодо наявності у членів її сім`ї, доходу, рухомого та нерухомого майна, витрат тощо.

Отже, боржник у деклараціях про майновий стан за 2022, 2023 та 2024 роки зазначив неповну інформацію стосовно активів та майна, доходів і витрат членів її сім`ї. Суд відхиляє посилання боржника на подання ним у деклараціях з поміткою "члени сім`ї інформації не надали", позаяк самі по собі такі обставини не звільняють боржника від встановленого законом обов`язку надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї.

При цьому, посилаючись у декларації про майновий стан на те, що члени сім`ї не надали інформації про доходи, витрати, майно чи зобов`язання згідно з пунктом 9 Приміток до форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21 серпня 2019 року за № 2627/5, боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, позаяк спеціальним законом, яким є КУзПБ, такої підстави ненадання інформації про майновий стан члена сім`ї не передбачено, натомість у частині 5 статті 116 КУзПБ імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 916/2372/20.

Відповідно до частин 3 статті 37 КУзПБ, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху.

Керуючись статтями 1, 2, 30, 37, 116, 124 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 74, 164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність (вх. № 3018/25 від 31.01.2025 року) залишити без руху.

2. Надати заявнику строк 5 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви, шляхом подання до суду:

- доказів на підтвердження наявності майна достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність або докази авансування винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень в сумі 45 420,00 грн. на депозитний рахунок Господарського суду Харківської області;

- проекту плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства;

- декларацію про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

3. Попередити заявника, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана 03 лютого 2025 року.

Суддя В.С. Юрченко