ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року Справа № 902/1388/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

скаржника - боржник ОСОБА_1

ГУ ДПС у Вінницькій області - Островерх Р.В.

розглянувши у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі №902/1388/23

за заявою: ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі №902/1388/2 відмовлено в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Юрченко О.М. б/н від 27.11.2024 про перехід до процедури погашення боргів боржника у справі №902/1388/23.

Відмовлено в задоволенні заяви ГУ ДПС у Вінницькій області б/н від 28.11.2024 про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень у справі №902/1388/23.

Задоволено клопотання ГУ ДПС у Вінницькій області б/н від 02.12.2024 про закриття провадження у справі № 902/1388/23.

Закрите провадження у справі № 902/1388/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Припинено повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Юрченко О.М. у справі № 902/1388/23.

Припинена дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 12.12.2023 у справі № 902/1388/23.

Вказана ухвала мотивована тим, що боржником неповно зазначено про майновий стан боржника та членів його сім`ї, що є підставою відповідно до ч. 7 ст. 123 КУзПБ для закриття провадження у справі. Встановлені у даній справі обставини у їх сукупності не можуть беззаперечно свідчити про добросовісність дій боржника, позаяк поведінка боржника ніяк не свідчить про його намір якнайшвидше виконати взяті на себе зобов`язання, а навпаки, свідчить про намагання боржника ухилитися від оплати своїх боргів шляхом їх списання у процедурі неплатоспроможності.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду 17.12.2024 через систему Електронний суд із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження. Скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі № 902/1388/23 та направити справу до Господарського суду Вінницької області на продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- податковий борг перед ГУ ДПС у Вінницькій області є несправедливим боргом, оскільки він виник на підставі помилкових рішень банківських працівників, податкового органу та суду;

- боржником запропоновано план реструктуризації, який кредитором не узгоджений. В подальшому, враховуючи звільнення боржника з роботи та втрату майже всього доходу у вигляді заробітної плати, наступний план реструктуризації боргів боржника містив інші умови;

- з моменту відкриття провадження боржник надавав суду та кредитору обґрунтовані пояснення стосовно обставин виникнення власної неплатоспроможності та її подальший хід. Проте ні суд, ні кредитор до уваги такі пояснення не взяли;

- беручи до уваги такі обставини як втрата місця роботи, утримання дітей, боржник не може здійснити повне погашення заборгованості;

- майновий актив у вигляді квартири фактично був наданий кредитору (АТ "Альфа банк") задля погашення заборгованості боржника перед кредитором. Дане майно знаходилось в іпотеці Банку відповідно до умов Іпотечного договору № 28-3123. Грошові кошти, які були отримані із продажу майна боржника були направлені кредитору, а не боржнику. У боржника фактично було відсутнє право власності на цей об`єкт нерухомого майна. Факт реалізації квартири, ніяким чином не вплинуло на процедуру банкрутства фізичної особи, оскільки у боржника не змінився його майновий та фінансовий стан;

- у діях боржника відсутній умисел щодо приховування свого справжнього майнового стану. В даній ситуації боржник добросовісно вважав, що у деклараціях про майновий стан має бути зазначена реальна інформація про його майновий стан. При заповненні декларацій кредитор керувався даними з реєстрів, зокрема офіційними відомостями податкової про доходи. На основі цих даних було підтверджено, що дохід від продажу квартири дійсно не був отриманий. Саме тому факт реалізації квартири не був відображені у декларації, зауважим, що пройшло більше трьох років з моменту події, участь у якій кредитор навіть не брав, бо продаж квартири відбувалась без участі у правочині;

- відповідно до змісту декларації про майновий стан за 2021 рік, боржник добросовісно вказав про прощення АТ "Альфа банк" суми кредиту. Відсутність інформації у розділі XIV декларації про майновий стан боржника свідчить лише необачність боржника у заповнені такої декларації, а не про його недобросовісну поведінку. Така необачність, в свою чергу не може стати причинною для закриття провадження у справі;

- враховуючи складність та тривалість процедури відновлення неплатоспроможності фізичної особи, у боржника відсутня можливість відновити до адекватного рівня свій психоемоційний стан. За відсутності цього, у боржника відсутня можливість якимось чином покращити свій фінансовий стан;

- у боржника відсутні точні відомості щодо витрат боржника та членів його сім`ї у період за 2020-2023 роки. Члени сім`ї боржника не надавали йому будь-яку інформацію стосовно власних витрат, посилаючись на неможливість їх точного визначення у грошовому еквіваленті;

- зауваження суду першої інстанції на не зазначення боржником витрат членів сім`ї, а саме придбання частки у 2020 році нежитлового приміщення матір`ю ОСОБА_2 та транспортних засобів матір`ю, не встановлюють у поведінці боржника ознак неплатоспроможності. Відповідно до змісту пояснень ОСОБА_2 , усе її нерухоме майно було отримано у спадщину від батьків або було придбано за рахунок коштів, які були зароблені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Додатково ОСОБА_2 було зазначено, що з боржником спільного господарства не веде, а боржник просто проживає у її будинку;

- для боржника неможливо встановити залишок грошових коштів його членів сім`ї за період з 2020-2023 рр. Вказані неточності у деклараціях про майновий стан виникли не з вини боржника, а через відсутність у боржника належних засобів у визначені точних витрат та залишку коштів на рахунках;

- судом не був врахований реальний фінансовий стан боржника, не враховані об`єктивні обставини, які унеможливили створення належного плану реструктуризації боргів боржника, а також не взяв до уваги позицію арбітражного керуючого щодо переходу на стадію погашення боргів.

30.12.2024 матеріали справи №902/1388/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 поновлений строк на подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі №902/1388/23. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі №902/1388/23. Розгляд апеляційної скарги призначений на 28.01.2025 об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №3. Запропоновано учасникам справи у строк до надіслати до 24.01.2025 Північно-західного апеляційного господарського суду письмові відзиви на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України, та докази надсилання копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи.

23.01.2025 на адресу суду через систему Електронний суд від ГУ ДПС у Вінницькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому кредитор просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі №902/1388/23 залишити без змін.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції боржник підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, які викладені в останній.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник ГУ ДПС у Вінницькій області заперечила доводи апеляційної скарги.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, зазначає наступне.

Судом встановлено, що 07.11.2023 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 12.12.2023 відкрито провадження у справі №902/1388/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Юрченко О.М.

Ухвалою від 26.03.2024 визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області, встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією) Юрченко О.М. до реєстру вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , а саме:

- Головне управління ДПС у Вінницькій області з грошовими вимогами в розмірі 2 618 729,77 грн, з яких: 1 263 625,17 грн - основний платіж (друга черга задоволення); 315 906,30 грн - штрафні санкції (третя черга задоволення); 1 047 506,21 грн - пеня (третя черга задоволення), а також у розмірі 6 056,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором (до задоволення вимог кредиторів).

Постановою суду від 25.06.2024 визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 , введено процедуру погашення боргів боржника, призначено керуючим реалізацією майна арбітражного керуючого Юрченко О.М.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 постанову Господарського суду Вінницької області від 25.06.2024 у справі №902/1388/23 скасовано. Справу №902/1388/23 направлено до Господарського суду Вінницької області для розгляду на стадію процедури реструктуризації боргів.

28.11.2024 до суду від арбітражного керуючого Юрченко О.М. надійшло клопотання б/н від 27.11.2024 про перехід до процедури погашення боргів боржника у справі №902/1388/23.

Вказана заява мотивована тим, що кредитором не було доведено обставини, які би свідчили про недобросовісність боржника. Арбітражний керуючий зазначає, що боржник доброчесно та свідомо брав участь у процедурі банкрутства, що полягає у своєчасному надані інформації про майновий стан боржника, усунення недоліків декларацій та участь на зборах кредиторів й у судових засіданнях. Отже, враховуючи поведінку і відношення сторін до процедури реструктуризації боргів боржника та сплив строку проведення процедури реструктуризації боргів боржника (120 днів), арбітражний керуючий просить суд ухвалити постанову по справі № 902/1388/23 про визнання ОСОБА_1 банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, та призначити керуючим реалізацією ОСОБА_4

02.12.2024 до суду від ГУ ДПС у Вінницькій області надійшло клопотання б/н від 02.12.2024 про закриття провадження у справі № 902/1388/23.

Вказана заява мотивована тим, що у деклараціях про майновий стан ОСОБА_1 зазначено неповну/недостовірну інформацію про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, а арбітражним керуючим не здійснено реальних заходів задля встановлення об`єктивних обставин справи. Зазначене вище свідчить про ігнорування боржником та арбітражним керуючим вимог Північно-західного апеляційного господарського суду, які висвітлено у постанові від 16.09.2024 по справі №902/1388/23.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам у межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність.

Відповідно до частини п`ятої статті 116 КУзПБ декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 зауважила, що інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

Включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Частиною сьомою статті 123 КУзПБ визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Суд звертає увагу на те, що конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника (висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20).

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Порівняльний аналіз положень частини одинадцятої статті 126 КУзПБ з частиною сьомою статті 123 КУзПБ свідчить, що хоча ці норми частково кореспондуються між собою, проте не є тотожними за ступенем імперативності, колом ініціаторів та передумовами їх застосування.

Такі відмінності дають підстави для висновку, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 КУзПБ у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

За загальним правилом закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.

Окрім виконання плану реструктуризації боргів боржника, у інших випадках за Книгою четвертою КУзПБ закриття провадження у справі під час судової процедури реструктуризації боргів не може вважатися очікуваним процесуальним рішенням для боржника з огляду на "добровільність банкрутства" фізичної особи та основну мету цього провадження - соціальну реабілітацію добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.

За таких обставин однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 КУЗПБ є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб (аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20).

Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 КУзПБ Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20 було відзначено, що приписи частини першої статті 130 КУзПБ не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема за частиною сьомою статті 123, частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ.

Враховуючи, що у частині одинадцятій статті 126 КУЗПБ конкретизовано лише момент з якого вона підлягає застосуванню господарським судом, реалізація цієї норми можлива після спливу трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника та до звершення цієї судової процедури, зокрема безпосередньо перед вирішенням господарським судом питання про визнання боржника банкрутом та перехід до судової процедури погашення боргів в порядку частини першої статті 130 КУзПБ.

Суд зауважує, що приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

Як встановлено судом, 21.11.2024 відбулось засідання зборів кредиторів (протокол № 3 від 21.11.2024, заочне голосування), з наступним порядком денним:

1. Розгляд проекту плану реструктуризації боргів боржника.

2. Прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За результатами проведення зборів було прийнято наступні рішення:

З першого питання: розглянути проект плану реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 .

З другого питання: керуючому реструктуризацією звернутися до суду з клопотання про закриття провадження у справі № 902/1388/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

За змістом протоколу зборів, ГУ ДПС у Вінницькій області голосує проти схвалення запропонованого плану реструктуризації боргів, з огляду на те, що Боржник запропонував списання вимог в сумі 2 504 785,77 грн. Кредитор вважає, що такі дії Боржника призводять до нанесення значних втрат бюджету. В свою чергу, боржник є людиною на даний час досить молодою, яка не позбавлена права займатися господарською діяльністю, працювати та отримувати доходи, а тому має можливість протягом п`яти років сплачувати реструктуризовані борги. ГУ ДПС у Вінницькій області вважає за доцільне зазначити про те, що поведінка ОСОБА_1 не є добросовісною, оскільки сформований план реструктуризації боргів передбачає прощення/списання майже усієї суми боргу. Кредитор додатково зазначив, що наданий план реструктуризації боргів не містить інформацію про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів та розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму за боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні. Додатково боржник зобов`язаний зазначити у плані реальні причини, що призвели до неможливості виконати фінансові зобов`язання перед кредиторами, а саме: на які цілі бралися кредити, на що фактично були витрачені, коли виникла перша заборгованість, які заходи вживав боржник для погашення боргів. А, відтак, з метою захисту інтересів держави, представник ГУ ДПС у Вінницькій області пропонує керуючому реструктуризацією звернутися до суду з клопотання про закриття провадження у справі №902/1388/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Водночас, за змістом відповіді ГУ ДПС у Вінницькій області від 18.11.2024, наданої арбітражному керуючому Юрченко О.М. на повідомлення про проведення зборів кредиторів, кредитор, окрім викладеної у протоколі позиції, зазначає, що вказаний план реструктуризації не схвалюється також, через неповноту і недостовірність відомостей зазначених Боржником у декларації про майновий стан та економічну необґрунтованість плану.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу ОСОБА_1 за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, які складаються із:

- заробітна плата за 2020 рік - 268 933,84 грн, за 2021 рік - 365 448,73 грн, за 2022 рік - 432 306,81 грн, за 6 місяців 2023 року - 252 652,42 грн;

- додаткове благо за 2020 рік - 5 127,35 грн, за 2021 рік - 510 952,50 грн;

- дохід у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного кредитором - 1 020 035,71 грн.

У деклараціях про майновий стан за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 6 місяців 2023 року, що були подані ОСОБА_1 разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржник зазначив, що до членів його сім`ї належать дружина ОСОБА_5 , доньки - ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 .

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу дружини боржника ОСОБА_5 за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, які складаються із:

- заробітна плата за 2020 рік - 122326,36 грн, за 2021 рік - 219 728,06 грн, за 2022 рік - 312 520,79 грн, за 6 місяців 2023 року - 483 327,86 грн.

Згідно довідки із автоматизованої системи Пенсійного фонду України сума пенсії матері боржника ОСОБА_2 з 01.01.2020 по 31.10.2023 становить 131542,15 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу матері боржника ОСОБА_2 за 2020, 2021, 2022, 2023 роки, які складаються із:

- спадщина за 2020 рік - 50 000 грн;

- дохід від продажу нерухомого майна за 2020 рік - 123 500 грн;

- дохід від надання земельної частки у лізин, оренду або суборенду за 2020 рік - 10 000 грн.

- благодійна допомога за 2020 рік - 2 900 грн;

- дохід від надання земельної частки у лізин, оренду або суборенду за 2021 рік - 11 200 грн;

- благодійна допомога за 2021 рік - 2 450 грн;

- дохід від надання земельної частки у лізин, оренду або суборенду за 2022 рік - 12 000грн;

- благодійна допомога за 2022 рік - 3 470 грн;

- страхові виплати за 2023 рік - 11 168,45 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за матір`ю боржника ОСОБА_2 рахуються наступні об`єкти нерухомості:

- приміщення нежитлової нерухомості загальною площею 111,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок загальною площею 140,2 кв.м за адресою АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0068 загальною площею 1,7224 га, що на території селищної ради с.Стадниця, Вінницького району, Вінницької області;

- земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0069 загальною площею 1,7497 га, що на території селищної ради с.Стадниця, Вінницького району, Вінницької області;

- земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0035 загальною площею 0,2291 га, що на території селищної ради с.Стадниця, Вінницького району, Вінницької області;

- земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0034 загальною площею 0,25 га, що на території селищної ради с.Стадниця, Вінницького району, Вінницької області;

Згідно інформації, наданої листом №31/2 від 18.12.2023 Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області за матір`ю боржника ОСОБА_2 рахуються наступні транспортні засоби:

- транспортний засіб HONDA CIVIC 2019 року випуску, дата реєстрації 17.11.2020;

- транспортний засіб RЕNAULT LOGAN 2016 року випуску, дата реєстрації 22.01.2020;

Також мати боржника ОСОБА_2 є засновницею ТОВ "ЛАПА" ().

Згідно довідки із автоматизованої системи Пенсійного фонду України сума пенсії батька боржника ОСОБА_3 з 01.01.2020 по 31.10.2023 становить 183 027,46 грн.

Згідно інформації наданої листом №31/2 від 18.12.2023 Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області за батьком боржника ОСОБА_3 рахуються наступні транспортні засоби:

- транспортний засіб HONDA CIVIC 1,6 1989 року випуску, дата реєстрації 20.02.2004.

03.04.2024 арбітражним керуючим Юрченко О.М. подано до суду звіт про результати перевірки декларації боржника, в якому, окрім іншого, зазначено що станом на 01.04.2024 арбітражним керуючим було виявлено невідповідність у декларації за 2023 рік, а саме:

- у декларації за 2023 рік боржником не вказано, що ОСОБА_7 є засновником ТОВ "Лапа" ().

03.04.2024 боржником подано виправлену декларацію боржника за 2023 рік.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана квартира з 2005 року належала ОСОБА_1 на праві власності (частка власності 1/1), а 23.12.2021 перейшла у власність до ОСОБА_8 .

Водночас, не встановлення недоліків у поданих деклараціях арбітражним керуючим, не перешкоджає суду здійснити відповідну оцінку самостійно.

Згідно поданої до суду 02.12.2024 довідки АТ "Альфа-банк" № 364/12/21 від 31.12.2021 про отриманий дохід у вигляді прощенного боргу, відповідно до ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", Банк 23.12.2021 задовольнив забезпечену іпотекою вимогу, шляхом продажу предмету іпотеки, а саме: кв. АДРЕСА_3 , яка знаходилась в іпотеці Банку відповідно до умов Іпотечного договору № 28-3123.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.12.2021 за домовленістю сторін продаж Предмету іпотеки вчинено в сумі 599 518,00 грн. без ПДВ, які були направлені на погашення заборгованості за нарахованими відсотками. Таким чином, після реалізації Банком права на продаж Предмету іпотеки, заборгованість за Кредитним договором № 16-313, укладеного 12.08.2005 склала: за основною сумою кредиту 18 750,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 510 952,50 грн; за процентами 19 051,74 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 519 175,16 грн; пеня 500 860,55 грн.

У зв`язку із задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст. 38 ЗУ "Про іпотеку" на дату державної реєстрації купівлі-продажу права власності на предмет, ОСОБА_1 було прощено залишок заборгованості за Кредитним договором № 16-313, укладеного 12.08.2005 в розмірі 1 530 988,21 грн.

Водночас, суд зазначає, що боржником не було також зазначено у деклараціях про майновий стан боржника за 2020, 2021 роки про належність йому на праві власності квартири за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта 020 (розділ ІІІ п. А) та відповідне її обтяження (розділ Х п. А). Не зазначено у декларації за 2021 рік про погашення заборгованості перед банком за рахунок реалізації згаданої вище квартири/прощення залишку заборгованості (розділ XIV).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, на момент звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржник був працевлаштований в КП "Вінницький інформаційний центр", займав посаду технічного директора.

Однак на даний час боржник не працевлаштований, звільнений згідно наказу № 33-к/тр від 16.04.2024 року, за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Боржником не надано жодних доказів щодо вжиття ним заходів стосовно покращення свого фінансового стану та щодо намірів, спрямованих на погашення заборгованості перед кредитором, оскільки боржник не позбавлений права на зайняття господарською/підприємницькою діяльністю, не позбавлений права на працевлаштування.

Жодних доказів на підтвердження того, що боржник об`єктивно не має змоги працювати, отримувати дохід, зокрема й задля погашення власних боргів, наявні матеріли справи не містять, та боржником не надано.

Згідно задекларованих боржником відомостей та інформації з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, заробітна плата ОСОБА_1 за 2020, 2021, 2022, 2023 роки становила: за 2020 рік - 268 933,84 грн, за 2021 рік - 365 448,73 грн, за 2022 рік - 432 306,81 грн, за 6 місяців 2023 року - 252 652,42 грн. Однак, боржником не надано доказів щодо вжиття заходів щодо погашення наявної перед кредитором заборгованості.

При цьому, доводи арбітражного керуючого, викладені у клопотанні про перехід до процедури погашення боргів боржника та надані в судовому засіданні боржником щодо причини звільнення з попереднього місця роботи та неможливості подальшого працевлаштування, в зв`язку з погіршенням психоемоційного стану (що на переконання арбітражного керуючого підтверджується поведінкою боржника на зборах кредиторів, на судових засіданнях та про що боржником було надано письмові пояснення), не підтверджені належними та допустимими доказами (докази звернення за медичною допомогою, проведення обстежень та лікування, заключення закладу охорони здоров`я, тощо).

Крім того, як вбачається з наявних матеріалів справи, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником було додано проект плану реструктуризації боргів, яким було передбачено погашення вимог в сумі 2 000,00 грн щомісяця, протягом 60 місяців, що загалом становить 120 000,00 грн, та списання суми в розмірі 2 144 468,81 грн.

В подальшому, боржником було подано план реструктуризації борів, де передбачалось погашення вимог в сумі 6 000,00 грн щомісяця, протягом року, що загалом становить 72 000,00 грн, та списання суми в розмірі 2 552 785,77 грн.

На зборах кредиторів (протокол № 1 від 05.04.2024) такий план погоджений не був.

Також, боржником було подано план реструктуризації борів, де передбачалось погашення вимог в сумі 1 000,00 грн щомісяця, протягом 60 місяців, що загалом становить 60 000,00 грн., та списання суми в розмірі 2 564 785,77 грн.

На зборах кредиторів (протокол № 2 від 17.04.2024 року) такий план погоджений також не був.

Боржник не надав пояснень щодо розміру суми у погашення вимог кредитора у запропонованих планах реструктуризації боргів боржника, такрж невідомо з яких джерел доходу така сума буде виділятись на погашення заборгованості.

Також, суд зауважує, що ні в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ні у деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2023 роки, у розділі XIV. "Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України", не відображено відомості щодо витрат боржника та членів його сім`ї, зокрема, не зазначено витрати членів сім`ї боржника на придбання у 2020 році нежитлового приміщення (матір`ю ОСОБА_2 : заг. площею 111,3 кв.м. по АДРЕСА_1 , вартістю 228 100,00 грн) та транспортних засобів (матір`ю ОСОБА_2 : 17.11.2020 - HONDA CIVIC 2019 р.в. та 22.01.2020 - RЕNAULT LOGAN 2016 р.в., при одночасному декларуванні розміру отриманої пенсії за 2020 рік в розмірі 26 488,00 грн, доходу від надання земельної ділянки в оренду в розмірі 11 200,00 грн. та матеріальної допомоги в розмірі 2 450,00 грн); інформацію про витрати на придбання товарів, утримання майна та побутові потреби, в зв`язку з чим не можливо встановити щомісячні витрати боржника і членів його сім`ї.

Також у деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2023 роки, у розділі VІ. "Грошові активи", не відображено відомості щодо залишків грошових коштів боржника та членів його сім`ї, що також унеможливлює встановлення їх реального майнового стану.

Наведене викликає обґрунтовані сумніви щодо джерел існування боржника та його родини протягом тривалого часу, щодо реальності та достовірності задекларованих боржником доходів та відповідності їх витрат, рівня та способу життя боржника (боржник безробітній з квітня 2024 року; наявність двох дітей, на утримання яких боржник має сплачувати 15 000,00 грн щомісяця, всього за рік - 150 000,00 грн згідно договору від 29.03.2024 про сплату аліментів на дітей; ініціювання справи про неплатоспроможність).

Водночас, наведені вище обставини у їх сукупності не можуть беззаперечно свідчити про добросовісність дій боржника, оскліьки поведінка боржника ніяк не свідчить про його намір якнайшвидше виконати взяті на себе зобов`язання, а навпаки, свідчить про намагання боржника ухилитися від оплати своїх боргів шляхом їх списання у процедурі неплатоспроможності.

З огляду на викладене, правильними є висновки суд першої інстанції про те, що невідповідність плану реструктуризації боргів боржника вимогам Кодексу України з процедур банкрутства через не відображення в ньому повної та достовірної інформації про майновий стан боржника, фактичних обставин, які спричинили неплатоспроможність боржника, тощо є підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи з огляду на приписи пункту 1 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зазначене кореспондує правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20, за яким, добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника (постанова Верховного Суду від 13.06.2023 у справі № 914/2840/21).

Таким чином, встановивши обставини ненадання боржником повних і достовірних відомостей щодо його майна та майна членів його сім`ї, доходів та витрат, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недобросовісну поведінку боржника та відсутність саме внаслідок такої поведінки погодженого ним і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів зі спливом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації у цій справі, що є достатньою підставою для закриття провадження у справі на підставі частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі №902/1388/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 123, 129 ГПК України та покладає на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі №902/1388/23 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.12.2024 у справі №902/1388/23 - без змін.

2. Справу №902/1388/23 повернути до Господарського суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "31" січня 2025 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.