СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Харків Справа № 922/5231/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області (вх.№2827Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 (ухвала постановлена суддею Прохоровим С.А. в приміщені Господарського суду Харківської області 18.11.2024) у справі №922/5231/21

за заявою Головне управління ДПС у Харківській області

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Агротехмолторг"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/5231/21затверджено звіт арбітражного керуючого Мухітдінова Рустама Джурайовича (вх. №26332 від 18.10.2024) про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 23.11.2022 року по 18.10.2024 року у розмірі 262439,85 грн. здійснення та відшкодування витрат, понесених у період з 23.11.2022 року по 18.10.2024 року на суму 14701,74 грн. у справі №922/5231/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" (Код , адреса: 61145, Харківська обл., місто Харків, вул. Новгородська, буд. 3); задоволено заяву арбітражного керуючого Мухітдінова Рустама Джурайовича про стягнення з кредитора грошової винагороди й витрат арбітражного керуючого (вх. №26328 від 18.10.2024 року); стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області (Код , Адреса: 61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Григорія Сковороди, будинок 46) на користь арбітражного керуючого Мухітдінова Рустама Джурайовича (62420, Харківська область, Харківський район, село Веселе, вул. З. Серебрякової (колишня назва Радянська), буд. 29, свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №1759 від 30.03.2016, РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) грошову винагороду арбітражного керуючого у розмірі 262439,85 грн. за період з 23.11.2022 року по 18.10.2024 року (включно), витрати, пов`язані з виконанням повноважень ліквідатора, по справі у розмірі 14701,74 грн. за період з 23.11.2022 року по 18.10.2024 року (включно), а також витрати, пов`язані з виконанням повноважень розпорядника майна у розмірі 335,00 грн. за період з 26.01.2022 по 24.08.2022 року.

Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/5231/21 та прийняти нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ліквідатора про стягнення з ГУ ДПС грошової винагороди арбітражного керуючого (ліквідатора) та витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна та ліквідатора.

В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління ДПС у Харківській області зазначає, що фактично у Кодексі України з процедур банкрутства вказано лише про обов`язок заявника (кредитора або боржника) здійснювати оплату грошової винагороди розпоряднику майна, але не закріплений обов`язок заявника відшкодовувати арбітражному керуючому понесені ним витрати. На думку заявника апеляційної скарги, законом не передбачено стягнення в примусовому порядку з ініціюючого кредитора або з кредиторів пропорційно визнаних грошових вимог без згоди кредиторів або без утворення відповідного фонду кредиторами на користь ліквідатора грошової винагороди та видачу відповідного наказу.

За твердженням Головного управління ДПС у Харківській області, примусове стягнення грошової винагороди на користь арбітражного керуючого у спосіб не передбачений чинним законодавством з кредитора, який звернувся до суду за захистом порушеного банкрутом права, завдає останньому не передбачених додаткових матеріальних збитків та фактично таке стягнення призведе до порушення публічного порядку у суспільстві, порушення права власності кредитора на належні йому матеріальні засоби в тому числі кошти.

При цьому заявник апеляційної скарги звертає увагу, що із матеріалів справи та, зокрема, звітів арбітражного керуючого, вбачається, що за результатами процедури розпорядження майном та ліквідаційної процедури, останнім не виявлено ні майна, ні коштів, які б належали боржнику, та за рахунок яких можливо було задовольнити вимоги Головного управління ДПС у Харківській області, що заявлені у справі про банкрутство. Тому сума заборгованості боржника перед кредитором фактично є безнадійним податковим боргом, яка за фактичних обставин справи та норм податкового законодавства не може бути списана поза межами судової процедури ліквідації. Зазначає, що задля забезпечення балансу інтересів сторін у цій справі, з метою унеможливлення покладення в майбутньому надмірного тягаря на Державний бюджет України, враховуючи тривалість у часі встановленої законом процедури банкрутства, і вважає суму винагороди неспіврозмірною з обсягом вчинених дій та результативністю ліквідаційної процедури.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 поновлено Головному управлінню ДПС у Харківській області строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/5231/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області (вх.№2827Х) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/5231/21, встановлено учасникам справи строк по 31.12.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 21.01.2025.

13.12.2024 від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" Мухітдінова Р.Д. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/5231/21 - залишити без змін.

13.12.2024 від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" Мухітдінова Р.Д. надійшла заява, у якій він просив розглянути справу без його участі на підставі наявних в матеріалах справи №922/5231/21 документів.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча були повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів встановила таке.

31.12.2021 ГУ ДПС у Харківській області звернулося до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Агротехмолторг", посилаючись на те, що боржник має заборгованість перед кредитором на загальну суму 3378635,82 грн, яка нарахована на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.12.2017 № та підтверджується рішенням суду від 24.01.2019.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.01.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг", визнано вимоги ініціюючого кредитора в розмірі 3459835,82 грн (з них: 3378635,82 грн - основний борг, 22700 грн - судовий збір, 58500 грн - авансування витрат арбітражному керуючому), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д.

27.01.2022 на веб-порталі "Судова влада України" оприлюднене оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" № 68271.

Постановою Господарського суду Харківської області від 23.11.2022 ТОВ "Агротехмолторг" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д.

01.12.2022 на веб-порталі "Судова влада України" оприлюднене повідомлення про визнання ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури № 69642.

22.03.2023 ГУ ДПС у Харківській області звернулося до Господарського суду Харківської області з поточними грошовими вимогами до боржника на загальну суму 114476,72 грн, з яких: 84680 грн основного платежу, 30145,00 грн штрафних санкцій та 671,71 грн пені.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.05.2023 у справі №922/5231/21 відмовлено в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Харківській області з поточними грошовими вимогами до боржника (вх.№ 7081/23 від 22.03.2023 року ) та відхилено грошові вимоги на загальну суму 114476,72 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.05.2023 у справі № 922/5231/21 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.05.2023 року у справі № 922/5231/21 залишено без змін; судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднесено на рахунок Головного управління ДПС у Харківській області, м. Харків.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.03.2024 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.05.2023 у справі № 922/5231/21 скасовано; справу № 922/5231/21 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.08.2024 визнано вимоги ГУ ДПС у Харківській області на загальну суму 114476,72 грн, з яких: основний платіж 83660,00 грн, штрафні санкції 30145,00 грн, пеня 671,72 грн. Ухвалено, що вимоги кредитора є конкурсними, але без права вирішального голосу.

18.10.2024 до Господарського суду Харківської області від ліквідатора ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" Мухітдінова Р.Д. надійшов звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат по справі №922/5231/21 про банкротство, у якому Мухітдінов Р.Д. просив затвердити (схвалити) звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період ліквідаційної процедури ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" по справі №922/5231/21 арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д. згідно якого нараховано: грошову винагороду арбітражного керуючого (ліквідатора) у загальному розмірі 262439,85 грн за період 23.11.2022 року по 18.10.2024 року (включно), а також витрати, пов`язані з виконанням повноважень ліквідатора по справі у загальному розмірі 14701,74 грн. за період з 23.11.2022 року по 18.10.2024 року (включно).

18.10.2024 до Господарського суду Харківської області від ліквідатора ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" Мухітдінова Р.Д. також надійшла заява про стягнення з кредиторів грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого по справі №922/5231/24, в якій заявник просив суд стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області кредитора банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" грошову винагороду арбітражного керуючого (ліквідатора) у загальному розмірі 262439,85 грн за період з 23.11.2022 року по 18.10.2024 року (включно), витрати пов`язані з виконанням повноважень по справі у загальному розмірі 14701,74 грн за період з 23.11.2022 року по 18.10.2024 року (включно), а також витрати пов`язані з виконанням повноважень розпорядника майна по справі у розмірі 335,00 грн за період з 26.01.2022 по 24.08.2022 року.

Задовольняючи оскаржуваною ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 заяву арбітражного керуючого Мухітдінова Рустама Джурайовича про стягнення з кредитора грошової винагороди й витрат арбітражного керуючого (вх. №26328 від 18.10.2024), суд першої інстанції зазначив, що беручи до уваги, що фонд для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого кредитором не створювався, дії арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д. кредитором не оскаржувалися, враховуючи неможливість здійснити оплату грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого за рахунок наявних у боржника коштів або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг", вимога ліквідатора про стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора, витрат, пов`язаних із виконанням повноважень ліквідатора та розпорядження майна у справі №922/5231/21, з єдиного кредитора боржника є обґрунтованою.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 також задоволено клопотання Головного управління ДПС у Харківській області вх. № 26331 від 18.10.2024 про ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" (, адреса: 61145, Харківська обл., місто Харків, вул. Новгородська, буд. 3) по справі №922/5231/21, затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс вх. №26327 від 18.10.2024, ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" (Код , адреса: 61145, Харківська обл., місто Харків, вул. Новгородська, буд. 3). Вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, ухвалено вважати погашеними. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений строк або були відхилені господарським судом, ухвалено вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню. Провадження у справі закрито. Ця ухвала не оскаржується учасниками справи про банкрутство, у тому числі заявником апеляційної скарги.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з апеляційної скарги, Головне управління ДПС у Харківській області оскаржує ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/5231/21 в частині задоволення судом першої інстанції заяви ліквідатора про стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого (ліквідатора) та витрат, пов`язаних з виконанням повноважень розпорядника майна та ліквідатора, а тому вказана ухвала в іншій частині, зокрема, що стосується затвердження звіту арбітражного керуючого у відповідності до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України судом не переглядається.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

У відповідності до ст. 1 КУзПБ арбітражний керуючий - фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України (ч. 1 ст. 2 КУзПБ).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Конституцією України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ч. 1, 4, 7 ст. 43 Основного закону).

Крім того, п. 14.1.226. ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа". Надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

Частинами 1, 2 ст. 30 КУзПБ визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг (ч. 4 ст. 30 КУзПБ).

Частиною п`ятою статті 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданні комітету кредиторів. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений комітетом кредиторів, а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Тож, як вбачається з приписів статей 12, 30 КУзПБ надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень безоплатно.

Колегія суддів зазначає, що КУзПБ визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

За приписами ст. 60 КУзПБ у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ст.61 КУзПБ дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Згідно з ч. 3 ст. 61 КУзПБ кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.

Відповідно до ч. 3 ст. 64 КУзПБ у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.

Як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду Харківської області від 18.11.2024, в ході виконання ліквідаційної процедури ліквідатором здійснено, зокрема, такі дії: складено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Агротехмолторг"; проведено інвентаризацію майна боржника, про що складено відповідний протокол інвентаризаційної комісії та акти; з метою виявлення майна, яке підлягає державній реєстрації, та іншої інформації про боржника, арбітражним керуючим надіслано запити до відповідних державних установ, отримано банківські виписки та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта; вчинено дії щодо пошуку та виявленню бухгалтерської та установчої документації підприємства про, що складено відповідний акт виїзду ліквідатора №15/02/2023 від 15.02.2023 року; бухгалтерська та інша документація, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору посадовими особами ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" не передавалися, у зв`язку з чим, документи довгострокового зберігання до архівної установи ліквідатором не передавалися.

Відсутність майна та активів, які б належали банкруту, підтверджується відповідями Регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця", Харківської митниці Держмитслужби, Управління державного агентства рибного господарства у Харківській області, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Північно-східної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", Державного космічного агентства України, Державної служби морського та річкового транспорту України, Головного управління ДСНС України у Харківській області, Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Головного інформаційно-обчислювального центру АТ "Укрзалізниця", Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області, ДП "Агентство з ідентифікації та реєстрації тварин", Головного управління статистики у Харківській області, ГУ ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до виписок АТ КБ "ПРИВАТБАНК" по рахункам, які належали ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг", встановлено відсутність руху грошових коштів. Згідно відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за даними системи АСВП, виконавчі провадження, за якими стороною є ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" (Код ), на виконанні у відділах виконавчої служби у місті Харкові та у Харківській області не перебували та не перебувають.

18.10.2024 року на засіданні комітету кредиторів ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг", оформленого протоколом № 1, було вирішено, крім іншого, схвалити звіт ліквідатора про проведену роботу за весь час ліквідаційної процедури; схвалити ліквідаційний баланс ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг"; завершити ліквідаційну процедуру.

Водночас, на вказаному засіданні кредиторів вирішено не схвалювати звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відкшодування витрат по справі №922/5231/21. Так, єдиний кредитор у справі - Головне управління ДПС у Харківській області, проголосував проти схвалення вказаного звіту з причин того, що кошторисом ГУ ДПС не передбачено видатки за напрямком розрахунків щодо сплати грошової винагороди та відшкодування витрат у справі про банкрутство .

Колегія суддів звертає увагу, що саме до повноважень комітету кредиторів КУзПБ віднесено можливість у будь-який час ініціювати розгляд питання про припинення повноважень діючого ліквідатора з підстав неналежного виконання або невиконання арбітражним керуючим своїх обов`язків та компетенцію та клопотати перед судом про необхідність призначення нового ліквідатора.

Втім, в матеріалах справи не міститься будь-яких рішень комітету кредиторів про визнання неналежними чи неправомірними дій ліквідатора, або поданих до суду першої інстанції скарг на дії/бездіяльність ліквідатора банкрута Мухітдінова Рустама Джурайовича або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень.

Відтак самі лише посилання кредитора в апеляційній скарзі на неефективну та недієву роботу ліквідатора у відповідний період за відсутності належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України на підтвердження вказаних обставин, не можуть бути визнані підставою для відмови від оплати послуг професійного арбітражного керуючого - ліквідатора банкрута.

За положеннями законодавства про банкрутство комітет кредиторів є представницьким органом всіх кредиторів. Однак, оцінку діяльності учасників справи, доказам, що свідчать про виконання судової процедури банкрутства у будь-якому випадку надає суд, на якого законодавець покладає повноваження щодо затвердження як звіту за наслідками ліквідаційної процедури, так і звіту арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди і здійснення та відшкодування витрат.

Таким чином, системний аналіз норм чинного законодавства про банкрутство свідчить, що суд при прийнятті рішень не пов`язаний лише з рішенням комітету кредиторів, а тому у разі неприйняття комітетом кредиторів рішення щодо погодження (схвалення) звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, це не позбавляє господарський суд права розглянути його самостійно.

Затверджуючи звіт про нарахування та виплату грошової винагороди ліквідатора, суд має у тому числі надати оцінку повноти дій вчинених ліквідатором під час здійснення ліквідаційної процедури, і лише встановивши належне виконання ліквідатором своїх обов`язків затвердити звіт.

Як зазначалося вище, ухвала Господарського суду Харківської області від 18.11.2024, якою затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано юридичну особу, не оскаржувалась та є чинною.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції було встановлено, що в ході виконання ліквідаційної процедури ліквідатором Мухітдіновом Р.Д. у справі №922/5231/21 вживались всі необхідні для пошуку та виявлення майна банкрута заходи, що підтверджується долученими до матеріалів справи запитами, листами та іншими документами; проведено інвентаризацію майна банкрута; прийнято участь у судових засіданнях та інше.

З наявного звіту ліквідатора про нарахування й виплату грошової винагороди та з наявних матеріалів справи вбачається, що в процесі ліквідаційної процедури арбітражному керуючому Мухітдінову Р.Д. за виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" грошова винагорода не виплачувалась, витрати не відшкодовувались; активи ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" не виявлені. Отже оплату грошової винагороди за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника, здійснити неможливо.

При цьому, в ліквідаційній процедурі боржник не здійснював господарської діяльності, у нього не було виявлено майна для розрахунку з кредитором та здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків ліквідатора.

Наявні матеріали справи також свідчать, що єдиним кредитором у справі - Головним управлінням ДПС у Харківській області дії/бездіяльність розпорядника майна/ліквідатора боржника не оскаржувались.

Так, однією з передбачених форм дієвої участі кредиторів у справі про банкрутство є реалізація ними правомочностей на створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, відтак нестворення такого фонду, за об`єктивної відсутності інших джерел відшкодування витрат арбітражного керуючого, зокрема зі сплати судового збору за заявами про визнання недійсними правочинів боржника, витребування майна з чужого незаконного володіння тощо може вплинути на ефективність здійснення ліквідаційної процедури, що матиме відповідні наслідки і для кредиторів боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718/2011.

Комітетом або зборами кредиторів рішення щодо порядку формування фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не приймалось та такий фонд не створювався.

Колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як «споживачі послуг» арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

В той же час, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Наведена правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №912/1783/16.

Таким чином, за відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до ч. 5 ст. 30 КУзПБ, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів ст. 43 Конституції України та ст. 30 КУзПБ. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі №5002-17/1718/2011.

При цьому, згідно положень Кодексу України з процедур банкрутства визначення джерел оплати послуг розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора не ставиться в залежність від майнового стану ініціюючого кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо) та від джерел фінансування того чи іншого кредитора.

Встановивши факт невиконання кредитором у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу.

Вказана правова позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2019 у справі 910/32824/15.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, наданий суду першої інстанції розрахунок, враховуючи обсяг вчинених дій ліквідатором - арбітражним керуючим Мухітдіновим Р.Д. у даній справі в період з 23.11.2022 по 18.10.2024, є належним.

Заявником апеляційної скарги доводів щодо невідповідності викладеного ліквідатором розрахунку не наводилось.

Також місцевим господарським судом встановлено, що в процедурі ліквідації арбітражним керуючим Мухітдіновим Р.Д. понесені витрати на поштові відправлення та отримання витягів і довідок з Державних реєстрів, відправлення заяв, повідомлень, вимог ліквідатора, сплату судових зборів та витрат на відрядження на загальну суму 14701,74 грн, які підтверджені належними доказами.

Заявником апеляційної скарги належних доказів на спростування вказаних витрат не надавалось.

Разом з тим, системний аналіз положень ч. 4 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє дійти висновку, що законодавець передбачає відшкодування усіх фактичних витрат ліквідатора, що пов`язані із здійсненням ним повноважень у справі, в тому числі це можуть бути поштові витрати, канцелярські товари, оплати послуг за проведення незалежної оцінки майна банкрута, витрати за надання інформаційно-консультаційних послуг та інші, за винятком витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг. Будь-які інші винятки з цього питання Кодекс не містить. Витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) мають бути документально підтверджені.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, звіт арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д. про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 23.11.2022 по 18.10.2024 (включно) у розмірі 262439,85 грн, а також витрати у загальному розмірі 14701,74 грн, понесені за період з 23.11.2022 по 18.10.2024 (включно), відповідає вимогам закону, натомість заявником апеляційної скарги доказів протилежного до суду апеляційної інстанції надано не було.

В матеріалах справи міститься протокол зборів кредиторів ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" № 1 від 18.10.2022, зі змісту якого вбачається про прийняття до відома та затвердження (схвалення) комітетом кредиторів ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" наданого розпорядником майна звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат по справі №922/5231/21 за період з 26.01.2022 по 24.08.2022, відповідно до якого за даний період була нарахована грошова винагорода арбітражного керуючого в розмірі суми авансування винагороди 58500,00 грн, а також були здійснені за власні кошти витрати, пов`язані з виконанням повноважень у справі про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Агротехмолторг" у розмірі 335,00 грн.

Оскільки ухвала Господарського суду Харківської області від 23.11.2022 оскаржена не була, а доказів того, що витрати, які були понесені арбітражним керуючим Мухітдіновим Р.Д., пов`язані з виконанням повноважень розпорядника майна у розмірі 335,00 грн, були відшкодовані, матеріали справи, також не містять, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що витрати арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д. у розмірі 335,00 грн, які були ним понесені на стадії розпорядження майном підлягають відшкодуванню.

Колегія суддів звертає увагу, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювати свої офіційні повноваження.

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень Кодексу України з процедур банкрутства, а відтак втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.

Відсутність чіткого нормативного регулювання у Кодексі України з процедур банкрутства питання оплати праці ліквідатора за рахунок коштів кредиторів не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оплату праці, які також ґрунтуються на положеннях нормативних актів, котрі мають вищу юридичну силу.

Колегія суддів зауважує, що діяльність ліквідатора банкрута спрямована на досягнення остаточної мети ліквідаційної процедури - найповнішого задоволення вимог кредиторів шляхом пошуку та реалізації активів ліквідаційної маси. Поза межами ліквідаційної процедури кредитори боржника не можуть задовольнити свої вимоги в інший спосіб, окрім як через реалізацію майна боржника в ліквідаційній процедурі (частина чотирнадцята статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства). Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011 щодо сплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат, пов`язаних з виконанням повноважень у справі.

Тож, основними отримувачами послуг арбітражного керуючого у цій процедурі є саме кредитори неплатоспроможного боржника.

Кредитори боржника на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство можуть відмовитися від своїх вимог до боржника, заявлених у порядку статті 45 КУзПБ, припинивши свою участь у процедурі банкрутства як учасники провадження (сторони у справі).

Беручи участь у справі про банкрутство, кредитор не тільки має певні процесуальні права, зокрема на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі. За ухвалою суду на нього можуть покладатися певні судові витрати: оплата послуг перекладача, судового експерта, арбітражного керуючого.

Оскільки заявник апеляційної скарги є єдиним кредитором у цій справі про банкрутство, оплата грошової винагороди ліквідатора повинна здійснюватися, в тому числі за рахунок такого кредитора, оскільки будь-які інші можливі джерела для оплати послуг та відшкодування витрат взагалі відсутні.

Колегія суддів також враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.03.2023 у справі №908/1946/15-г, про те, що кредитори, які очікують на результат діяльності арбітражного керуючого, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий, в свою чергу, правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, а оплата грошової винагороди, у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел, має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника. За відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 КУзПБ, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу платності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 КУзПБ.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що фонд для авансування грошової винагороди ліквідатора кредитором не створений, дії ліквідатора кредитором не оскаржувались, за результатом вжитих ліквідатором заходів будь-якого майна банкрута, що підлягає включенню до ліквідаційної маси та подальшій реалізації не виявлено, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно вирішено питання щодо визначення джерела виплати грошової винагороди ліквідатора та стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого Мухітдінова Р.Д. за виконання повноважень ліквідатора боржника за рахунок Головного управління ДПС у Харківській області.

Оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/5231/21 без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.11.2024 у справі №922/5231/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.01.2025.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.А. Пуль