УХВАЛА

м. Київ

28.01.2025Справа № 910/805/25

Суддя Людмила ШКУРДОВА, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1

до відповідачів:

1. Фонду державного майна України

2. Міністерства культури та стратегічних комунікацій України

про визнання незаконними та скасування наказів.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України та до Міністерства культури та стратегічних комунікацій України про визнання незаконними та скасування наказів Фонду державного майна України № 3006 від 27.12.2004 р. «Про участь Фонду державного майна України в Закритому акціонерному товаристві «Одеська кіностудія» та № 3020 від 22.11.2005 р. «Щодо участі Фонду державного майна України у Закритому акціонерному товаристві «Одеська кіностудія».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що накази Фонду державного майна України № 3006 від 27.12.2004 р. та № 3020 від 22.11.2005 р. є незаконними та такими, що порушують права ОСОБА_1 як члена трудового колективу Державного підприємства «Одеська кіностудія художніх фільмів».

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу час для усунення недоліків, встановлених при поданні позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Предмет позову повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

У даному випадку суд звертає увагу позивача на те, що прохальна частина позовної заяви не містить матеріально-правових вимог до відповідача-2, що не відповідає вимогам п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Порядок засвідчення копій документів визначений ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (ДСТУ 4163:2020). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: 1) зі слів "Згідно з оригіналом", 2) назви посади, 3) особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, 4) дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Проте, позивачем долучено до позовної заяви неналежні копії документів, які засвідчені за допомогою факсиміле.

Факсиміле - це печатка, за допомогою якої відтворюється підпис, який є копією підпису певної особи. Факсиміле від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати, що документ містить дійсну волю особи, чий підпис відтворено.

У даному випадку позивачем недотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну немайнову вимогу.

Судом встановлено, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а відтак за подання до господарського суду даного позову позивач має сплатити судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, доказів на підтвердження сплати судового збору позивачем не надано.

Таким чином, позивачем не виконано вимоги п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача, що згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку, зазначення змісту позовних вимог до відповідача-2, надання належним чином засвідчених додатків до позовної заяви.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Людмила ШКУРДОВА