номер провадження справи 3/64/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 Справа № 908/2368/24

м. Запоріжжя, Запорізька область

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І.,

за участю секретаря судового засідання Паскарь К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу:

за позовом: Фермерського господарства «Богдан-2014» (вул. Центральна, буд. 73, с. Морозівка, Запорізький район, Запорізька область, 70436, ідентифікаційний код юридичної особи 42406080)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошок» (вул. Поштова, буд. 27/29, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код юридичної особи 40468354)

про стягнення коштів у розмірі 285 152,11 грн та розірвання договору

за участю представників учасників справи:

представник позивача: Левицька Юлія Василівна, адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №ЗП001414 від 02.10.2017, ордер серії АР №1201430 від 10.10.2024;

представника відповідача: Штабовенко Денис Всеволодович, адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №835 від 27.12.2010; ордер серії АР №1199201 від 02.10.2024.

РУХ СПРАВИ.

05.09.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Фермерського господарства «Богдан-2014» (скорочене найменування ФГ «Богдан-2014») до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошок» (скорочене найменування ТОВ «Єврошок») про стягнення суми заборгованості за договором суборенди земельної ділянки № 44 в розмірі 6286,75 доларів США, що становить 260 585,78 грн, з яких: 2545 доларів США, що становить 105 409,25 грн заборгованість за період з 15 листопада 2022 року по 14 листопада 2023 року; 2042,97 доларів США, що становить 84 681,10 грн заборгованість за період з 15 листопада 2023 року по 03 вересня 2024 року; 1698,78 доларів США, що становить 70 414,43 грн пені нарахованої з 11 грудня 2023 року по 03 вересня 2024 року. Також просить розірвати договір суборенди земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 44, укладений 31 жовтня 2022 року між ФГ «Богдан-2014» та ТОВ «Єврошок». Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2600,00 грн та витирати на правову допомогу просить покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2024 справу №908/2368/24 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву ФГ «Богдан-2014» до відповідача ТОВ «Єврошок» про стягнення коштів залишено без руху, надано ФГ «Богдан-2014» строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня отримання вказаної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, в якій надати суду докази реєстрації електронного кабінету позивача (ФГ «Богдан-2014») відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України.

16.09.2024 представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків, до якої додано докази електронного кабінету позивача (ФГ «Богдан-2014»).

Ухвалою суду від 18.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2368/24 за правилами загального позовного провадження; учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Крім того, ухвалою суду зобов`язано позивача доплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі 2949,32 грн, докази доплати надати суду.

02.10.2024 від відповідача (ТОВ «Єврошок») через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. З підстав, викладених у відзиві, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

08.10.2024 позивачем через систему «Електронний суд» подано докази доплати судового збору.

Ухвалою суду від 10.10.2024 відкладено підготовче судове засідання на 07.11.2024 о 09:30 год.

11.10.2024 через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання від представника відповідача про долучення доказів, а саме заяву свідка ОСОБА_1 до матеріалів справи.

14.10.2024 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу адвоката Левицьку Ю.В. як представника.

Також 14.10.2024 через систему «Електронний суд» до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

15.10.2024 від представника відповідача через систему «Електронний суд» до суду надійшли додаткові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 07.11.2024 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання до 26.11.2024 о 12:00 год. Зобов`язано позивача надати відповіді (не пізніше ніж як за п`ять днів до наступного підготовчого засідання) на такі питання: 1) Чи укладались ФГ «Богдан-2014» договори щодо використання (засів, збір врожаю, тощо) земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області з 01 січня 2024 року по 03 вересня 2024 року із іншим підприємством, окрім ТОВ «ЄВРОШОК»? 2) Чи використовувалась земельна ділянка площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області з 01 січня 2024 року по 03 вересня 2024 року у власній господарській діяльності ФГ «Богдан-2014»? Чи здійснювався засів, збір врожаю з зазначеної ділянки ФГ «Богдан-2014»? 3) Ким фактично використовувалась земельна ділянка площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області з 01 січня 2024 року по 03 вересня 2024 року?

26.11.2024 через систему «Електронний суд» до суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог та заява про долучення до матеріалів справи №908/2368/24 платіжного доручення №461 від 25.11.2024 про сплату судового збору за заявою про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 26.11.2024 відкладено підготовче засідання до 12.12.2024 об 11:00 год.

09.12.2024 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про виконання ухвали суду від 26.11.2024, а саме надані відповіді на запитання позивачем.

12.12.2024 від представника позивача через систему «Електронний суд» повторно подано докази доплати судового збору.

Ухвалою суду від 12.12.2024 прийнято до розгляду заяву ФГ «Богдан-2014» про збільшення розміру позовних вимог; відкладено підготовче засідання до 06.01.2025 о 12:00 год.

12.12.2024 через систему «Електронний суд» до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі №908/2368/24, відповідно до яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в редакції заяви про збільшення позовних вимог.

30.12.2024 від представника позивача до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява зі згодою Твердохліб Н.О. на передачу земельної ділянки №44 в суборенду.

Ухвалою суду від 06.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 28.01.2025 о 12:00 год.

У судовому засіданні 28.01.2025 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу «Акорд».

У судовому засіданні позивач підтримав позов повністю, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечує, та просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 28.01.2025 судом безпосередньо досліджені докази, які наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 28.01.2025 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого після виходу з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що 31 жовтня 2022 року між ФГ «Богдан-2014» (надалі Позивач, Орендар) та ТОВ «Єврошок» (надалі Відповідач, Суборендар) було укладено договір суборенди земельної ділянки №44 (надалі за текстом договір суборенди), відповідно до умов якого Орендар передає Суборендарю земельну ділянку площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. 15 листопада 2022 року було зареєстровано договір суборенди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідач користується земельною ділянкою, однак умови договору належним чином не виконує, в частині сплати суборендної плати.

Всупереч вимогам п. 5.1.1. Договору суборенди, суборендар не сплатив до 10 грудня 2023 року плату за суборенду у розмірі 2545 доларів США, що становить 105 490,25 гривні, яку позивач просить стягнути з відповідача.

15 лютого 2024 року директором ФГ «Богдан-2014» Миколаєнком А.М. направлялася вимога на адресу Відповідача про сплату суборендних платежів, яка була отримана Відповідачем 28 лютого 2024 року.

22 березня 2024 року директором ФГ «Богдан-2014» Миколаєнком А.М. була направлена вимога на адресу Відповідача про розірвання договору суборенди №44, яка була отримана Відповідачем 25 березня 2024 року.

Також, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25.11.2024, позивач просить стягнути з відповідача кошти за користування земельною ділянкою за період з 15 листопада 2022 року по 14 листопада 2023 року у розмірі 2545 доларів США, що становить 105 490,25 гривні, та за період з 15 листопада 2023 року по 27 листопада 2024 року, у розмірі 2635,64 доларів США, що становить 109 247,43 гривні, а також пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань нараховану з 11.12.2023 по 03.09.2024: 1698,78 доларів США, що становить 70 414,43 гривень, що загалом становить 285 152,11 гривні.

Оскільки, у період дії Договору відповідач двічі поспіль прострочив внесення плати по Договору, позивач просить розірвати договір суборенди земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області №44, укладений 31 жовтня 2022 року між ФГ «Богдан-2014» та ТОВ «Єврошок».

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 02.10.2024 та додаткових поясненнях від 12.12.2024, відповідач підтверджує факт укладення договору суборенди земельної ділянки № 44 від 31.10.2024, проте зазначає, що 22 березня 2024 року ФГ «Богдан-2014» була направлена вимога на адресу Відповідача про розірвання договору суборенди №44, яка була отримана Відповідачем 25 березня 2024 року.

Отримавши вимогу про розірвання Договору суборенди №44 від 31 жовтня 2022 року, відповідач вважав Договір розірваним за ініціативою суборендаря, а отже припинив використання земельної ділянки.

Отже, у зв`язку із несплатою орендної плати, позивач скористався своїм правом на розірвання Договору, а тому, з дати отримання вимоги про розірвання Договору (25.03.2024), він вважається розірваним.

Позовні вимоги в частині розірвання Договору оренди №44 від 31 жовтня 2022 року відповідач вважає незмістовними, адже відповідач жодним чином не заперечував проти його розірвання та станом на цей час, земельну ділянку у своїй господарській діяльності не використовує.

На підтвердження факту не використання земельної ділянки відповідач 11.10.2024 надав до суду заяву свідка ОСОБА_1 .

Оскільки Договір із 25.03.2024 вважається розірваним, то нарахування орендної плати в період з 25.03.2024 по 03.09.2024 є неправомірним.

Матеріали справи не містять доказів того, що з дня отримання вимоги про розірвання Договору суборенди №44 від 31 жовтня 2022 року, Відповідач користувався земельною ділянкою.

Позивачем розраховано розмір пені у сумі 1698,78 доларів США за період 293 дні, з 11.12.2023 до 03.09.2024. Відповідач вважає, що нарахування пені після отримання відповідачем вимоги про розірвання Договору нарахування пені є неможливим, а також, позивачем при проведенні розрахунку не враховано положення ч. 6 ст. 232 ГК України, щодо припинення нарахування штрафних санкцій через 6місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивачем при розрахунку пені також не враховані приписи ч. 2 ст. 343 ГК України, за якими розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідач надав власний розрахунок пені на загальну суму 9 162,06 грн.

У відзиві відповідач просить у позові відмовити повністю.

У додаткових поясненнях від 12.12.2024 відповідач зазначає про відсутність у матеріалах справи письмової згоди орендодавця земельної ділянки на передачу земельної ділянки в суборенду.

ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ ПОЗИВАЧА.

У відповіді на відзив від 11.10.2024 позивач зазначає, що згідно з п. 7.1.2. Договору, цей Договір також достроково припиняється за взаємною згодою Сторін, що оформлюється у вигляді додаткової письмової угоди до Договору, в судовому порядку за позовом однієї із Сторін, а також в односторонньому порядку (якщо це право прямо передбачено Договором).

Відповідач, отримавши листа Позивача про розірвання договору, мав надати відповідь, або проєкт додаткової угоди згідно якої б сторони погодилися та підписали угоду про розірвання договору, яка б була невід`ємною частиною Договору суборенди. Крім того, розірвання договору несе відповідні правові наслідки, а саме, внесення в Єдиний державний реєстр нерухомого майна відповідних даних, які б свідчили про те, що договір розірвано.

Твердження Відповідача, що Позивач скористався своїм правом на розірвання Договору, а тому, з дати отримання вимоги про розірвання Договору (25.03.2024), він вважається розірваним є хибним, оскільки Відповідач тлумачить положення п. 7.1.2 Договору на свою користь.

Позивач не погоджується з контррозрахунком пені Відповідача, оскільки він є невірним, та складений з урахуванням позиції Відповідача та його хибного висновку щодо правовідносин, що склалися між сторонами, та виходячи зі своєї позиції.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є стягнення заборгованості з орендної плати за Договором суборенди земельної ділянки №44 від 31.10.2022 у розмірі 285 152,11 грн та розірвання договору суборенди в судовому порядку.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі орендна плата мала бути сплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були орендні платежі сплачені відповідачем у повному обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником, чи є підстави для розірвання договору.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Фермерське господарство «Богдан-2014» (Позивач) є Орендарем земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, на підставі договору оренди землі від 01.11.2019, укладеному між ОСОБА_2 (Орендодавець, власник земельної ділянки) та ФГ «Богдан-2014» (Орендар), строком на 15 років. Право оренди зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом № 199934889 від 12.12.2020 (а.с.124).

31 жовтня 2022 року між ФГ «Богдан-2014» (Орендар, Позивач у справі) та ТОВ «Єврошок» (Суборендар, Відповідач у справі) укладено договір суборенди земельної ділянки №44 (надалі за текстом Договір суборенди), відповідно до умов якого Орендар передає Суборендарю земельну ділянку площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Договір суборенди укладено за згодою власника (Орендодавця) земельної ділянки ОСОБА_2 (а.с.168).

15 листопада 2022 року за Відповідачем було зареєстровано право суборенди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно строком до 31.10.2025, що підтверджується Витягом № 315362336 від 17.11.2022 (а.с.17).

Предметом Договору суборенди є Земельна ділянка з цільовим призначенням: землі сільськогосподарського призначення, загальною площею 5,09 (п`ять цілих дев`ять сотих) га, кадастровий номер: :01:001:0044, адреса місцезнаходження: Миколай-Пільська сільська рада,Запорізький район,Запорізька область, склад угідь: рілля. Нормативна грошова оцінка становить 151 222,37 грн.

Відповідно до пункту 5.1.1. Договору суборенди за Суборенду з Суборендаря стягується щорічна фіксована орендна плата, яка складає 500$ (п`ятсот американських доларів США) за 1 га земельної ділянки, - сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за комерційним курсом продажу американських доларів США за попередній день закриття платежів, встановленим на сайті https://privatbank.ua/rates-archive-.

Пунктом 5.1.3. Договору суборенди узгоджено, що вказана сума Орендної плати сплачується протягом трьох робочих днів з моменту державної реєстрації Договору Суборенди за період з листопада поточного року по листопад наступного року, але не пізніше 10 грудня 2022 року поточного року. В наступні роки Орендна плата сплачується не пізніше ніж 10 грудня поточного року.

Згідно пункту 5.1.4. Договору суборенди орендна плата починає нараховуватися з Дати реєстрації. Якщо Суборендар припинив користування Земельною ділянкою до моменту закінчення календарного року, Орендна плата сплачується ним за такий рік пропорційно загальній кількості днів фактичного користування Земельною ділянкою у такому календарному році.

Відповідно до пункту 6.1.1. Договору суборенди земельна ділянка передається на наступний строк: 3 роки (далі «Строк оренди»).

Пунктом 7.1.1. Договору судборенди визначено, що Договір автоматично припиняється у випадку настання однієї з наступних обставин:

(1) Закінчення Строку суборенди; та/або

(2) Розірвання або припинення Основного договору; та/або

(3) викуп Земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження Земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому чинним законодавством України; та/або

(4) поєднання в одній особі власника Земельної ділянки та Суборендаря; та/або

(5) ліквідація Суборендаря; та/або

(6) смерть Суборендаря; та/або

(7) в інших випадках, що прямо передбачені цим Договором або чинним законодавством України.

Цей Договір також достроково припиняється за взаємною згодою Сторін, що оформлюється у вигляді додаткової письмової угоди до Договору, в судовому порядку за позовом однієї із Сторін, а також в односторонньому порядку (якщо це право прямо передбачено Договором) (пункт 7.1.2 Договору суборенди).

Відповідно до п. 7.1.3. Договору суборенди, у разі припинення або розірвання Договору суборендар зобов`язаний повернути Орендареві Земельну ділянку на умовах, визначених Договором. Суборендар не має права утримувати Земельну ділянку для задоволення своїх вимог до Орендаря. У разі невиконання Суборендарем обов`язку щодо умов повернення Орендареві Земельної ділянки, Суборендар зобов`язаний відшкодувати Орендарю завдані прямі збитки.

Після припинення Договору Сторони зобов`язуються негайно звернутися до державного реєстратора з метою проведення процедури державної реєстрації припинення Суборенди в Реєстрі нерухомості (пункт 7.1.5 Договору суборенди).

За змістом пункту 7.2.1. Договору суборенди на вимогу однієї із Сторін цей Договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі (1) невиконання Сторонами обов`язків, передбачених цим Договором; або (2) випадкового знищення чи пошкодження Земельної ділянки, яке істотно перешкоджає передбаченому Договором використанню Земельної ділянки; або (3) порушення положень Земельного кодексу України або інших нормативно-правових актів, що визначають порядок користування Земельною ділянкою.

Відповідно до п. 10.1. Договору суборенди за порушення умов цього Договору Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України. Застосування до винної Сторони заходів відповідальності не звільняє таку Сторону від належного виконання обов`язку, передбаченого Договором.

Відповідно до п. 10.2. Договору суборенди у випадку порушення Суборендарем строків виплати Орендної плати та/або сплати Орендної плати в іншому розмірі/обсязі, ніж передбачено умовами Договору, до Суборендаря застосовується пеня у розмірі 0,25 % (нуль цілих двадцять п`ять сотих відсотків) від розміру Орендної плати за звітний період за кожен день прострочення.

31.10.2022 сторонами було підписано Акт прийому-передачі земельної ділянки, відповідно до якого ФГ «Богдан-2014» передає, а ТОВ «ЄВРОШОК» приймає земельну ділянку площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044.

Відповідач прийняв в суборенду земельну ділянку, однак суборенду плату жодного разу не сплатив, що підтверджено представниками сторін в судовому засіданні.

Враховуючи положення пункту 5.1.1. Договору суборенди розмір суборендної плати на рік визначається із розрахунку гривневого еквівалента 2545,00 доларів США (500 доларів США х 5,09 га = 2545,00 доларів США за земельну ділянку).

З урахуванням положень пунктів 5.1.3. та 5.1.4. Договору суборенди, суборендна плата за період з 15.11.2022 по 14.11.2023 у розмірі гривневого еквівалента 2545,00 доларів США повинна була бути сплачена до 10.12.2022.

Суборендна плата за період з 15.11.2023 по 14.11.2024 у розмірі гривневого еквівалента 2545,00 доларів США повинна була бути сплачена до 10.12.2023.

15 лютого 2024 року директором ФГ «Богдан-2014» Миколаєнком А.М. направлялася вимога на адресу Відповідача про сплату суборендних платежів, яка була отримана Відповідачем 28 лютого 2024 року (що не заперечується відповідачем).

Після отримання вимоги, Відповідач направив Позивачу гарантійний лист. У гарантійному листі зазначив, що свої зобов`язання перед ФГ «Богдан-2014» щодо сплати орендних платежів за землі, у тому числі за земельну ділянку №:01:001:0044, зобов`язуються виконати до 30.04.2024.

Представниками сторін у судовому засіданні підтверджено, як направлення відповідачем, так і отримання позивачем гарантійного листа, проте ні дати направлення цього листа, ні дати його отримання позивачем, жодна зі сторін зазначити не змогла.

22 березня 2024 року директором ФГ «Богдан-2014» Миколаєнком А.М. направлено вимогу на адресу Відповідача про розірвання договору суборенди № 44, яка була отримана Відповідачем 25 березня 2024 року (що не заперечується відповідачем).

Оскільки, у період дії Договору суборенди відповідач двічі поспіль прострочив внесення плати за договором, позивач просить розірвати договір суборенди земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044. Підставами припинення права користування земельною ділянкою зазначає систематичну несплату орендної плати.

Оскільки Відповідач орендну плату за користування земельною ділянкою не сплачував, позивач заявив до стягнення, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25.11.2024, коштів за користування земельною ділянкою за період з 15 листопада 2022 року по 14 листопада 2023 року у розмірі 2545 доларів США, що становить 105 490,25 гривні, та за період з 15 листопада 2023 року по 27 листопада 2024 року, що становить 378 дні, пропорційно загальної кількості днів фактичного користування земельною ділянкою, у розмірі 2635,64 доларів США, що становить 109 247,43 гривні, а також пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань нараховану з 11.12.2023 по 03.09.2024: 1698,78 доларів США, що становить 70 414,43 гривень, що загалом становить 285 152,11 гривні.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо виникнення договірних правовідносин суборенди землі.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України, Податковим кодексом України та загальними нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною третьою статті 760 ЦК України встановлено, що особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Згідно з частиною 8 статті 8 Закону України «Про оренду землі» право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №199934889 від 12.12.2020, право оренди земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044 зареєстровано за позивачем ФГ «Богдан-2014», строком до 01.11.2034 (а.с. 117).

Позивач (ФГ «Богдан-2014»), за згодою власника (Орендодавця) земельної ділянки Твердохліб Нелі Омельянівни, уклало з ТОВ «ЄВРОШОК» (відповідачем) договір суборенди земельної ділянки № 44 від 31.10.2022 щодо земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

15 листопада 2022 року за відповідачем було зареєстровано право суборенди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно строком до 31.10.2025, що підтверджується Витягом № 315362336 від 17.11.2022 (а.с. 17).

Отже, між позивачем та відповідачем виникло цивільно-правове зобов`язання на підставі договору суборенди землі.

У зв`язку з наявністю в матеріалах справи згоди власника (орендодавця) земельної ділянки (а.с.168), судом не приймаються посилання відповідача на відсутність такої згоди.

Щодо розірвання договору суборенди землі.

Сторонами не заперечується факт укладення та державної реєстрації договору суборенди земельної ділянки № 44 від 31.10.2022.

Також відповідачем не заперечується, що ним не була сплачена орендна плата за користування земельною ділянкою у 2022 2023 р.р.

Основна причина даного спору стосується різного трактування сторонами вимоги про розірвання договору суборенди №44 від 31.10.2022, направленої позивачем 22.03.2024, та отриманої відповідачем 25.03.2024.

В останньому абзаці вказаної вимоги зазначено «У зв`язку з невиконанням умов договору суборенди земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, направляємо на Вашу адресу вимогу про розірвання договору суборенди земельної ділянки № 44 кадастровий номер: :01:001:0044».

Позивач трактує таку вимогу, як пропозицію відповідачу добровільно розірвати договір оренди, уклавши відповідну додаткову угоду та внести до Єдиного державного реєстру нерухомого майна відповідну інформацію про розірвання договору оренди.

Відповідач, отримавши вимогу про розірвання Договору суборенди №44 від 31 жовтня 2022 року, вважав Договір розірваним за ініціативою суборендаря з 25.03.2024 та, за його словами, припинив використання земельної ділянки.

Таким чином позивач вважає, що на час розгляду спору, договір суборенди є діючим та просить суд розірвати вказаний договір.

Відповідач не заперечує проти розірвання договору суборенди земельної ділянки, проте вважає, що дата розірвання договору повинна бути 25.03.2024.

З цього приводу суд зазначає наступне:

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом положень ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, положення як ГК України, так і ЦК України допускають односторонню відмову від договору у випадку якщо це передбачено договором, або законом.

Згідно п. 7.1.2 договору суборенди землі №44 від 31.10.2022 цей Договір також достроково припиняється за взаємною згодою Сторін, що оформлюється у вигляді додаткової письмової угоди до Договору, в судовому порядку за позовом однієї із Сторін, а також в односторонньому порядку (якщо це право прямо передбачено Договором).

Належним чином дослідивши умови договору суборенди земельної ділянки № 44 від 31.10.2022 суд встановив, що в ньому відсутні умови, які надають право стороні договору в односторонньому порядку достроково розривати договір.

Отже, у спірному договорі сторонами не погоджено можливість дострокового розірвання договору позивачем у односторонньому порядку.

Таким чином вимогу позивача про дострокове розірвання договору суборенди №44 від 31.10.2024 направлена на адресу відповідача 22.03.2024, суд вважає пропозицією відповідачу добровільно розірвати договір оренди, уклавши відповідну додаткову угоду, яка не привела до автоматичного розірвання договору з моменту її отримання відповідачем.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Пунктом 7.1.5. Договору суборенди передбачено, що після припинення Договору Сторони зобов`язуються негайно звернутися до державного реєстратора з метою проведення процедури державної реєстрації припинення Суборенди в Реєстрі нерухомості.

Як свідчать матеріали справи, відповідач, отримавши вимогу про дострокове розірвання договору оренди, жодної відповіді на вимогу позивача не надав, як і не звертався до державного реєстратора з заявою про реєстрацію припинення договору суборенди. Також відповідач не вчиняв жодних дій, які б свідчили про повернення земельної ділянки позивачеві, або хоча б про інформування позивача про припинення використання земельної ділянки відповідачем з певного періоду часу.

Таким чином, суд констатує, що сторони, в передбачений положеннями ст.188 ГК України та умовами договору спосіб, не досягли згоди щодо розірвання договору суборенди земельної ділянки № 44 від 31.10.2022, а отже на час розгляду спору вказаний договір є діючим, а тому заінтересована сторона має право передати спір щодо розірвання договору на вирішення суду.

Щодо розірвання договору в судовому порядку суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору…, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з абзацом 7 частини 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Аналогічний обов`язок міститься і в підпункті 4 пункту 4.4. Договору суборенди № 44 від 31.10.2022.

За змістом пункту 7.2.1. Договору суборенди на вимогу однієї із Сторін цей Договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі (1) невиконання Сторонами обов`язків, передбачених цим Договором.

Згідно із пунктом «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 р. по справі № 918/391/23.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд установив, що відповідач порушив свої зобов`язання зі сплати орендної плати, та не сплатив в повному обсязі суборендну плату за період оренди з 15.11.2022 по 14.11.2023 у строк до 10.12.2022, та за період з 15.11.2023 по 14.11.2024 у строк до 10.12.2023.

Таким чином, зважаючи на систематичну несплату ТОВ «Єврошок» орендної плати за користування земельною ділянкою, відсутність будь-яких оплат з моменту укладення договору і по час звернення до суду з позовом, наявні підстави для розірвання Договору суборенди земельної ділянки № 44 від 31.10.2022.

Щодо стягнення основної суми боргу.

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (п. 1 ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Згідно з частинами 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі.

Як встановлено вище:

З урахуванням положень пунктів 5.1.3. та 5.1.4. Договору суборенди, суборендна плата за період з 15.11.2022 по 14.11.2023 у розмірі гривневого еквівалента 2545,00 доларів США мала бути сплачена до 10.12.2022.

Суборендна плата за період з 15.11.2023 по 14.11.2024 у розмірі гривневого еквівалента 2545,00 доларів США мала бути сплачена до 10.12.2023.

Згідно з пунктом 5.1.4. Договору суборенди орендна плата починає нараховуватися з Дати реєстрації. Якщо Суборендар припинив користування Земельною ділянкою до моменту закінчення календарного року, Орендна плата сплачується ним за такий рік пропорційно загальній кількості днів фактичного користування Земельною ділянкою у такому календарному році.

Позивачем заявлено до стягнення кошти за користування земельною ділянкою за період з 15 листопада 2022 року по 14 листопада 2023 року у розмірі 2545 доларів США, що становить 105 490,25 гривні, та за період з 15 листопада 2023 року по 27 листопада 2024 року, що становить 378 дні, пропорційно загальної кількості днів фактичного користування земельною ділянкою, у розмірі 2635,64 доларів США, що становить 109 247,43 гривні.

Сума позову в гривні розрахована виходячи з Офіційного курсу продажу доларів США встановленим на сайті https://privatbank.ua/rates-archive станом на 03 вересня 2024 року (дату, яка передує дню подання позовної заяви). Курс продажу доларів США встановлено на рівні: 41,45 грн за 1 долар.

Умови розрахунку суми позову, на думку суду, відповідають умовам договору, а саме пункту 5.1.1. відповідно до якого сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за комерційним курсом продажу американських доларів США за попередній день закриття платежів, встановленим на сайті https://privatbank.ua/rates-archive-.

Суд вище зазначав, що помилковою є позиція відповідача про те, що договір оренди був розірваний з 25.03.2024, а тому нарахування орендної плати після 25.03.2024 є неправомірним.

Також відповідач зазначав про помилковість розрахунку нарахування орендної плати за період з 15 листопада 2023 року по 27 листопада 2024 року, зважаючи на положення пункту 5.1.4. договору суборенди та посилання на невикористання відповідачем земельної ділянки після 25.03.2024.

З цього приводу суд зазначає наступне:

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п. 5.1.4. Договору суборенди №44 від 31 жовтня 2022 року, орендна плата починає нараховуватися з Дати реєстрації. Якщо Суборендар припинив користування Земельною ділянкою до моменту закінчення календарного року, Орендна плата сплачується ним за такий рік пропорційно загальній кількості днів фактичного користування Земельною ділянкою у такому календарному році.

На підтвердження факту не використання земельної ділянки відповідач 11.10.2024 надав до суду заяву свідка ОСОБА_1 .

У заяві свідка від 09.10.2024 ОСОБА_1 , справжність підпису якого засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. за реєстровим номером 3073, зазначає таке:

«Я, ОСОБА_1 , працюю агрономом у ТОВ «ЄВРОШОК» (40468354) 03 жовтня 2021 року. До моїх штатних обов`язків входить інспектування земельних ділянок, що використовуються підприємством ТОВ «ЄВРОШОК» для господарської діяльності з вирощування агрокультур.

З моменту укладення ТОВ «ЄВРОШОК» договорів суборенди № 43, № 44, № 45 від 31 жовтня 2022 р. із ФГ «Богдан-2014» я приступив до роботи на наступних земельних ділянках:

площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0043, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області;

площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області;

площею 6,99 га кадастровий номер: :01:001:0045, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області;

та виконував свої обов`язки на них до 25 березня 2024 року.

Після цього, директором мого підприємства мені було повідомлено що ФГ «Богдан-2014» розірвало ці договори, а тому посів та вирощування нашим підприємством агрокультур відбуватись не буде.

Одночасно, 02 червня 2024 року, 08 липня 2024 року, 03 вересни 2024 року я також направлявся до Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області для інспекції стану вищезазначених земельних ділянок. Представниками ФГ «Богдан-2014» мені було повідомлено,що засівом цих земельних ділянок у 2024 році вони будуть займатись самостійно, для того щоб не було простою земельних ділянок.

Надалі, я також періодично відвідував ці земельні ділянки, та зміг на власні очі переконатись, що частина з них засіяна ФГ «Богдан-2014» соняшником, інші вільні від посіву. Таким чином, можу впевнено стверджувати, що ці земельні ділянки не використовувались ТОВ «ЄВРОШОК» з кінця березня 2024 р., натомість використовувались саме ФГ «Богдан-2014».

У той же час, на виконання ухвали суду від 26.11.2024 керівник ФГ «Богдан-2014» ОСОБА_3 надав відповіді на запитання Відповідача.

Зокрема на запитання «Ким фактично використовувалась земельна ділянка площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, з 01 січня 2024 року по 03 вересня 2024 року?» надав відповідь: «ТОВ «Єврошок», з яким є договір суборенди».

Суд зазначає, що припинення користування спірною земельною ділянкою повинно бути документально оформлено.

У матеріалах справи наявні докази передачі спірної земельної ділянки за Актом приймання-передачі від Орендаря (позивача) до Суборендаря (відповідача).

Проте доказів повернення цієї земельної ділянки від Суборендаря (відповідача) до Орендаря (позивача), як того вимагають умови договору у разі припинення або розірвання договору (п. 7.1.3.), сторонами не надано.

Як свідчать матеріали справи, та підтверджено представниками сторін в судовому засіданні, відповідач не вчиняв жодних юридично значущих дій, які б свідчили про повернення земельної ділянки позивачеві, або хоча б про інформування позивача про припинення використання земельної ділянки відповідачем з певного періоду часу.

На переконання суду, сам по собі факт не посіву та не вирощування агрокультур відповідачем на спірній земельній ділянці, без повернення земельної ділянки позивачеві та попереднього інформування про намір припинення використання земельної ділянки, не може вважатися припиненням фактичного користування земельною ділянкою, у розумінні п. 5.1.4. договору суборенди.

Протилежний підхід, означав би, що відповідач (суборендар) може в односторонньому порядку розірвати договір (і відповідно припинити оплату), навіть не інформуючи про це іншу сторону договору (орендаря, позивача), що суперечить принципу добросовісності,оскільки в такому випадку буде відсутня повага до інтересів іншої сторони договору.

Добросовісність це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню плата, відповідно до заявлених позовних вимог, за користування земельною ділянкою за період з 15 листопада 2022 року по 14 листопада 2023 року у розмірі гривневого еквівалента 2545 доларів США, що становить 105 490,25 гривні, та за період з 15 листопада 2023 року по 27 листопада 2024 року, що становить 378 дні, у розмірі гривневого еквівалента 2635,64 доларів США, що становить 109 247,43 гривні. Загальна сума суборендної плати, яка підлягає стягненню з відповідача складає 214 737,68 грн.

Щодо стягнення пені.

Пунктом 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10.2. Договору суборенди передбачено, що у випадку порушення Суборендарем строків виплати Орендної плати та/або сплати Орендної плати в іншому розмірі/обсязі, ніж передбачено умовами Договору, до Суборендаря застосовується пеня у розмірі 0,25 % (нуль цілих двадцять п`ять сотих відсотків) від розміру Орендної плати за звітний період за кожен день прострочення.

Заборгованість за зобов`язаннями за період користування земельною ділянкою з 16 листопада 2022 року по 15 листопада 2023 року: 2545 доларів США, що становить 105 490,25 гривні.

На підставі пункту 10.2. Договору суборенди позивач нарахував пеню у розмірі 0,25% від суми заборгованості 105 490,25 грн за період з 11.12.2023 по 03.09.2024 у розмірі 70 414,43 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

При застосуванні ч. 6 ст. 232 ГК України суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 16 жовтня 2024 року у справі №911/952/22:

« 91. Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений частиною шостою статті 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором (див., для прикладу, постанову Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі №910/6379/14 (провадження №3-53гс15), в якій умовами договору сторонами було погоджено нарахування пені по день фактичної оплати боргу).

92. У разі відсутності подібних умов у договорі (використання/зазначення в договорі лише формулювання про нарахування пені "за кожен день прострочення") нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені) припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.

93. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду виснує, що застосування в тексті господарського договору формулювання "за кожен день прострочення" не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені). Таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує механізм її визначення (розрахунку), однак жодним чином не впливає на можливість зменшення або збільшення строку нарахування пені, визначеного законом чи договором».

Належним чином дослідивши умови Договору, суд встановив, що п. 10.2., як й інші пункти Договору, не містить інший строк для нарахування штрафних санкцій за прострочення грошових зобов`язань, відмінний від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, який є більшим шести місяців, та не містить вказівку на подію, що має неминуче настати, а формулювання "за кожен день прострочення", відповідно до висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року у справі №911/952/22, не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені).

При цьому суд враховує, що у п. 7 розд. IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності з 02.04.2020.

Постановою КМУ №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на всій території України карантин з 12.03.2020. В подальшому карантин неодноразово було продовжено та постановою КМУ № 651 від 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24:00 30.06.2023.

Тобто, на період дії карантину шестимісячний строк нарахування штрафних санкцій, який встановлено ч. 6 ст. 232 ГК України, продовжено до закінчення такого періоду. Цей висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.02.2023 у справі №910/13704/21.

Також суд враховує, що за статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на вищевикладене, у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №904/4156/18 від 10 грудня 2019 року зроблено висновок про те, що: можливість стягнення пені за неналежне виконання зобов`язань за договором має бути встановлена в договорі; строк нарахування пені сторонами може бути встановлений в договорі більше шести місяців; розмір пені в договорі може бути встановлено сторонами, проте, вона не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, перевірено судом та встановлено, що:

По-перше, позивачем неправильно визначено початкову дату прострочення відповідача (з урахуванням того, що строк оплати суборендної плати за період з 15.11.2022 по 14.11.2023 настав 10.12.2022, а отже прострочення почалось з 11.12.2022).

По-друге, не враховано приписи ч.6 ст.232 ГК України, п. 7 розд. IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України щодо кінцевої дати нарахування пені.

По-третє, не враховано приписи ст. 1 та ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» щодо обмеження розміру пені встановленого договором подвійною обліковою ставкою НБУ.

Тому, господарським судом самостійно у інформаційно-пошуковій системі «Ліга:Закон», з урахуванням приписів ч. 1 ст. 14 ГПК України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, здійснено розрахунок пені за період з 11.12.2022 по 30.06.2023 на суму боргу 105 490,25 грн у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та встановлено, що її розмір становить 29 190,45 грн.

Конррозрахунок пені Відповідача на загальну суму 9 162,06 грн судом не приймається, оскільки він не повністю відповідає мотивуванню суду, викладеному вище, зокрема щодо дати початку та дати закінчення нарахування пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 29 190,45 грн, а отже і про їх задоволення в цій частині.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором оренди землі від 01.11.2019 (а.с.120-123), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №199934889 від 12.02.2020 (а.с.124), згодою орендодавця лист №1 від 21.10.2022 (а.с.168), договором суборенди земельної ділянки №44 від 31.10.2022 (а.с.9-15), актом приймання-передачі земельної ділянки (додаток 1 до договору суборенди) від 31.10.2022 (а.с.16), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №315362336 від 17.11.2022 (а.с.170), гарантійним листом (а.с.18), вимогою про сплату суборенд них платежів від 12.02.2024 з доказами направлення (а.с.19-20), вимогою про розірвання договору суборенди земельної ділянки №44 від 22.03.2024 з доказами направлення (а.с.21-22).

Обставини, на які посилається відповідач доводяться розрахунком пені (а.с.65), заявою свідка №3073 від 09.10.2024 (а.с.92).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Таким чином, інші аргументи сторін, які не висвітлені в цьому рішенні, не мають істотного значення для вирішення справи.

Враховуючи вище встановлені обставини, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити у частині розірвання договору суборенди № 44 земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, укладений 31 жовтня 2022 року між ФГ «Богдан-2014» та ТОВ «Єврошок», а також стягнення з відповідача на користь позивача суму 214 737,68 грн основного боргу та 29 190, 45 грн пені.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 41 223,98 грн слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на сплату судового збору, суд враховує наступне.

З положень ч. 1, п.п.1, п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слідує, що судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2024 року у розмірі 3028,00 грн.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги: 1) вимогу немайнового характеру розірвання договору оренди, за якою позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн; 2) вимогу майнового характеру стягнення коштів в розмірі 285 152,11 грн, за якою позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 421,82 грн.

Враховуючи задоволення вимоги немайнового характеру та часткове задоволення позовних вимог про стягнення коштів у розмірі 85,54% від заявлених сум, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає 5 349,42 грн - витрат зі сплати судового збору (2 422,40 грн + 3 421,82 грн х 85,54%= 5 349,42 грн).

Керуючись положеннями Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір суборенди № 44 земельної ділянки площею 5,09 га кадастровий номер: :01:001:0044, що розташована на території Миколай-Пільськоїсільської ради Запорізького району Запорізької області, укладений 31 жовтня 2022 року між Фермерським господарством «Богдан-2014» (вул. Центральна, буд. 73, с. Морозівка, Запорізький район, Запорізька область, 70436, ідентифікаційний код юридичної особи 42406080) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврошок» (вул. Поштова, буд. 27/29, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код юридичної особи 40468354).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошок» (вул. Поштова, буд. 27/29, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код юридичної особи 40468354) на користь Фермерського господарства «Богдан-2014» (вул. Центральна, буд. 73, с. Морозівка, Запорізький район, Запорізька область, 70436, ідентифікаційний код юридичної особи 42406080) суму 214 737,68 грн (двісті чотирнадцять тисяч сімсот тридцять сім гривень 68 коп.) основного боргу, 29 190,45 грн (двадцять дев`ять тисяч сто дев`яносто гривень 45 коп.) пені. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврошок» (вул. Поштова, буд. 27/29, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код юридичної особи 40468354) на користь Фермерського господарства «Богдан-2014» (вул. Центральна, буд. 73, с. Морозівка, Запорізький район, Запорізька область, 70436, ідентифікаційний код юридичної особи 42406080) суму 5 349,42 грн (п`ять тисяч триста сорок дев`ять гривень 42 коп.) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

5. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 41 223,98 грн пені.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 04.02.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі «Інтернет» за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич