ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025м. ХарківСправа № 922/3197/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 1-А)
до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7)
про стягнення 1'391'600,40 грн
за участю представників:

позивача - Джеваги С.В.;

відповідача - Марченко М.С.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради про стягнення заборгованості у сумі 1'391'600,40 грн за Договором про закупівлю робіт №732 від 06.09.2021.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 25.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 23.10.2024 о 16:00, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Протокольною ухвалою від 06.11.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Протокольною ухвалою від 25.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 29 січня 2024 року о 14:00 год.

29.01.2025 відповідач подав відзив (вх.№ 2563) разом із клопотанням про поновлення процесуального строку для його подання.

Суд, розглянувши відзив (вх.№ 2563) разом із клопотанням про поновлення процесуального строку для його подання, зазначає таке.

Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Так, згідно з ч. 8 ст. 165 цього Кодексу відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

В ухвалі суду від 25.09.2024 про відкриття провадження у цій справі судом встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Як убачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" відповідач зареєстрував "Електронний кабінет" в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі.

З довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, яку отримано з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що документ в електронному вигляді "Ухвала" від 25.09.2024 у справі №922/3197/24 (суддя Трофімов І.В.) було надіслано одержувачу - Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради: 15.10.2024 о 19:40. Отримання судом інформації про доставку документа одержувачу: 15.10.2024 19:49

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отож копія ухвали про відкриття провадження у цій справі від 25.09.2024 вважається врученою відповідачу 16.10.2024.

Враховуючи викладене, відповідач мав строк для подання відзиву до 30.10.2024 включно.

Водночас відповідачем подано відзив лише 29.01.2025, тобто з пропуском відповідного процесуального строку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Проте цією статтею не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, з огляду на вимоги ст. 13, 74 ГПК України, заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку, шляхом подання відповідних доказів. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.12.2022 у справі № б3/081-12/24.

Представник відповідача в обґрунтування поважності пропуску процесуального строку посилається на те, що співробітники Юридичного департаменту Харківської міської ради відповідно до Положення здійснюють самопредставництво у судах Харківської міської ради та майже усіх виконавчих органів Харківської міської ради (усього 141 виконавчий орган). В умовах воєнного стану значно зменшилась чисельність працюючих працівників виконавчих органів міської ради, а працівники, які працюють, переведені на дистанційну роботу, що значно уповільнює реєстрацію вхідної/вихідної кореспонденції, направлення її виконавцю, підготовку процесуальних документів тощо.

Проте суд критично оцінює посилання відповідача на введення на території України воєнного стану та оголошення повітряних тривог, оскільки такий стан має місце вже майже трьох років та не є безперечною підставою для визнання причин пропуску строку поважними. Більш того, на момент подання відзиву, розгляд даної справи триває вже більше трьох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 7 ст. 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Враховуючи необґрунтованість поданої відповідачем заяви про поновлення процесуального строку та недоведення відповідачем поважності причин пропуску процесуального строку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви та поновленні процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги відмову господарським судом у задоволенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, суд на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України залишає відзив на позовну заяву без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 29.01.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.01.2025 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що роботи, зазначені в спірному акті приймання виконаних будівельних робіт на суму 1'391'600,40 грн є лише частиною робіт, передбачених умовами договору № 732 від 06.09.2021, тому позивач не може вважатися таким, що належним чином виконав свій обов`язок щодо передачі виконаних робіт, а відповідач відповідно не є таким, що зобов`язаний оплатити відповідну частину виконаних робіт. При цьому, будь-яких додаткових угод до договору про закупівлю робіт № 732 від 06.09.2021 не укладалося, відповідно сторонами не було погоджено ніяких змін обсягів виконання робіт та їх загальної вартості. Крім того, представник відповідача вказав, що актів виконання робіт за спірним договором відповідач не отримував від позивача. Також представник відповідача вказав, що в ході перевірки актів виконаних робіт було виявлено певні розбіжності об`ємів виконання будівельних робіт відносно договірної ціни до договору від 06.09.2021 №732.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд установив такі обставини.

06.09.2021 між Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (далі Замовник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю " РОСТДОРСТРОЙ " (далі Підрядник, Позивач) укладено договір про закупівлю робіт № 732 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Підрядник зобов`язався виконати роботи з капітального ремонту дороги, яка з`єднує просп. Жуковського та вул. Фізкультурну; ДСТУ БД. 1.1-1:2013 (за відповідним кодом ЄЗС: Д К 021:2015: 45233000-9 - Будівництво, влаштовування фундаменту та покриття шосе, доріг) відповідно до проектно-кошторисної документації та тендерної документації, а Замовник прийняти та оплатити їх.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються відповідно до проектно-кошторисної документації, 1 робота.

Відповідно до п. 2.1. Договору Підрядник повинен виконати передбачені цим Договором роботи, якість яких відповідає умовам будівельних норм та правил.

Ціна Договору становить 1'531'192,80 грн, в тому числі ПДВ 255'198,80 грн (п.3.1. Договору).

Додатковою угодою № 1 від 06.09.2021 до Договору ціну договору було зменшено на 2575,20 грн в тому числі ПДВ - 429,20 грн, внаслідок чого загальна ціна Договору була визначена сторонами на рівні 1'528'617,60 грн, в тому числі ПДВ 254'759,60 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником на підставі актів виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що розрахунки здійснюються у формі післяплати протягом 90 календарних днів з моменту підписання документів, зазначених у п. 4.1. Договору, у разі якщо відповідні бюджетні кошти надійшли на рахунок Замовника.

Згідно з п. 4.7. Договору Замовник приймає виконані роботи на підставі акту виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3), підписаного уповноваженими представниками сторін та відповідного документу проведення випробовування якості асфальтобетонного покриття. Акт виконаних робіт передається Підрядником уповноваженому представнику Замовника.

Відповідно до п. 4.8. Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються Замовником в міру надходження коштів. Такі умови фінансування виключають пред`явлення штрафних санкцій щодо оплати робіт.

Згідно з п. 5.3. Договору Підрядник зобов`язаний виконувати роботи у відповідності з вимогами будівельних норм та правил, графіків виконання робіт та положень Загальних умов, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668.

Відповідно до пункту 5.5. Договору Замовник або залучена замовником особа здійснює контроль та технічний нагляд за якістю, обсягами та вартістю ремонту об`єкта, відповідністю виконаних робіт будівельним нормам та правилам, а матеріалів, виробів і конструкцій - державним стандартам і технічним умовам.

Згідно з п. 5.7. Договору приймання-передача в експлуатацію закінчених робіт (об`єкта ремонту) буде виконуватися згідно з вимогами Загальних умов, затверджених Постановою КМУ від 01.08.2005 № 668, Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 та інших нормативних актів, що регламентують приймання закінчених об`єктів в експлуатацію.

Пунктами 6.1.1., 6.1.2., 6.1.3.1. Договору встановлено, що Замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи; приймати виконані роботи згідно з актом виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3); своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи тільки після підписання Замовником актів виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3).

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що Замовник має право, зокрема:

- зменшувати обсяги виконання робіт та загальну вартість цього Договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі Сторони вносять відповідні зміни до цього Договору (п. 6.2.3);

- повернути підряднику акти виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3) без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів (відсутність печатки, підписів тощо) (п. 6.2.4); Згідно з п. 6.3. Договору Підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 6.4. Договору Підрядник має право, зокрема:

- на дострокове виконання робіт за письмовим погодженням Замовника (п. 6.4.2);

- своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи тільки після підписання Замовником актів виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3) (п. 6.4.4.1).

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що договір про закупівлю укладається та набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язань за цим Договором.

Пунктом 11.2. Договору встановлено, що зміни Договору здійснюються згідно з діючим законодавством України з обов`язковим складанням письмової додаткової угоди.

Додатковою угодою № 1 від 06.09.2021 було затверджено у новій редакції договірну ціну та календарний графік виконання робіт за Договором № 732 на вересень 2021 року - грудень 2023 року.

Позивач зазначає, що ним, на виконання умов Договору, протягом вересня 2021 року - грудня 2023 року фактично було виконано роботи з капітального ремонту дороги, яка з`єднує просп. Жуковського та вул. Фізкультурну (виконані роботи з підготовки та улаштування асфальтобетонного покриття та бортових каменів) на суму 1'391'600,40 грн, за результатом яких складено акт виконаних робіт форми КБ-2в від 29 грудня 2023 року на суму 1'391'600,40 грн (з ПДВ) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за вересень 2021 року - грудень 2023 року від 29 грудня 2023 року на суму 1'391'600,40 грн (з ПДВ), які 29 грудня 2023 року були передані Замовнику для підписання та оплати. Також додатково 22.10.2024 вказані акт та довідка були направлені засобами поштового зв`язку на адресу Відповідача та отриманні останнім 30.10.2024.

Відповідач будь-яких заперечень на вказаний акт не надавав.

Позивач вважає, що 90-денний строк оплати по договору почав свій перебіг на наступний день після отримання акту виконаних робіт, тобто 29.12.2023 (оскільки жодних заперечень щодо актів Відповідач не висловлював). З цього слідує, що строк оплати по договору є таким, що настав.

Акт виконаних робіт Відповідач проігнорував, кошти в сумі 1'391'600,40 грн не сплатив.

Такі обставини, на думку Позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В силу ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (стаття 839 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Порядок оплати роботи замовником визначений частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу, згідно з якою якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Статтею 857 ЦК України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Відповідно до частин 1, 2 статті 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 4 статті 882 ЦК України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У судовій практиці стосовно акту виконаних робіт, підписаного однією стороною, сталою є правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 23/236, у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/7446/18, постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 у справі №905/411/17, від 17.03.2021 у справі №910/11592/19 та інших. Вона полягає в тому, що "передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором".

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі №910/18384/20 про стягнення плати за виконані підрядні роботи за аналізом норм статей 837, 882 ЦК України дійшов висновку, що нормами чинного законодавства передбачено обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних підрядником робіт.

Верховний Суд у вказаній постанові у справі №910/18384/20 також дійшов висновку про те, що якщо позивач як підрядник фактично виконав відповідні роботи і надіслав замовнику акти приймання - виконання будівельних робіт, які останній отримав під час розгляду справи про стягнення з нього коштів за виконані за цими актами роботи (до винесення рішення у справі) і під час розгляду справи не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах.

Суд звертає увагу, що статтю 882 ЦК України треба розглядати у системному зв`язку з іншими положеннями ЦК України, які регулюють правовідносини підряду, зокрема з положеннями частини 1 статті 853 ЦК України, яка визначає, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник у порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18).

Таким чином, для встановлення наявності підстав для оплати робіт за договором підряду, які оформлені актом прийняття - передачі робіт, підписаним однією стороною договору (підрядником), необхідним є встановлення та оцінка таких істотних обставин для цього, як обґрунтованість відмови замовника від підписання актів виконаних робіт та реального/фактичного виконання робіт за договором підряду. Отже, предметом доказування в даній справі є обставини, які засвідчують фактичне виконання Позивачем робіт, обсяг і вартість цих робіт та наявність/відсутність у Відповідача обов`язку прийняти і оплатити ці роботи чи їх частину.

Як убачається з матеріалів справи, Позивач виконав роботи за Договором на суму 1'391'600,40 грн, що підтверджується:

- актом виконаних робіт, який було направлено засобами поштового зв`язку на адресу Відповідача та отримано останнім 30.10.2024 (що спростовує твердження Відповідача про те, що він не отримував спірний акт);

- відсутністю протягом тривалого строку будь-яких заперечень на вказаний акт;

- відсутністю акту про виявлені недоробки та дефекти в порядку пункту 4.9 Договору;

- висновком судової будівельно-технічної експертизи №116/10/24 від 30.10.2024;

- висновком судової економічної експертизи №01/10-24 від 06.11.2024.

За змістом ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Оцінюючи вказані вище висновки експертів, суд зазначає, що вони містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи. У той же час, експертизи проводили експерти, які мають відповідні вищі освіти з правом проведення експертиз за відповідними спеціальностями. У висновках зазначено, що експерти попереджені про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384 КК України, відтак, висновки експертів №116/10/24 від 30.10.2024 та №01/10-24 від 06.11.2024 приймається судом як належні та допустимі докази.

Як вже зазначалося, 30.10.2024 акт виконаних робіт на суму 1'391'600,40 грн разом із супровідним листом вiд 16.10.2024 вручено Відповідачу, що підтверджується наявним в матеріалах справи копією рекомендованого поштового повідомлення про вручення поштового відправлення.

Поряд з цим, у супровідному листі від 16.10.2024 міститься повідомлення про виконання підрядником робіт по Договору такого змісту: "Відповідно до затвердженого сторонами календарного графіку виконання робіт ТОВ "РОСТДОРСТРОЙ" на виконання Договору № 732 від 06.09.2021 у вересні 2021 року - грудні 2023 року було виконано роботи з капітального ремонту…".

Таким чином, вручення Відповідачу спірного акту виконаних робіт разом із супровідним листом є належним способом повідомлення останнього про готовність Позивача до передачі закінчених робіт, а тому відповідно до вимог статті 882 Цивільного кодексу України Відповідач як замовник мав негайно приступити до прийняття робіт після отримання такого повідомлення, проте доказів виконання Відповідачем вищевказаного обов`язку матеріали справи не містять.

Отже, оскільки Відповідач після повідомлення про виконання Позивачем підрядних робіт про жодні недоліки таких робіт в порядку абзацу частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України не заявив то, враховуючи абзац 2 частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України, він втратив можливість посилатися на недоліки виконаних робіт в подальшому.

Як вже було зазначено, у даному випадку матеріали справи підтверджують факт виконання Позивачем робіт за Договором на суму 1'391'600,40 грн.

Суд критично ставиться до тверджень Відповідача про те, що Позивачем роботи за Договором виконані не в повному обсязі, а тому у Відповідача не виник обов`язок зі сплати цих робіт, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 323 Господарського кодексу України визначено, що договори підряду (субпідряду) на капітальне будівництво укладаються і виконуються у відповідності до затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (далі - Загальні умови) які, у свою чергу, відповідно до пункту 2 є обов`язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників).

Відповідно до пункту 98 Загальних умов оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об`єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Дійсно, вартість виконаних Позивачем робіт за спірним актом становить 1'391'600,40 грн, водночас ціна Договору становить 1'528'617,60 грн (п. 3.1. Договору).

Проте жодною умовою Договору не передбачено застереження, що оплата робіт здійснюється лише після виконання підрядником всього комплексу робіт, передбачених договором. Більш того, відповідно до пункту 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником на підставі актів виконаних робіт (№ КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін.

Отже, умовами Договору передбачено можливість поетапного виконання робіт (оформлення актів виконаних робіт) та обов`язок Замовника оплатити кожний окремий акт (етап) протягом 90 (дев`яноста) днів з моменту його підписання (п. 4.2. Договору).

Щодо не прийняття технічним наглядом Відповідача виконаних Позивачем робіт, суд зазначає, що відповідальність за відсутність технічного нагляду під час виконання спірних робіт лежить на Відповідачі, оскільки відповідно до положень пункту 5.5. Договору саме на Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради покладено обов`язок по здійсненню технічного нагляду.

Щодо акту обстеження капітального ремонту внутрішньоквартальних доріг та тротуарів 4/30-08 від 30.08.2024 та Доповідної записки Б/Н від 20.09.2024, суд зазначає, що за умовами Договору перелік недоробок і дефектів визначається дефектним актом, що укладається сторонами.

Проте вказані документи складені без залучення представників Підрядника, тобто в односторонньому випадку, а тому суд критично ставиться до їх змісту. Крім того, недоліки в роботі можуть бути підставою для виникнення у Підрядника обов`язку з виправлення таких недоліків (у разі їх виявлення протягом гарантійного періоду та оформлення акту відповідно до умов Договору та діючого законодавства), водночас це не може бути підставою для звільнення Замовника від обов`язку з оплати виконаних Підрядником робіт.

Суд також зазначає, що позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №927/603/17, на яку посилається представник Відповідача, не є релевантною з огляду на різні обставини справи.

Так, під час розгляду справи у справі № 927/603/17 судами було встановлено, що роботи, які відображені в акті №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року, не відповідають проектно-технічній документації, а результати цих робіт не можуть бути використані за призначенням.

Водночас під час розгляду даної справи судом встановлено, що виконані Позивачем роботи відповідають проектно-технічній документації та з кінця 2023 року використовуються за призначенням.

За таких обставин, суд відхиляє заперечення Відповідача як необґрунтовані та такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

За правилами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.4.1., 4.2. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником на підставі актів виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3), підписаних уповноваженими представниками Сторін. Розрахунки здійснюються у формі післяплати протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з моменту підписання документів, зазначених у п.4.1. договору, у разі якщо відповідні бюджетні кошти надійшли на рахунок Замовника.

Відповідач отримав відповідний акт виконаних робіт на суму 1'391'600,40 грн 30.10.2024, отже, станом на час розгляду справи строк оплати робіт за Договором на вказану суму є таким, що настав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Проте, станом на час розгляду справи, виконані Позивачем роботи на суму 1'391'600,40 грн за Договором Відповідачем не оплачені. Доказів зворотного Відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги невиконання Відповідачем зобов`язань за Договором в частині оплати фактично виконаних робіт, вимога Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості в сумі 1'391'600,40 грн є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи висновки суду про повне задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору в розмірі 20'874,01 грн на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7; ідент. код 34861610) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 1-А; ідент. код 33658865) заборгованість за Договором про закупівлю робіт № 732 від 06.09.2021 у розмірі 1'391'600,40 грн та 20'874,01 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 1-А; ідент. код 33658865).

Відповідач: Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7; ідент. код 34861610).

Повний текст рішення складено 31.01.2025.

Суддя І.В. Трофімов