ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

03 лютого 2025 року Справа № 903/36/25

Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О.Г., розглянувши заяву Керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави

про забезпечення позову

у справі №903/36/25

за позовом Керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави

до відповідачів: 1) Ковельської районної державної (військової) адміністрації;

2) Луківської селищної ради;

3) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області;

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІХОЛ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області

про скасування розпоряджень, наказів, рішень, державної реєстрації земельної ділянки та визнання недійсним договору оренди

встановила: керівник Ковельської окружної прокуратури Волинської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Ковельської районної державної (військової) адміністрації, Луківської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та ТОВ "АГРІХОЛ", в якому просить:

- залучити до участі у справі на стороні позивача як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Турійської районної державної (військової) адміністрації від 21.08.2013 №246 в частині надання дозволу на проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Турійського району щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :09:002:1284, площею 22, 1539 га;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Ковельської районної державної (військової) адміністрації від 10.12.2013 №376 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Турійського району щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :09:002:1284, площею 22, 1539;

- визнати незаконним та скасувати п. 17 додатку до акту приймання-передачі від 27.09.2018, затвердженого наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №3-1035/15-18-СГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність;

- визнати незаконним та скасувати п. 42 рішення Луківської селищної ради від 17.10.2018 №36/8 Про прийняття у комунальну власність Луківської селищної ради державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення в частині прийняття у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539 га.;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539 га від 10.11.2020, укладений між Луківською селищною радою Ковельського району та ТОВ АГРІХОЛ;

- усунути перешкоди державі в особі Ковельської районної державної (військової) адміністрації у здійснення права користування та розпорядження землями водного фонду, шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539 га в Державному земельному кадастрі;

- усунути перешкоди державі в особі Ковельської районної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями водного фонду, шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- усунути перешкоди державі в особі Ковельської районної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями водного фонду, шляхом скасування державної реєстрації права оренди ТОВ АГРІХОЛ на земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також, просить стягнути з відповідачів 19379грн. 20коп. витрат по сплаті судового збору.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що Ковельською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України Про прокуратуру, встановлено порушення інтересів держави під час використання земель державної форми власності, зокрема земель водного фонду.

Опрацюванням відомостей розміщених у Публічній кадастровій карті України та технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення встановлено, що у комунальній власності Луківської селищної ради перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539 га, категорія земель землі сільськогосподарського призначення (склад угідь пасовища).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 27.09.2018 №3-1035/15-18-СГ та Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 27.09.2018 спірна земельна ділянка передана у комунальну власність Луківської селищної ради (п. 17 додатку до акту приймання-передачі від 27.09.2018). Рішенням Луківської селищної ради від 17.10.2018 №36/8 Про прийняття у комунальну власність Луківської селищної ради з державної власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення вказану земельну ділянку прийнято у комунальну власність (номер 42 додатку до вказаного рішення).

На підставі вищевказаного наказу та рішень Луківської селищної ради від 19.09.2018 №35/12 та від 17.10.2018 №36/8 вказана земельна ділянка 26.11.2018 зареєстрована за Луківською селищною радою на праві комунальної власності (запис про речове право 29165333).

Таким чином, з 26.11.2018 земельна ділянка з кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539 га перебуває у комунальній власності.

10.11.2020 на підставі протоколу земельних торгів від 10.11.2020, між Луківською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю АГРІХОЛ укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539 га.

Згідно умов вказаного договору оренди земельна ділянка надана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 7 років (до 10.11.2027).

Разом з тим, встановлено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284 належить до земель водного фонду та повинна перебувати у державній власності.

Передача землі у комунальну власність призвели до вилучення частини земельної ділянки водного фонду, зміни категорії землі на землі сільськогосподарського призначення та, з урахуванням розміщення на ній об`єкта водного господарства інженерної інфраструктури міжгосподарської меліоративної системи державної власності - магістрального каналу та гідротехнічної споруди, незаконного вибуття частини земельної ділянки із державної власності в комунальну, а також неправомірного передачу земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалою суду від 10.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено 05 лютого 2025 року; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Регіональний офіс водних ресурсів у Волинській області.

31.01.2025 від керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави надійшла заява про забезпечення позову, в якій прокурор просить забезпечити позов керівника Ковельської окружної прокуратури в інтересах держави до Ковельської районної державної (військової) адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Луківської селищної ради та ТОВ «Агріхол» про визнання незаконним та скасування наказів, рішень, визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером: :09:002:1284, площею 22,1539 га га в Державному земельному кадастрі, скасування реєстрації права власності Луківської селищної ради та права оренди ТОВ «Агріхол» на земельну ділянку кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га шляхом:

- заборони державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на

нерухоме майно будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви;

- заборони державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та його територіальним органам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви;

- заборони вчиняти Луківській селищній раді Ковельського району будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га, в тому числі поділ земельної ділянки, відчуження, передачу в оренду (суборенду), вчиняти будь-які договори, підписувати акти та будь-які інші документи.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що Ковельською окружною прокуратурою подано позовну заяву в інтересах держави до Ковельської районної державної (військової) адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Луківської селищної ради та ТОВ «Агріхол» про скасування розпоряджень, наказу, рішення, скасування реєстрації права власності та права оренди.

На даний час, Луківська селищна рада має можливість здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га, оскільки вказана земельна ділянка визначена у Державному земельному кадастрі як ділянка сільськогосподарського призначення. Такі дії Луківської селищної ради можуть призвести до неможливості подальшого виконання рішення у разі задоволення позову.

Прокурор доводить, що дії, спрямовані на вчинення реєстраційних змін щодо спірної земельної ділянки можуть привести до неможливості зміни позовних вимог під час розгляду справи по суті, що в результаті призведе до незабезпечення судового захисту порушених інтересів держави. У зв`язку з цим виникла необхідність в забезпеченні поданого позову, шляхом заборони державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га та заборони вчиняти Луківській селищній раді Ковельського району будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на таке.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п.п. 2, 4, 10 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 137 ГПК України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 4 наведеної ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Отже, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що у даній справі прокурор звернувся до суду з позовом про скасування розпоряджень, наказів, рішень, державної реєстрації земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539га та усунення перешкод державі в особі Ковельської районної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями водного фонду, шляхом скасування державної реєстрації, права комунальної власності та права оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284 площею 22,1539га, оскільки частина земельної ділянки належить до земель водного фонду та повинна перебувати у державній власності.

У випадку звернення до суду з вимогами немайнового характеру має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/8225/20, від 07.10.2021 у справі № 910/2287/21.

Суд зазначає, що відсутність заходів забезпечення даного позову надає можливість відповідачу - Луківській селищній раді здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га, в результаті якого можливе внесення до Державного земельного кадастру інформації про нові земельні ділянки, що утворяться в результаті поділу, а земельна ділянка з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га припинить своє існування як об`єкт цивільних прав.

Також необхідність забезпечення позову у даній справі обумовлено тим, що після такої реєстрації Луківська селищна рада має можливість здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га, оскільки вказана земельна ділянка визначена у Державному земельному кадастрі як ділянка сільськогосподарського призначення, а отже такі дії можуть призвести до неможливості подальшого виконання рішення у разі задоволення позову. Дії, спрямовані на вчинення реєстраційних змін щодо спірної земельної ділянки можуть привести до неможливості зміни позовних вимог під час розгляду справи, що в результаті призведе до незабезпечення судового захисту порушених інтересів держави.

У зв`язку із зазначеним, виникла необхідність в забезпеченні поданого позову, шляхом заборони державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на

нерухоме майно, Державного земельного кадастру будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га та заборони вчиняти Луківській селищній раді Ковельського району будь-які дії щодо вказаної земельної ділянки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21.

Частиною 1 ст. 25 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що проведення реєстраційних дій (щодо реєстрації прав / обтяжень прав) зупиняється, зокрема на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

При цьому згідно із ч. 2 цієї статті Закону судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З огляду на предмет позову у цій справі та фактичні обставини спірних правовідносин, належним, співмірним та адекватним заходом забезпечення позову буде заборона державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви; заборона державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та його територіальним органам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви; заборона вчиняти Луківській селищній раді Ковельського району будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га, в тому числі поділ земельної ділянки, відчуження, передачу в оренду (суборенду), вчиняти будь-які договори, підписувати акти та будь-які інші документи щодо вказаної земельної ділянки.

Обрані заходи забезпечення позову пов`язані з предметом спору, а отже, існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог. Правові наслідки їх застосування не призведуть до невиправданих і надмірних обмежень прав Луківської селищної ради, однак їх незастосування може спричинити незаконне розпорядження землями.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що прокуратурою достатньо обґрунтовано припущення, що невжиття таких заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, заходи забезпечення у даному випадку є співмірними з предметом позову, адекватними та обґрунтованими. Заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1, 6 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Заяву керівника Ковельської окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити державним реєстраторам вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви.

3. Заборонити державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та його територіальним органам вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості та зміни щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га до набрання законної сили рішенням, яке буде ухвалено судом по суті розгляду позовної заяви.

4. Заборонити Луківській селищній раді (44810, Волинська обл., Ковельський район, смт. Луків, вул. Незалежності, буд. 7, ) вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:002:1284, площею 22,1539 га, в тому числі щодо поділу земельної ділянки, відчуження, передачу в оренду (суборенду), вчиняти будь-які договори, підписувати акти та будь-які інші документи щодо вказаної земельної ділянки.

Стягувач: Волинська обласна прокуратура (43000, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Винниченка, буд.15, ).

Боржник: Луківська селищна рада (44810, Волинська обл., Ковельський район, смт. Луків, вул. Незалежності, буд. 7, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання становить три роки - до 04.02.2028.

Ухвала підписана та набрала законної сили 03.02.2025.

Суддя О. Г. Слободян