ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2025 р. Справа№ 910/13557/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання : Новосельцева О.Р.

за участю представників сторін

від скаржника: не з`явився

від ДВС : не з`явився

від стягувача : не з`явився

від боржника: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024

у справі № 910/13557/19 (суддя Сівакова В.В.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС"

на бездіяльність Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Родень-М»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМРЕАКТИВ СТАНДАРТ»

про стягнення заборгованості у розмірі 22 756,10 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" про розподіл судових витрат у справі № 910/13557/19 задоволено частково.

Стягнуто з Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Задовольняючи заяву стягувача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд врахував критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, взяв до уваги конкретні обставини справи, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, та дійшов висновку, що витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на професійну правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають стягненню з Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/13557/19 в частині відмови у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про розподіл судових витрат і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву повністю. В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що ним було дотримано порядку, передбаченому статтями 123, 126, 129 ГПК України, тобто, було зроблено відповідну заяву із врахуванням зазначених вище норм та обставин справи, та заявником обґрунтовано понесені у суді першої інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України із врахуванням статей 13, 74, 76, 77 ГПК України.

Також апелянт посилаючись на чисельну практику Верховного Суду вважає, що заявлений до відшкодування вище розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права так і процесуального, а також повністю відповідає та не порушує правові позиції із даного питання, які викладені Верховним Судом.

Крім того, апелянт звертає увагу, що адвокат (виконавець за договором) є самозайнятою особою, яка здійснює/провадить незалежну професійну діяльність. В залежності від строків, пріоритетності, складності тієї чи іншої справи, на власний розсуд визначає тривалість власного робочого дня, співвідносить пріоритети власного часу та наявність вихідних днів. Тому, ТОВ «КОМПАНІЯ «НІКО-ТАЙС» зауважує, що за весь час господарської діяльності так і у межах даної справи, не зловживало власними процесуальними правами, а захищає власні права та інтереси шляхом оскарження бездіяльності органу ДВС.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Деснянський ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) та узагальнення її доводів

Також не погоджуючись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Деснянський ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/13557/19.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, cторони не надали відзиви на апеляційні скарги, що, у свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів: Коротун О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі № 910/13557/19 та призначено справу до розгляду на 14.10.2024.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів: Коротун О.М., Суліма В.В. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/13557/19. Апеляційну скаргу Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) в частині оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 призначено до спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС". Розгляд справи призначено на 11.11.2024.

Ухвалою Північного апеляційного госпоадсрького суду від 11.11.2024 відкладено розгляд апеляційних скарг Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/13557/19 на 27.11.2024. .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 розгляд апеляційних скарг Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/13557/19 зупинено до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №921/357/20.

18.12.2024 Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову у справі №921/357/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 поновлено апеляційне провадження у справі №910/13557/19 та розгляд апеляційних скарг Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі №910/13557/19 призначено на 27.01.2025.

Явка представників сторін

Представники сторін у судове засідання, призначене на 27.01.2025, не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом доставки електронного документа до електронного кабінету позивача, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу .

18.11.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" надійшла заява, в якій Товариство просило розглянути справу без участі його представника.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників сторін обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених представників за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/13557/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Родень-М» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХІМРЕАКТИВ СТАНДАРТ» про стягнення заборгованості у розмірі 22 756,10 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2019 вказаний позов задоволено повністю.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2019, яке набрало законної сили 24.12.2019, видано наказ - 02.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником у справі №910/13557/19 задоволено у повному обсязі. Замінено сторону (стягувача) у справі №910/13557/19 під час примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03 грудня 2019 року у справі №910/13557/19, яке набрало законної сили, та наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03 грудня 2019 року у справі №910/13557/19 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Родень-М" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС».

06.11.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі № 910/13557/19 - задоволено повністю.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), а сааме, порушення умов та порядку вчинення виконавчих дій під час відкриття виконавчого провадження примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19 та зобов`язано державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом направлення на адресу ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" постанови (або іншого виконавчо-процесуального документу) Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), винесену за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року по справі №910/13557/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" про розподіл судових витрат у справі № 910/13557/19 задоволено частково та стягнуто з Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. У задоволенні іншої частини відмовлено.

05.07.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), в якій скаржник просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, що виразилось у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19 із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 01.08.2024 застосовано до Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) захід процесуального примусу у вигляді штрафу та відкладено розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі №910/13557/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2023 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у справі №910/13557/19 задоволено повністю. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, яка виразилась у порушенні порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19 із врахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження" та зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання порядку та умов вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

23.08.2024 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" надійшла заява про покладення на Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 заяву Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" про розподіл судових витрат у справі № 910/13557/19 задовольнити частково.

Стягнуто з Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. У задоволенні іншої частини відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з частиною третьою статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що від Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) не надходило обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та/ або заперечення щодо стягнення їх розміру.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Крім того, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Колегія судів також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Таким чином, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Так, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" надав:

- копію договору №04-01-2021/28 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 04.01.2024, укладений між ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" (замовник) і адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем (виконавець, адвокат).

- акт прийому - передачі документів від 04.01.2024, згідно якого замовник передав, а виконавець прийняв документи для виконання умов договору про надання правової допомоги;

- акт здачі - приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20.08.2024 із переліком та вартістю виконаних робіт та наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги на загальну суму 13 500,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Грищенко Олександр Миколайович є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.01.2024 між ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" (замовник) та адвокатом Грищенком О.М. (виконавець) укладено договір №04-01-2021/28 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «ХІМРЕАКТИВ СТАНДАРТ» (ідентифікаційний код 38595302) та Деснянським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), які виникли у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обгрунтованого вжиття заходів Деснянським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), направлених на примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19 та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин, та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та/або бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно з п. 3.1 договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість 1 години роботи виконавця складає 1 500,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу адвокатських послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону. Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить:

- ознайомлення з матеріалами справи, отриманими в суді - 1500,00 грн;

- судові засідання - 2 000,00 грн за одне судове засідання (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 2 500,00 грн).

- побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складення процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду, інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 1 500,00 грн/година.

- витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до п. 3.2 договору замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №910/13557/19 за скаргою замовника на дії та/або бездіяльність державного виконавця Солом`янського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19.

Згідно з п. 3.8 договору сторони погодили та визначили, що розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника у відповідності до пункту 1.1, 2.1 договору) визначається на рівні до двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

20.08.2024 сторонами договору складено та підписано акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) (далі - акт), в якому зазначено, що відповідно до вказаного договору виконавцем були надані замовнику наступні послуги:

- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих. №03-2/07 від 03 липня 2024 року ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19. Підготовка щодо подання до Господарського суду міста Києва скарги вих. №03-2/07 від 03 липня 2024 року ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19 (5 годин), із врахуванням наступного:

- господарсько-процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «ХІМРЕАКТИВ СТАНДАРТ» (ідентифікаційний код 38595302) та Деснянським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ), які виникли у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, та зумовлені здійснення відповідного оскарження бездіяльності органу ДВС у зв`язку із порушенням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 за №2432/5, тощо, які визначають та встановлюють порядок та строки вжиття заходів примусового виконання виконавчого документу;

- здійснення аналізу та дослідження матеріалів (документів), що стосуються дій та/або бездіяльності державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, необхідності вжиття дій на виконання та дотримання приписів/положень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та Інструкцією з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, їх розміщення в АСВП;

- здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження майнового стану Боржника, наявністю у боржника різного роду майнових активів, можливості виконання виконавчого документу за рахунок виявленого майна (активів, тощо), використовуючи при цьому офіційні та/або достовірні бази даних, веб-ресурси та/або Інтернет посилання, тощо;

- здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями, що стосуються дій та/або бездіяльності державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, та знайшли своє відображення у поданій замовником відповідній скарзі вих. №03-2/07 від 03 липня 2024 року на бездіяльності державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 у справі №910/13557/19;

- із врахуванням приписів та норм ГПК України зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 170 ГПК України, проведення робіт/послуг щодо направлення на адреси всіх учасників спору у справі №910/13557/19 безпосередньо скарги вих. №03-2/07 від 03 липня 2024 року на бездіяльності державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 у справі №910/13557/19 та доданих до неї документів;

- за участь у судовому засіданні, котре відбулось 18 липня 2024 року, у справі №910/13557/19 за скаргою вих. №03-2/07 від 03 липня 2024 року ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, а також надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 2 000,00 грн.

- за участь у судовому засіданні, котре відбулось 01 серпня 2024 року у справі №910/13557/19 за скаргою вих. №03-2/07 від 03 липня 2024 року ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, а також надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 2 000,00 грн.

- за участь у судовому засіданні, котре відбулось 20 серпня 2024 року у справі №910/13557/19 за скаргою вих. №03-2/07 від 03 липня 2024 року ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19, а також надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 2 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 акту загальна вартість вказаних послуг склала 13 500,00 грн.

У пункті 3 акту визначено, що замовник, на підставі пункту 3.2. договору, 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт, визначених у пункті 2 відповідно до даного акту, зобов`язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом справи №910/13557/19 за скаргою вих. №03-2/07 від 03 липня 2024 року ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №73146331 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі №910/13557/19 - проголошення/прийняття Ухвали Господарського суду міста Києва від 20 серпня 2024 року у справі №910/13557/19 - до 19 вересня 2024 року.

Колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що виконавчою службою не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому стягувачем розмірі.

Тому, приймаючи до уваги наведене вище в сукупності, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду стягувачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" не відповідає принципам розумності в даних правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно послався на постанову Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17, де зазначено , що практика стягнення ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною. В переважній більшості справ, у яких ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу. Зокрема, відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суми, які підлягали до стягнення, часто у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" зверталось до суду.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що ТОВ "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного надання послуг на підставі договору про надання правової допомоги, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та дійшов правильного висновку, що витрати Товариства на професійну правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають стягненню з Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) .

Таким чином, доводи скаржників про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції від 05.09.2024, не знайшли свого підтвердження, а тому відповідні вимоги скаржників є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтами не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються в апеляційних скаргах. Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційні скарги Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі № 910/13557/19 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі № 910/13557/19 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "НІКО-ТАЙС" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі № 910/13557/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 у справі № 910/13557/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/13557/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 04.02.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун