ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025м. ДніпроСправа № 904/5185/24
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради м. Дніпро

до Державного підприємства «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» смт. Слобожанське

про стягнення суми боргу в розмірі 775478грн64коп, пені в розмірі 386грн98коп, 3% річних в розмірі 63975грн77коп, інфляційних втрат в розмірі 301201грн10коп

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернулось до Державного підприємства «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 775478грн64коп, пені в розмірі 386грн98коп, 3% річних в розмірі 63975грн77коп, інфляційних втрат в розмірі 301201грн10коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язання з оплати вартості одержаної теплової енергії на підставі договору №010417 від 01.02.2012 про постачання теплової енергії (в редакції додаткової угоди №1 від 10.10.2016).

Позивач стверджував, що з листопада 2021 року по березень 2022 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 775478грн64коп. Факт отримання відповідачем теплової енергії підтверджений актами прийому-передачі теплової енергії:

- від 30.11.2021 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 2,01397 + 7,19036Гкал теплової енергії на суму 59498грн56коп;

- від 31.12.2021 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 20,35716Гкал теплової енергії на суму 114989грн19коп;

- від 31.01.2022 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 40,05309Гкал теплової енергії на суму 275436грн29коп;

- від 28.02.2022 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 25,35744Гкал теплової енергії на суму 174377грн53коп;

- від 31.03.2022 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 21,57734 + 25,7638 - 25,35744Гкал теплової енергії на суму 151177грн07коп.

Позивач зазначив, що рахунки направлялись на офіційну електронну адресу відповідача та були ним отримані за листопад 2021 року - 08.12.2021; за грудень 2021 року - 12.01.2022; за січень 2022 року - 10.02.2022; за лютий 2022 року - 09.03.2022; за березень 2022 року - 12.04.2022.

Пославшись на пункт 7.4 договору №010417 від 01.02.2012, позивач стверджував, що граничними для остаточної оплати та початком порушення зобов`язання є:

- за листопад 2021 року -14.12.2021, зобов`язання порушено з 15.12.2021;

- за грудень 2021 року - 18.01.2022, зобов`язання порушено з 19.01.2022;

- за січень 2022 року - 15.02.2022, зобов`язання порушено з 16.02.2022;

- за лютий 2022 року - 14.03.2022, зобов`язання порушено з 15.03.2022;

- за березень 2022 року - 19.04.2022, зобов`язання порушено з 20.04.2022.

Позивач вказував, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань існує сума боргу в розмірі 775478грн64коп.

На підставі п.8.2.3 договору за порушення строку оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за загальний період з 15.12.2021 по 19.10.2022 в розмірі 386грн98коп.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивач також нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 63975грн77коп за загальний період з 15.12.2021 по 25.11.2024 та інфляційні втрати в розмірі 301201грн10коп за загальний період грудень 2021 року - жовтень 2024 року.

Також позивач просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами.

Суд звернув увагу відповідача, що статтею 6 Господарського процесуального кодексу України, встановлений обов`язок юридичних осіб зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Суд роз`яснив відповідачу право у строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Суд попередив відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, а також у разі подання відзиву особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його і не навела поважних причин невиконання такого обов`язку, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2024 надсилалась судом на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 42.

Відділення поштового зв`язку повернуло поштове відправлення з ухвалою суду від 02.12.2024 із застереженням про закінчення терміну зберігання.

Відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, ч.1, п.10 ч.2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» покладений обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження. Відповідно до статті 10 зазначеного Закону такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

На момент вирішення спору відповідач не зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

На адресу суду 06.12.2024 надійшло сформоване в системі «Електронний суд» клопотання позивача про повернення Комунальному підприємству «Теплоенерго» Дніпровської міської ради надмірно сплаченого судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2025 суд задовольнив клопотання Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради від 06.12.20224 про повернення надлишкового сплаченого судового збору у справі №904/5185/24.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Міським комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» (далі - енергопостачальна організація) та Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - споживач) укладено договір про постачання теплової енергії №010417 від 01.02.2012 (далі - договір від 01.02.2012).

Відповідно до пункту 1.1 договору від 01.02.2012 енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Пунктами 2.1, 2.2 договору від 01.02.2012 передбачено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175діб); гаряче водопостачання - протягом 350діб; технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря - за необхідності.

Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчим органом відповідної місцевої ради, виходячи з кліматичних умов.

Згідно з додатками №1, №2 до договору від 01.02.2012 об`єктом теплопостачання за цим договором є: адміністративна будівля ДП «Дніпропетровський інститут землеустрою», розташована по вул. Радгоспна, 42, загальною площею 4250,8кв.м (прилад обліку); гаражі по вул. Радгоспна, 42 (без приладу обліку).

Підпунктом 3.2.2 пункту 3.2 договору від 01.02.2012 встановлено, що споживач зобов`язаний: виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені цим договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з енергопостачальною організацією, у разі заборгованості на початок опалювального сезону.

В пунктах 5.1, 5.2, 5.6, 5.9 договору від 01.02.2012 вказано, що споживач зобов`язаний встановити прилади обліку теплової енергії. Облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах на опалення за адресою: вул. Радгоспна, 42 (адмін. будівля), та розрахунковим способом: Державне підприємство «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» вул. Радгоспна, 42 (гараж).

Споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає до енергопостачальної організації у письмовій формі звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни до 20 числа поточного місяця. За відсутності приладів обліку розрахунки виконуються на підставі проектних даних.

Згідно з пунктами 6.1, 6.2 договору від 01.02.2012 тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором, встановлюються Дніпропетровської міською радою народних депутатів. Тариф для розрахунків за договором складає: теплова енергія - 1 Гкал 1008,34 грн з ПДВ.

Відповідно до пунктів 7.1 - 7.4 договору від 01.02.2012 розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів або за згодою сторін у будь-який інший спосіб, не заборонений чинним законодавством України.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатам якого підписується акт (у 2-х примірниках) на відпуск-отримання теплової енергії за формою додатку №4.

Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору за власними платіжними дорученнями із зазначенням періоду, за який він сплачує.

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем протягом 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Підпунктом 8.2.3 пункту 8.2 договору від 01.02.2012 передбачено, що у разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

У пунктах 11.1, 11.3, 11.4 договору від 01.02.2012 визначено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.02.2015.

Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії.

Цей договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено жодною із сторін.

Докази припинення договору суду не надані. Таким чином дія договору продовжувалась і договір був чинний протягом спірного періоду.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на баланс КП «Теплоенерго» об`єктів і мереж теплопостачання» №28/12 від 27.07.2016, акту приймання - передачі об`єктів і мереж теплопостачання позивач отримав від КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» засоби для теплопостачання приміщень відповідача.

Додатковою угодою №1 від 10.10.2016 до договору від 01.02.2012, підписаною Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради (нова енергопостачальна організація), Комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» Дніпропетровської міської ради (енергопостачальна організація) та Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (споживач), внесені зміни до договору від 01.02.2012.

Відповідно до пункту 1.1 додаткової угоди №1 від 10.10.2016 до договору від 01.02.2012 у порядку та на умовах, визначених цією угодою, енергопостачальна організація передає новій енергопостачальній організації, а нова енергопостачальна організація набуває прав і обов`язків, належних енергопостачальній організації за основним договором, укладеним із споживачем і стає стороною за основним договором.

У зв`язку з передачею об`єктів і мереж теплопостачання на баланс новій енергопостачальній організації та надання ним послуг теплопостачання споживачу, остання приймає на себе зобов`язання з виконання основного договору.

Споживач не заперечує щодо зміни енергопостачальної організації на нову енергопостачальну організацію в основному договорі й, укладаючи угоду, надає згоду на виконання своїх зобов`язань та відповідальність за основним договором перед новою енергопостачальною організацією, а нова енергопостачальна організація надає згоду на виконання своїх зобов`язань та відповідальність за основним договором перед споживачем.

У пункті 2.1 додаткової угоди №1 від 10.10.2016 до договору від 01.02.2012 зазначено, що згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.06.2016 №1210 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» (а саме до постанови №1372 від 30.04.2015 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП «Теплоенерго») затверджено тариф на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається КП «Теплоенерго» теплова енергія 1Гкал - 1121грн74коп (без ПДВ), 1346грн09коп з ПДВ.

Ця додаткова угода набуває чинності відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України з 14.09.2016 та є невід`ємною частиною договору про постачання теплової енергії.

Таким чином з 14.09.2016 позивач є енергопостачальною організацією за договором від 01.02.2012.

На виконання умов договору позивач в період з листопада 2021 року по березень 2022 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 775478грн64коп, що підтверджується актами №010417 прийому-передачі послуги:

- від 30.11.2021 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 2,01397 + 7,19036Гкал теплової енергії на суму 59498грн56коп;

- від 31.12.2021 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 20,35716Гкал теплової енергії на суму 114989грн19коп;

- від 31.01.2022 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 40,05309Гкал теплової енергії на суму 275436грн29коп;

- від 28.02.2022 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 25,35744Гкал теплової енергії на суму 174377грн53коп;

- від 31.03.2022 прийому-передачі послуги, згідно якого відповідачу поставлено 21,57734 + 25,7638 - 25,35744Гкал теплової енергії на суму 151177грн07коп.

Позивач вказав про направлення рахунків на електронну адресу відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_3) та стверджував про отримання відповідачем рахунків 08.12.2021 (за листопад 2021 року), 12.01.2022 (за грудень 2021 року), 10.02.2022 (за січень 2022 року), 09.03.2022 (за лютий 2022 року), 12.04.2022 (за березень 2022 року).

Водночас позивач не долучив до позову докази належності відповідачу електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 Ця електронна скринька не зазначена серед реквізитів відповідача у договорі та додатковій угоді. Відсутнє листування відповідача з позивачем саме з цієї адреси. У витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань серед інформації для здійснення зв`язку з відповідачем зазначена інша адреса електронної скриньки: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з матеріалами справи акти та рахунки за листопад 2021року - березень 2022року та досудову вимогу про сплату основного боргу у сумі 775478грн64коп позивач направив 02.08.2022 відповідачу засобами поштового зв`язку (з описами вкладення у цінні листи).

Пунктом 10 Загальної частини Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінет Міністрів України від 05.03.2009 №270 (в редакції станом на серпень 2022року) встановлено, що оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати, зокрема, пересилання поштових відправлень, що не належать до універсальних послуг поштового зв`язку, поштових переказів у нормативні строки, встановлені ними самостійно згідно із законодавством.

Відповідно до Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) становлять:

1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;

2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2;

3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України передбачено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З огляду Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, норми частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України та адресу місцезнаходження відповідача, строком вручення відповідачу поштового відправлення від 02.08.2022 у межах області є 08.08.2022 (день подання відправлення 02.08.2022 + 3 дня для пересилання + 1 день для рекомендованої письмової кореспонденції (06.08.2022 субота).

Враховуючи пункт 7.4 договору від 01.02.2012, відповідач був зобов`язаний оплатити вартість отриманої теплової енергії за листопад 2021року - березень 2022року до 15.08.2022 включно.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Докази оплати відповідачем вартості поставленої теплової енергії за листопад 2021року - березень 2022року на суму 775478грн64коп в матеріалах справи відсутні.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 775478грн64коп, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 775478грн64коп підлягають задоволенню.

Підпунктом 8.2.3 пункту 8.2 договору від 01.02.2012 передбачено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

На підставі підпункту 8.2.3 пункту 8.2 договору від 01.02.2012 позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за загальний період з 15.12.2021 по 19.10.2022 в розмірі 386грн98коп.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (із змінами та доповненнями) до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії є комунальними послугами, що регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020 на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19» №211 від 11.03.2020 на території України був встановлений карантин з 12.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №651 від 27.06.2023 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінений карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

З огляду на положення підпункту 4 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020, заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги тривала до 30.07.2023.

Таким чином позивач помилково нараховував пеню за період з 15.12.2021 по 19.10.2022 за порушення строків оплати послуг з постачання теплової енергії протягом за листопад 2021року - березень 2022 року. Тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 386грн98коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 63975грн77коп за загальний період з 15.12.2021 по 25.11.2024 та інфляційні втрати в розмірі 301201грн10коп за загальний період грудень 2021 року - жовтень 2024 року.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3%річних. Позивач визначив помилкові дати початку нарахування 3%річних за порушення зобов`язання оплатити теплову енергію, поставлену в період з листопада 2021 року по березень 2022 року.

За розрахунками суду обґрунтований розмір 3%річних, нарахованих за порушення відповідачем строків оплати теплової енергії, становить 53036грн26коп за період 16.08.2022 - 25.11.2024. В задоволені позовних вимог про стягнення 3%річних в розмірі 10939грн51коп слід відмовити.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційної складової. Позивач визначив помилкові дати початку нарахування інфляційної складової за порушення зобов`язання оплатити теплову енергію, поставлену за листопад 2021року - березень 2022року.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо сума внесена з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Аналогічна правова позиція викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19.

За розрахунками суду обґрунтований розмір інфляційної складової, нарахованих за порушення відповідачем строків оплати теплової енергії, становить 159909грн21коп за період вересень 2022року - жовтень 2024року. В задоволені позовних вимог про стягнення інфляційної складової в розмірі 141291грн89коп слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд покладає на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 11861грн09коп.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 13, 14, 41, 42, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до Державного підприємства «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення суми боргу в розмірі 775478грн64коп, пені в розмірі 386грн98коп, 3% річних в розмірі 63975грн77коп, інфляційних втрат в розмірі 301201грн10коп задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Дніпровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (Ідентифікаційний код 00689177; місцезнаходження: 52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, буд. 42) на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (Ідентифікаційний код 32688148; місцезнаходження: 49081, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 29, офіс 504) суму боргу в розмірі 775478грн64коп, 3% річних в розмірі 53036грн26коп, інфляційних втрат в розмірі 159909грн21коп та витрати зі сплати судового збору у розмірі 11861грн09коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 386грн98коп, 3% річних в розмірі 10939грн51коп, інфляційних втрат в розмірі 141291грн89коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова