ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року Справа № 915/1436/24

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства Перший український міжнародний банк,

до відповідача: фізичної особи-підприємця Манолій Анатолія Сергійовича,

про: стягнення 231764,80 грн,-

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство Перший український міжнародний банк звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Манолій Анатолія Сергійовича суму заборгованості у загальному розмірі 231764,80 грн за кредитним договором №72 від 12.03.2024, з яких: 51041,65 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 173541,69 грн - строкова заборгованість за сумою кредиту; 7181,46 грн прострочена заборгованість за комісією.

Ухвалою суду від 25.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Запропоновано відповідачу, у разі наявності заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в 5-денний строк від дня отримання даної ухвали, подати суду заяву у відповідності до ч.4 ст.176 ГПК України. Запропоновано відповідачу, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Запропоновано позивачу, в 5-денний строк від дня отримання відзиву на позов, надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст.166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Запропоновано відповідачу подати до суду заперечення на відповідь на відзив, які мають відповідати вимогам ст.167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

Ухвалу суду від 25.11.2024 відповідачем було отримано 03.12.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення №496 про вручення поштового відправлення №058.

Відповідачем не подавалось до суду заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не скористався наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Суд вказує, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що 12.03.2024 між позивачем, як банком, та відповідачем, як позичальником, укладений кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» №72 (далі - Кредитний договір).

Кредитний договір підписано банком та позичальником, шляхом накладання електронних підписів сторін, на підтвердження чого позивачем надано протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

За приписами ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання такої форми вказує на його нікчемність.

Відповідно до приписів ст.207 ЦК України, правочин є вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису допускається у випадках, встановлених законом.

При цьому, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Таким чином, підписання кредитного договору, який укладений між сторонами за допомогою електронного підпису, є правомірним та вказує на належне дотримання цих правових положень.

Відповідно до предмету Кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та типовими умовами, зокрема (але не виключно), відповідно до наступного:

- сума кредиту - 245000,0 грн (п.1.1.1);

- строк кредитування - до 12.03.2026 включно (п.1.1.3);

- тариф комісійної винагороди за надання кредиту 1%. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення Тарифу комісійної винагороди на суму кредиту. Комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п.6.3.1 типових умов (п.1.1.4.1);

- тариф комісійної винагороди за обслуговування кредиту - 1,8% за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п.6.3.2 типових умов, та сплачується щомісячно згідно графіку платежів, наведеного у п.1.4 договору (п.1.1.4.2);

- типовими умовами є типові умови кредитування у рамках кредитного договору «Кредит всеБІЗНЕС», укладеного в системі інтернет-банкінг DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства Перший український міжнародний банк, що розміщується на інтернет-сайті банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору (п.1.1.8);

- позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит у розмірах та строки, зазначені в графіку платежів (п.1.4).

Відповідно до графіку платежів позичальник має, починаючи з 12.04.2024, щомісячно не пізніше 12 числа місяця до 12.02.2026 включно сплачувати суму у розмірі 14618,33 грн, а 12.03.2026 14618,41 грн, з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 10208,33 грн, а в останній місяць 10208,41 грн та на погашення комісії по 4410,0 грн щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 350840,0 грн, з яких 245000,0 грн на погашення основної суми (тіла) кредиту та 105840,0 грн на погашення комісії.

Також, за умовами Кредитного договору:

- цей договір складається з договору та типових умов. З моменту укладення договору типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та типовими умовами, умови договору та типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених типовими умовами стосовно банку (п.5.1);

- договір набуває чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладання КЕП/УЕП позичальника та КЕП уповноваженого представника банку та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно договору в повному обсязі (п.5.4).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання умов Кредитного договору банк за платіжною інструкцією №TR.77599999.87352.29514 вiд 12.03.2024 зарахував на поточний рахунок позичальника кредитні кошти в сумі 242550,0 грн.

Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в сумі 2450,0 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №TR.77599999.87351.29514 вiд 12.03.2024.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до приписів ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідач скористався кредитними коштами, проте не виконав в повному обсязі свого зобов`язання з повернення кредиту згідно графіку платежів та сплати комісійної винагороди, що підтверджується виписками по рахунку, наданими позивачем та не спростовано відповідачем.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно ч.ч.3, 4 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту повноти та своєчасності повернення кредитних коштів закон покладає на позичальника.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З метою досудового врегулювання спору та у зв`язку із невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо своєчасного та у повному обсязі здійснення платежів передбачених графіком, позивач звертався до відповідача із вимогою №5411 від 16.08.2024 про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором №72 від 12.03.2024.

Відповідь на вказану вимогу не надійшла, що і стало для позивача підставою для звернення до суду з позовом.

За змістом розрахунку позивача станом на 23.10.2024 включно заборгованість відповідача зі сплати кредиту складає 231764,80 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 51041,65 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 7181,46 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 173541,69 грн.

При цьому, станом на дату розгляду справи по суті відповідачем не спростовано факт наявності вказаної заборгованості, як і не подано суду доказів оплати боргу.

Відповідач, в порушення приписів чинного законодавства та умов Кредитного договору, не здійснив своєчасне погашення заборгованості за кредитом у передбачений таким договором строк, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №72 від 12.03.2024 станом на 23.10.2024 включно в розмірі 231764,80 грн є обґрунтованими, матеріалами справи підтверджені та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Манолій Анатолія Сергійовича на користь Акціонерного товариства Перший український міжнародний банк 231764,80 грн заборгованості за кредитним договором №72 від 12.03.2024 та 2781,18 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В.Мавродієва