СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Харків Справа № 922/2905/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання , Погребняк А. М.,

від інших , не прибули ,

від позивача, Рижов С. Є .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача , вх. №2885 х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 04.11.24 ( суддя Лаврова Л. С., повний текст складено 11.11.24) у справі № 922/2905/24

за позовом Фізичної особи-підприємця Гапченка Павла Петровича , м. Суми,

до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «ХОРУЖІВКА» місто Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернувся ФОП Гапченко Павло Петрович з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «ХОРУЖІВКА» та просив суд:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Хоружівка» () на користь Фізичної особи-підприємця Гапченка Павла Петровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) борг у сумі 40991.54 грн., який складається з:

- 33 600.00 грн. - заборгованість по Договору;

- 11734.73 грн. - пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань;

- 5949.68 грн. - інфляційних витрат за час прострочення;

- 2812.72 грн. - 3% річних від простроченої суми.

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Хоружівка» () на користь Фізичної особи-підприємця Гапченка Павла Петровича (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 2/11.01.23 від 12.01.2023 в частині оплати вартості отриманих послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2024 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 09.09.2024.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.11.2024 у справі №922/2905/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Гапченка Павла Петровича у зв`язку з їх недоведеністю.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням , Фізична особа-підприємець Гапченко Павло Петрович звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Наполягає, що поданих ним доказів є достатньо для підтвердження позовних вимог. Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А,, суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача , вх. №2885 х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 04.11.24 у справі № 922/2905/24, встановлено учасникам справи строк до 30.12.2024 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи. Ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано матеріали справи №922/2905/24 з Господарського суду Харківської області.

16.12.24 від позивача до апеляційного суду надійшло клопотання в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України , в якому заявник просить поновити строк на подання клопотання, а також витребувати у Харківської ДПІ ГУ ДПС у Харківській області, інформацію про включення ТОВ Агрофірма "Хоружівка" витрат по ПДВ за договором №2/11.01.23 про надання транспортно- експедиційних послуг з перевезення вантажів від 12.01.2023 , укладеним з ФОП Гапченко П. П.

27.12.2024 р. через систему Електронний суд від відповідача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Проти задоволення клопотання заперечують оскільки позивач не обґрунтував неможливість звернення з адвокатським запитом до ДПІ під час підготовки до позову та неможливості звернення з клопотанням про витребування доказів в строки, визначені пунктом 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

31.12.24 від позивача по справі до апеляційного суду надійшли додаткові пояснення у справі.

Після надходження матеріалів справи та ознайомлення із матеріалами апеляційної скарги, її доводами та підставами, також враховуючи подані документи та заперечень щодо них , судовою колегією вирішено розгляд справи здійснити у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2025 р. розгляд справи призначено на 27.01.2025 р.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції приймав участь представник заявника апеляційної скарги який підтримав своє клопотання щодо витребування доказів, а також наполягав на своїх вимогах.

Судова колегія відмовила у задоволенні клопотанні позивача про витребування доказів з огляду на нижче викладене.

Відповідно до пункту 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно до приписів пункту 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно подати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як убачається з тексту клопотання, адвокат Позивача звернувся з адвокатським запитом до Харківської ДПІ ГУ ДПС у Харківській області лише 29.11.2024 р.

В той же час, рішення по справі було прийнято судом першої інстанції 04.11.2024 р.

В даному випадку позивач не обґрунтував неможливість звернення з адвокатським запитом до ДПІ під час підготовки позовної заяви та не можливість звернення з клопотанням про витребування доказів у строки, визначені пунктом 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду справи судом першої інстанції.

З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про витребування доказів, оскільки це призводить до порушення п.п.2 статті 80 , ч.2 статті 81, статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія зазначає, що представники відповідача у судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання сторони повідомлялися належним чином. Явка представників сторін у судове засідання судовою колегією не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі ( ч.1 ст.270 ГПК України).

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

12.01.2023 між Фізичною особою-підприємцем Гапченко Павлом Петровичем (Виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою «Хоружівка» (Замовник за договором) укладено договір № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів (далі Договір).

Згідно п. 1.1. розділу 1 Договору Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується надавати послуги з перевезення вантажу на території України на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Договору сторони визнають, що належним доказом надання послуг з перевезення Виконавцем та відповідно їх прийняття Замовником є ТТН, яка підписана Виконавцем, Вантажоодержувачем та передана Замовнику.

Відповідно до п. 3.5 розділу 3 Договору, після здійснення перевезень Сторони підписують Акт надання послуг, в якому вказуються загальний обсяг робіт та загальна сума за цим договором. Акт скріплюється печатками та підписами Сторін та підтверджує факт надання Виконавцем послуг Замовнику в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.3. розділу 3 Договору Замовник зобов`язаний оплачувати надані послуги протягом 5 робочих днів з дати отримання рахунку на оплату.

Позивач зазначив, що ним було надано Відповідачу послуги з перевезення вантажу на суму 33 600.00 грн. (в т.ч. ПДВ), що підтверджується Актом надання послуг № 43 від 17.05.2023. 30.08.2023 р.

Новою поштою було направлено Відповідачу Рахунок № 43 від 17.05.2023 та Акт надання послуг № 43 від 17.05.2023 на суму 33 600.00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Пунктом 4.2. розділу 4 Договору передбачено, що у разі порушення строків оплати наданих послуг, передбачених п. 3.3. Договору. Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення зобов`язання.

Враховуючи зазначене, позивачем було нараховано відповідачу пеню за період з 01.09.2023 по 14.08.2024 в розмірі 4176.53 грн. Також, позивачем було нараховано відповідачу 2251.20 грн - інфляційні витрати за час прострочення та 963.81 грн - 3% річних від простроченої суми.

З матеріалів справи убачається, що Відповідач не заперечує, що 12 січня 2023 року між ТОВ Агрофірма «Хоружівка» (Замовник) та ФОП Гапченко Павло Петрович (Виконавець) було укладено Договір № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів.

Проте, перевезення товару, яке здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023 року ТОВ Агрофірма «Хоружівка» не має жодного відношення. ФОП Гапченко не надавав 10 травня 2024 року ТОВ Агрофірмі «Хоружівка» жодних послуг з перевезення. Товарно-транспортна накладна № 000165 від 10.05.2023 року не має жодного відношення до Договору № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів від 12.01.2023 року. Крім того, в копії Товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023 року, доданій до Позовної зави (яку майже неможливо прочитати) не міститься інформації про пункт навантаження і розвантаження вантажу, відсутні будь-яка інформація, що ТОВ Агрофірма «Хоружівка» має причетність до даної господарської операції, неможливо ідентифікувати вантаж, зазначена маса 40 т 200 кг.

Як зазначалося вище, у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на нижче викладене.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем та відповідачем, 12.01.2023 між Фізичною особою-підприємцем Гапченко Павлом Петровичем (Виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою «Хоружівка» (Замовник за договором) укладено договір № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів (далі Договір).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. ( ст.909 ЦК України)

Стаття 929 Цивільного кодексу України встановлює, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 1.1. розділу 1 Договору № 2/11.01.23 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу від 12.01.2023 р., Замовник замовляє, а Виконавець зобов`язується надавати послуги з перевезення вантажу на території України на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.3 Договору кількість транспортних засобів, конкретний обсяг перевезення (тонн) вантажу та інші дані, необхідні для надання послуг, вказуються в Заявці на перевезення вантажу, що погоджується із Виконавцем.

Проте, матеріали справи не містять заявки, з якої можна було встановити умови замовлення Замовником за укладеним сторонами договором транспортних послуг, стягнення вартості яких є предметом даного спору.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Договору сторони визнають, що належним доказом надання послуг з перевезення Виконавцем та відповідно їх прийняття Замовником є ТТН, яка підписана Виконавцем, Вантажоодержувачем та передана Замовнику.

На підтвердження надання послуг позивачем надано до суду першої інстанції копію товарно-транспортної накладної № 000165 від 10.05.2023. (а.с. 6)

В той же час, вказана ТТН не містить жодних даних про те, що замовником зазначених послуг було ТОВ Агрофірма «Хоружівка».

Крім того, з даних вказаної ТТН неможливо встановити, що послуги за нею надавалися на виконання умов Договору № 2/11.01.23 від 12.01.2023 та за заявкою саме відповідача.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТТН № 000165 від 10.05.2023 є належним доказом надання послуг саме Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Хоружівка».

Відповідно до п. 3.5 розділу 3 Договору, після здійснення перевезень Сторони підписують Акт надання послуг, в якому вказуються загальний обсяг робіт та загальна сума за цим договором. Акт скріплюється печатками та підписами Сторін та підтверджує факт надання Виконавцем послуг Замовнику в повному обсязі.

Надана позивачем копія акту надання послуг № 43 від 17.05.2024 не містить підпису представника відповідача.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Відповідно до приписів статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

З огляду на наведене, судова колегія також приходить до висновку про те, що позивачем в порушення вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України, не доведено належними та допустимими доказами факт надання позивачем послуг відповідачу на суму 33600,00 грн, а тому позовні вимоги, в цій частині, не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивачем не було доведено надання відповідачу транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів за Договором № 2/11.01.23 від 12.01.2023 позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості та здійснених на неї нарахувань пені, 3% річних, інфляційних втрат не підлягають задоволенню.

Згідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гапченка Павла Петровича , м.Суми, на рішення господарського суду Харківської області від 04.11.2024 у справі №922/2905/24 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 04.11.2024 у справі №922/2905/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.01.2025

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов