РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2025Справа № 910/14739/24

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; ідентифікаційний код: 09807750)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зенітек плюс» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 7, кв. 171; ідентифікаційний код: 42069672)

про стягнення 1029739,00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Укрсиббанк» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зенітек плюс» про стягнення 1029739,00 грн, з яких 834029,08 грн заборгованості за кредитом та 195709,92 грн заборгованості за процентами за користування кредитом.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач не у повному обсязі повернув отриманий від банку кредит та не у повному обсязі сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 834029,08 грн та заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 195709,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 відкрито провадження у справі №910/14739/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/14739/24 відповідач повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвали суду до електронного кабінету відповідача, що підтверджується інформацією з бази «Діловодство спеціалізованого суду».

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/14739/24.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.01.2021 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (банк, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зенітек плюс» (клієнт, позичальник) укладено Кредитний договір №0, відповідно до умов якого банк надає клієнту кредит в сумі 1819700,00 грн, а клієнт зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит та сплатити плату за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається одним траншем в розмірі зазначеної суми Кредиту.

У п. 1.2.1 Кредитного договору №0 від 14.01.2021 надання кредиту здійснюється з 14.01.2021.

Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору №0 від 14.01.2021 клієнт зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №2 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 13.01.2023, якщо тільки відповідно до умов Договору не застосовується інший термін повернення заборгованості за Кредитом.

У Додатку №2 до Кредитного договору №0 від 14.01.2021 сторони виклали Графік погашення кредиту, встановивши, зокрема, що кінцевою датою повернення кредиту є 13.01.2023.

10.03.2022 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1, якою Графік погашення кредиту викладено у новій редакції.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Кредитного договору №0 від 14.01.2021, не у повному обсязі повернув отриманий кредит, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 834029,08 грн. Крім того, як вказує позивач, відповідач не у повному обсязі сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за процентами у розмірі 195709,92 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором №0 від 14.01.2021, надавши відповідачу кредит у сумі 1819700,00 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку відповідача, копія якої долучена позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не у повному обсязі у строк, встановлений у Кредитному договорі №0 від 14.01.2021 (13.01.2023), повернув позивачу отримані кредитні кошти, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 834029,08 грн.

Крім того, відповідно до п. 1.3.1 Кредитного договору №0 від 14.01.2021 для строкової суми кредиту встановлюється фіксована процентна ставка в розмірі 8,9% процентів річних.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 14.01.2021 по 13.01.2023 позивачем нараховані строкові проценти за користування кредитом у розмірі 173168,44 грн, з яких відповідачем сплачено 139768,03 грн, у зв`язку з чим заборгованість відповідача зі сплати процентів за користування кредитом, нарахованих на підставі п. 1.3.1 Кредитного договору №0 від 14.01.2021, становить 33400,41 грн.

Також, відповідно до п. 1.3.2 Кредитного договору №0 від 14.01.2021 для простроченої суми кредиту встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми кредиту на дату виникнення такого прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 11.06.2022 по 31.10.2024 позивачем нараховані проценти за користування простроченим кредитом у розмірі 162309,51 грн, які залишились несплаченими відповідачем, у зв`язку з чим заборгованість відповідача зі сплати процентів за користування кредитом, нарахованих на підставі п. 1.3.2 Кредитного договору №0 від 14.01.2021, становить 162309,51 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

У Правилах (договірних умовах) обслуговування суб`єктів господарювання, відокремлених підрозділів юридичних осіб, осіб, що проводять незалежну професійну діяльність, представництв - клієнтів Акціонерного товариства «Укрсиббанк» зазначено, що за користування кредитом/траншем клієнт сплачує проценти. Процентна ставка для строкової суми кредиту/траншу встановлюється відповідно до договору кредитування. Нарахування процентів за строковою сумою кредиту/траншу, а також комісії за управління лімітом кредитування (за невикористаний ліміт), якщо вона передбачена договором кредитування, здійснюється в останній робочий день кожного місяця та в день повного погашення кредиту/траншу за методом «факт/360» (метод "факт/360" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) на суму кредитних коштів, що надані клієнту і які ще не повернуті останнім у власність банку, за період з дня фактичного надання кредиту/траншу, а в подальшому - з першого календарного дня поточного місяця, до останнього календарного дня поточного місяця або до дати повного погашення кредиту/траншу, якщо таке погашення здійснюється у поточному місяці. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту/траншу вважається одним днем. Клієнт зобов`язується сплачувати нараховані проценти у строк з 1 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який вони були нараховані, та в день повернення кредиту/траншу, якщо інше не передбачено договором кредитування. Якщо останній день строку/термін сплати процентів припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.

Згідно з п. 8.6 Правил за користування кредитом понад встановлений договором кредитування строк/термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми кредиту/траншу на дату виникнення такого прострочення або ставка у розмірі визначеному відповідним договором. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми кредиту/траншу. Нарахування подвійної процентної ставки на прострочену суму кредиту/траншу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого договором кредитування, до дати повного погашення такої заборгованості.

Перевіривши розрахунки нарахованих банком процентів, суд дійшов висновку в їх обгрунтованості.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №910/1265/17 зазначено, що саме на позивачеві лежить процесуальний тягар доведення суду першої інстанції підстав, розміру, строку обчислення боргу шляхом надання суду деталізованого розрахунку усіх заявлених позивачем сум. Водночас, відповідач вправі надати відповідні заперечення щодо позовних вимог та здійснити контррозрахунок таких сум. Як розрахунок позивача, так і контррозрахунок відповідача повинні бути аргументованими, щоби суд, аналізуючи відповідні докази та аргументи учасників справи, виконував функцію здійснення правосуддя, а не змушений би був, в іншому випадку, виконувати обчислення, тобто здійснювати дії, покладені законом на учасників справи.

Відповідачем не надано суду власного контррозрахунку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Зенітек плюс» за Кредитним договором №0 від 14.01.2021 у сумі 1029739,00 грн (834029,08 грн заборгованості за кредитом та 195709,92 грн заборгованості за процентами за користування кредитом) підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зенітек плюс» 1029739,00 грн, з яких 834029,08 грн заборгованості за кредитом та 195709,92 грн заборгованості за процентами за користування кредитом підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Зенітек плюс» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 7, кв. 171; ідентифікаційний код: 42069672) на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; ідентифікаційний код: 09807750) заборгованість за кредитом у розмірі 834029 (вісімсот тридцять чотири тисячі двадцять дев`ять) грн 08 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 195709 (сто дев`яносто п`ять тисяч сімсот дев`ять) грн 92 коп. та судовий збір у розмірі 12356 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят шість) грн 86 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак