ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2025 р. Справа №921/13/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім» б/н від 15.12.2022 (вх.ЗАГС №01-05/3130/22 від 20.12.2022)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2022 (суддя Гирила І.М., повний текст складено 29.11.2022)

у справі №921/13/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім», вул. Промислова бічна, буд. 3А, с. Острів, 47728

до відповідача 1 Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, вул. Лисенка, 20 А, м. Тернопіль, 46002

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Аскольд ЛТД», бульвар П. Куліша, буд. 7 А, м. Тернопіль, 46016

до відповідача 3 Великоберезовицької селищної ради, вул. С. Бандери, буд. 26, смт. Березовиця, 47724

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Авангард», смт. Великі Бірки, Тернопільська обл., Тернопілський р-н., вул. Грушевського,52, 47740, ідентифікаційни код в

про визнання недійсним рішення сільської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності

за участю представників:

від позивача: представник Кукурудза А.Є. (в режимі відеоконференції);

від інших учасників: не з`явилися;

Учаснику процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2022 у справі №921/13/22 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження, скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2022 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задоволити в повному обсязі та стягнути із відповідачів судові витрати у справі на користь позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2022 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 01.02.2022.

02.02.2023 на адресу суду від відповідача-3 надійшов відзив №164 від 27.01.2023 (вх. №01-04/736/23 від 02.02.2023) на апеляційну скаргу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 розгляд справи відкладено на 08.03.2023.

01.03.2023 на адресу суду надійшло клопотання ТзОВ «Трейд-Агрохім» про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 відкладено розгляд справи на 15.03.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 задоволено клопотання ТзОВ «Трейд-Агрохім» про призначення експертизи (вх.№01-05/614/23 від 01.03.2023), призначено у справі №921/13/22 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, направлено до Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи №921/13/22, апеляційне провадження у справі №921/13/22 зупинено до закінчення проведення судової експертизи та/або повернення матеріалів справи до Західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 21.08.2024.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.08.2024 відкладено розгляд справи на 18.09.2024.

У зв`язку з відрядженням головуючого судді Желіка М.Б. з 17.09.2024 до 19.09.2024 розгляд справи 18.09.2024 не відбувся.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.09.2024 призначено розгляд справи на 09.10.2024.

09.10.2024 апелянт подав суду клопотання про залучення ТзОВ «Компанія Авангард» до участі у справі в якості співвідповідача.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.10.2024 відкладено розгляд справи на 30.10.2024.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 відкладено розгляд справи на 27.11.2024.

21.11.2024 представник скаржника подав заяву (вх. №01-04/3363/24) про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТзОВ «Компанія Авангард».

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 заяву ТзОВ «Трейд-Агрохім» (вх. №01-04/6700/24 від 09.10.2024) про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТзОВ «Компанія Авангард» залишено без розгляду, задоволено заяву ТзОВ «Трейд-Агрохім» (вх. №01-04/3363/24 від 21.11.2024) та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Авангард», зобов`язано позивача (апелянта) надіслати третій особі копії позовної заяви та апеляційної скарги з долученими документами та надати докази надсилання суду; встановлено третій особі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 10.01.2025; розгляд справи відкладено на 15.01.2025.

06.01.2025 апелянт подав суду докази надсилання копії позовної заяви та апеляційної скарги ТзОВ «Компанія Авангард».

В судовому засіданні 15.01.2025 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив оскаржене рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Інші учасники справи явки представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали від 27.11.2024) третій особі; довідками про доставку ухвали від 27.11.2024 до електронних кабінетів відповідачів 1 і 3; довідкою відділення поштового зв`язку про те, що відповідач 2 відсутній за відомою суду адресою).

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке:

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідача та рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аскольд ЛТД» (відповідач 2) та Великоберезовицької селищної ради (відповідач-3), про:

- визнання недійсним та скасування рішення Острівської сільської ради від 05.12.2014 за №572 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 площею 0,9261 га для ведення особистого селянського господарства у власність в с. Острів Тернопільського району Тернопільської області»;

- визнання недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,9261 га за кадастровим номером :01:018:0003 із цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промислової, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відділом Держземагенства у Тернопільській області 27.11.2014;

- визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аскольд ЛТД» на земельну ділянку площею 0,9261 га за кадастровим номером :01:018:0003, вчинену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61443324 від 09.11.2021, запис про право власності № 44915861 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52) з одночасним припиненням права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аскольд ЛТД» на вказану земельну ділянку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що належна Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Аскольд ЛТД» земельна ділянка площею 0,9261 га за кадастровим номером :01:018:0003 сформована всупереч положенням чинного законодавства, а її розташування на проїзній дорозі загального користування обмежує права ТзОВ «Трейд-Агрохім» на володіння та користування належними йому земельними ділянками, перешкоджає його законній господарській діяльності, позбавляє його права користування проїзною дорогою загального користування.

Відповідач-1 не подавав письмових заяв по суті спору в суді першої інстанції та не брав участі в судових засіданнях.

Відповідач-2, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, просив врахувати, що ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, оскільки цю земельну ділянку за актом прийму-передачі майна від 23.10.2021 було передано до статутного фонду Товариства від гр. ОСОБА_2 , яка у визначений законом спосіб придбала ділянку у попереднього власника гр. ОСОБА_1 . Відповідач-2 вважає, позивач не обґрунтовував яким чином ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» порушило його права, адже спірна земельна ділянка не обгороджена, дорога про яку йдеться у позовних матеріалах перебуває у вільному доступі, відповідач-2 не вчиняв та не вчиняє жодних дій, які перешкоджають чи можуть перешкоджати позивачу у користуванні шляхом, що проходить по спірній земельній ділянці, натомість позивач не звертався до відповідача-2 про врегулювання питання користування цим шляхом через належну останньому ділянку у спосіб визначений чинним законодавством, зокрема встановленням земельного сервітуту.

Відповідач-3, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначав, що жодного суб`єктивного права чи охоронюваного законом інтересу позивача при формуванні спірної земельної ділянки не має. Наявні в матеріалах справи санітарні паспорти підтверджують відсутність будь-яких перешкод позивачу у користуванні належними йому земельними ділянками, в тому числі доїзді до них. Під час прийняття у 2014 році оскаржуваного рішення сільська рада виходила з вимог земельного законодавства, передбачених законом підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою не було, висновок територіального органу, який реалізовує державну політику у сфері земельних відносин, вказував на те, що проект відповідає законодавству. Окрім того, відповідач-3 вважає, що позивач пропустив строк позовної давності.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржене рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, керувався такими висновками:

- на момент прийняття оспорюваного рішення (05.12.2014) позивач не був ні власником, ні користувачем спірної чи суміжних із спірною земельних ділянок, тому відсутні підстави для висновку про порушення прав ТзОВ «Трейд-Агрохім» на момент прийняття (05.12.2014) Острівською сільською радою Тернопільського району оспорюваного рішення;

- відомості, що містяться в санітарних паспортах на право одержання, зберігання і застосування пестицидів та агрохімікатів (мінеральних добрив), виданих ТзОВ «Трейд-Агрохім» Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області 04.02.2021 та 10.02.2022 свідчать про те, що до належного позивачу на праві власності складу сухих міндобрив, який розташований за адресою: вул. Промислова бічна, буд. 3, с.Острів Тернопільський район Тернопільська область існує два під`їзні шляхи з твердим покриттям, представник позивача обставин існування можливості заїзду на належну позивачу земельну ділянку не заперечив;

- будь-які докази, які б свідчили про наявність у позивача перешкод у володінні і користуванні належними йому земельними ділянками матеріали справи не містять, а наведені позивачем у позовній заяві доводи про обмеження його прав на володіння та користування власними земельними ділянками, наявність перешкод його законній господарській діяльності не підтверджені жодним належним та допустимим доказом;

- позивач не довів яким чином його права порушені прийняттям спірного рішення, як і не надав доказів, які б свідчили, про обмеження права ТзОВ «Трейд-Агрохім» можливості заїзду на належну йому земельну ділянку;

- відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові незалежно від інших встановлених судом обставин;

- підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджений в порядку, встановленому ст.186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках, жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст.186-1 ЗК України норми ст.118 ЗК України не містять;

- зважаючи на те, що наданню сільською радою дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка знаходилась у межах населеного пункту, передувало звернення особи; на підставі отриманого рішення органу місцевого самоврядування громадянином виготовлено відповідний проект землеустрою земельної ділянки; зазначений проект погоджений відділом Держземагентства у Тернопільському районі, який забезпечує реалізацію державної політики в сфері земельних відносин (п. 1, 2, 7 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 614 від 04.04.2007), у селищної ради були відсутні законні підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки;

- спірна земельна ділянка сформована у 2014 році, відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру, ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» набула права власності на спірну земельну ділянку на підставі акта приймання-передачі майна у статутний капітал, підписаного між ТзОВ «Аскольд ЛТД» та громадянкою ОСОБА_3 від 23.10.2021, зазначені відомості відображено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, обставин, які би свідчили про недобросовісність відповідача-2 при набутті оспорюваного позивачем права власності на спірну земельну ділянку судом не встановлено;

- зважаючи не доведеність порушення прав позивача чи охоронюваних законом інтересів при зверненні з цим позовом до суду, позовні вимоги щодо припинення права власності ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» на спірну земельну ділянку, яка набута на законних підставах, суд вважає неспівмірним втручанням у право відповідача-2 щодо володіння, користування та розпорядження своєю власністю;

- оскільки за наслідками розгляду спору судом не встановлено порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого він звернувся до суду, в позові відмовлено з підстав його необґрунтованості, а тому підстави для застосування позовної давності відсутні.

Узагальнені доводи апелянта (позивача) та заперечення інших учасників справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, на підтвердження чого апелянт покликається на такі доводи:

- висновки суду про те, що оспорюваним рішенням сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,9261 га в с.Острів для ведення особистого селянського господарства жодним чином не порушено прав та законних інтересів позивача, не відповідають дійсним обставинами справи, адже позивач є власником та користувачем суміжних земельних ділянок, які він використовує у господарській діяльності і єдиною можливістю доїхати до яких є дорога, що з`єднує центральну дорогу з місцем розташування цих ділянок;

- дорога, яка з`єднує центральну дорогу з місцем розташування земельних ділянок позивача, знаходиться в межах спірної земельної ділянки площею 0,9261 га з кадастровим номером :01:018:003, яка була сформована та передана у приватну власність оспорюваним рішенням Острівської сільської ради від 05.12.2014 за №572 та, в подальшому, перейшла у власність ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД»;

- об`єктом судового захисту у цій справі є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень;

- позивач має можливість заїздити до власних земельних ділянок, на яких розташовані його об`єкти нерухомого майна і на території яких він здійснює свою господарську діяльність, виключно із проїзної дороги загального користування, на якій сформували спірну земельну ділянку і яка перебуває у власності ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД», тому вказана обставина обмежує права позивача на володіння та користування земельними ділянками та перешкоджає його законній діяльності;

- незаконне формування та передача у власність спірної земельної ділянки позбавили позивача права користування земельною ділянкою загального користування проїзною дорогою, яка забезпечує проїзд із центральної дороги до власних земельних ділянок та місця здійснення господарської діяльності;

- незаконна передача земельної ділянки площею 0,9261 га з кадастровим номером :01:018:003 із земель комунальної власності загального користування, на якій розташована автомобільна дорога, не тільки порушує охоронювані законом інтереси позивача, але і порушує його суб`єктивне право на користування цією ділянкою як автомобільною дорогою загального користування, що розташована в межах населеного пункту села Острів, з огляду на це підлягають судовому захисту вказані порушені права та законні інтереси позивача у цій справі;

- суд не надав оцінки доводам позивача про те, що спірна земельна ділянка взагалі не могла передаватись у приватну власність, оскільки є автомобільною під`їзною дорогою загального користування в межах населеного пункту села Острів, у зв`язку з чим, незважаючи на зареєстроване право власності на вказану земельну ділянку за ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД», вказана особа не набула права приватної власності на цю земельну ділянку в силу закону згідно з ч.3 ст.83 ЗК України, тому власником і надалі залишається орган місцевого самоврядування Великоберезовицька селищна рада, а незаконна державна реєстрація права власності на цю ділянку підлягає скасуванню судом;

- спірна земельна ділянка сформована та передана у власність всупереч діючій містобудівній документації, а саме генеральному плану села Острів, згідно з яким вона не відносилась та не могла відноситись до земель сільськогосподарського призначення, а тому не могла бути передана у власність для ведення особистого селянського господарства, що є самостійною підставою для скасування оспорюваного рішення сільської ради в силу вимог ст.23 ЗК України;

- порушення норм процесуального права полягає у тому, що для з`ясування обставин чи дійсно місце розташування земельної ділянки відповідача-2 перешкоджає заїзду позивачу на власні земельні ділянки та за рахунок яких земель (територій) згідно з діючим Генеральним планом села острів була передана у власність гр. ОСОБА_1 земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, необхідним було проведення земельно-технічної експертизи, проте суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи та обмежив позивача у праві на доведення обставин, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання;

- висновок суду про те, що ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки і до нього застосовуються норми матеріального права щодо гарантій збереження права власності на цю земельну ділянку є таким, що не ґрунтується на законі, адже відповідно до ч.4 ст.83 ЗК України землі під автомобільними дорогами не можуть передаватись з комунальної у приватну власність, тобто первинний власник не міг набути спірну земельну ділянку в силу вимог закону;

- суд вказав, що спірна земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав та передана у приватну власність у 2014 році, тому оспорюване рішення Острівської сільської ради не може порушувати прав позивача, який станом на 2014 рік не був власником та користувачем суміжних земельних ділянок, однак оспорюване рішення є незаконним не з тієї причини, що на момент його прийняття ним були порушені права та інтереси позивача, пов`язані з його можливістю доїзду до власної території, а є незаконним в силу вимог ч.3 ст.83 ЗК України, оскільки особа, якій передана у власність для ведення особистого селянського господарства, не може набувати у приватну власність цю земельну ділянку, у зв`язку з чим, незалежно від оформлення правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, власником її і надалі залишається орган місцевого самоврядування;

- наявність зареєстрованого права відповідача-2 на спірну земельну ділянку, яка є дорогою загального користування, порушує право позивача на повноцінне користування нею як дорогою доїзду до власних земельних ділянок та, відповідно, порушує право позивача на здійснення господарської діяльності;

- висновки суду про те, що санітарні паспорти на право одержання, зберігання і застосування пестицидів та агрохімікатів (мінеральних добрив), видані ТзОВ «Трейд-Агрохім» Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області 04.02.2021 та 10.02.2022 свідчать про те, що до належного позивачу на праві власності складу сухих міндобрив існує два під`їзні шляхи з твердим покриттям, не відповідають дійсним обставинам справи, адже облаштовані на власних земельних ділянках позивача два заїзди на власну територію є воротами і заїхати в ці ворота (облаштовані заїзди) можливо виключно з дороги загального користування, яка знаходиться в межах спірної земельної ділянки, що належить на праві власності відповідачу-2.

У відзиві на апеляційну скаргу Великоберезовицька селищна рада наводить такі аргументи на спростування доводів скаржника:

- позов подано на захист права користування для проїзду земельною ділянкою, що належить відповідачу-2, проте позивач не надав жодного доказу, що відповідач-2 чи інші відповідачі, чи будь-які треті особи своїми діями перешкоджають позивачу у здійсненні (реалізації) такого права чи обмежують таке право;

- відомості з санітарного паспорту на право одержання, зберігання і застосування пестицидів та агрохімікатів (мінеральних добрив), видані ТзОВ «Трейд-Агрохім» Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області 04.02.2021 свідчать про те, що до належного позивачу на праві власності складу сухих міндобрив існує два під`їзні шляхи з твердим покриттям;

- необхідність двох виїздів для здійснення господарської діяльності зі зберігання пестицидів визначена у п.5.1.9. Державних санітарних правил «Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві ДСП 8.8.1.2.001-98», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.08.1998 №1, у п.5.1.21 цих правил передбачено, що зберігання пестицидів на складі допускається тільки після його погодження установами санепідслужби та охорони природи і отримання паспорта і така паспортизація здійснюється щорічно; отже, позивач для здійснення господарської діяльності з торгівлі хімічними продуктами (в т.ч. пестицидами) був зобов`язаний щорічно отримувати в територіальних органах Держпродспоживслужби санітарний паспорт на склад зі зберігання пестицидів; оскільки позивач використовує склад сухих міндобрив в своїй діяльності з 2010 року, земельна ділянка, щодо якої виник спір, сформована та передана в приватну власність у 2014 році, і з того часу понад 7 років безперешкодно використовується позивачем для проїзду, тому відсутній факт порушення суб`єктивних прав чи законних інтересів позивача;

- оскарження акту індивідуальної дії (яким є рішення Острівської сільської ради від 05.12.2014 №572) лише з підстав невідповідності його актам цивільного законодавства та іншим нормам законодавства не є достатньою підставою для визнання цього акта незаконним з огляду на те, що передумовами та підставами захисту права чи інтересу (в тому числі щодо нерухомого майна у судовому порядку) є, зокрема, наявність факту підтвердженого належними доказами факту порушення (невизнання або оспорювання) заявленого права на це майно;

- ч.8, ч.9 ст.118 та ч.1 ст.1861 ЗК України встановлюють обов`язок органу місцевого самоврядування затвердити поданий заявником проект землеустрою у випадку його погодження територіальним органом виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері земельних відносин;

- в матеріалах справи наявний висновок від 18.11.2014 №921, виданий відділом Держземагентства у Тернопільському районі, відомості якого підтверджують погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,9261 га громадянину ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, тому в Острівської сільської ради були відсутні законні підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки.

Інші учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Фактичні обставини справи, встановлені за результатами оцінки доказів.

Щодо можливості позивача доїзду до належного йому нерухомого майна:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім» на праві приватної власності належить нерухоме майно, розташоване в с.Острів Тернопільського району Тернопільської області:

- незавершений будівництвом склад під літ.«А», готовністю 84%, за адресою с.Острів, вул.Промислова, буд.5г, та земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:1415 площею 0,1709 га, право власності на які зареєстровано 23.04.2021 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній незавершеного будівництвом складу, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. 23.04.2021 та зареєстрованого в реєстрі за №382;

- земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:1057 площею 0,24 га за адресою с.Острів, вул.Промислова бічна, земельна ділянка 3, право власності на яку зареєстровано 23.04.2021 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. 23.04.2021 та зареєстрованого в реєстрі за №383;

- незавершене будівництво, трансформаторна підстанція під літ. «Г», готовністю 62% за адресою с.Острів, вул.Промислова, буд.5в, та земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0001 площею 0,049 га, право власності на яку зареєстровано 23.04.2021 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та розташованого на ній незавершеної будівництвом трансформаторної підстанції, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т.В. 23.04.2021 та зареєстрованого в реєстрі за №381.

Вказане підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованих 31.12.2021, та копіями договорів купівлі-продажу.

Окрім того, 24.01.2018 на підставі договору оренди землі від 22.12.2017, укладеного між Острівською сільською радою та ТзОВ «Трейд Агрохім», до Державного реєстру речових прав внесено відомості про право оренди ТзОВ «Трейд-Агрохім» на земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером :01:001:7310 площею 0,638 га за адресою с.Острів, вул.Промислова бічна, земельна ділянка 3а, цільове призначення «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».

На вказаній земельній ділянці знаходиться належне ТзОВ «Трейд Агрохім» з 2010 року на праві власності нежиле приміщення склад сухих міндобрив, який розташований за адресою: вул. Промислова бічна, буд. 3а, с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область (що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26359231 від 09.06.2010).

Відповідно до санітарного паспорту на право одержання, зберігання і застосування пестицидів та агрохімікатів (мінеральних добрив), виданого Головним управлінням Держспоживслужби у Тернопільській області 04.02.2021 з терміном дії до 04.02.2022, розташований за адресою с. Острів, вул. Промислова бічна, 3а, склад з навісом постачається пестицидами зі складів заводів-виробників, кількість воріт складу - 2, до благоустрою складу відноситься два під`їзні шляхи з твердим покриттям.

Відповідно до санітарного паспорту на право одержання, зберігання і застосування пестицидів та агрохімікатів (мінеральних добрив), виданого Головним управлінням Держспоживслужби у Тернопільській області 10.02.2022 з терміном дії до 10.02.2023, розташований за адресою с. Острів, вул. Промислова бічна, 3а, склад з навісом постачається пестицидами зі складів заводів-виробників, кількість воріт складу - 2, до благоустрою складу відноситься два під`їзні шляхи з твердим покриттям; склад відповідає санітарно-гігієнічним вимогам, придатний для зберігання пестицидів та агрохімікатів та ведення оптової роздрібної торгівлі ними в упаковці виробника.

Щодо спірної земельної ділянки:

07.11.2014 Острівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області ухвалила рішення №539, яким надала дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,9261 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель, не наданих у власність або постійне користування землі сільськогосподарського призначення (пасовище), яка розташована в с.Острів Тернопільського району в межах населеного пункту.

У висновку №921 від 18.11.2014 Відділу Держземагентства у Тернопільській області «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,9261 га для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: с.Острів Тернопільського району Тернопільської області» зазначено таку характеристику земельної ділянки: агровиробнича група ґрунтів 142, вільна від забудови, зелені насадження відсутні, особливо цінні ґрунти відсутні; цільове використання земельної ділянки (після її відведення): а) ст.19 ЗКУ а) землі сільськогоподарського призначення; б)КВЦПЗ:01.03 для ведення особистого селянського господарства; в)КВЗУ 002 02 пасовища; суміжні землевласники (землекористувачі): Острівська сільська рада, гр. ОСОБА_4 , ДТГО «Львівська залізниця».

27.11.2014 здійснено державну реєстрацію земельної ділянки.

05.12.2014 Острівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області ухвалила рішення №572, яким вирішила:

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,9261 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель, не наданих у власність або постійне користування землі сільськогосподарського призначення (пасовище), яка розташована в с.Острів Тернопільського району в межах населеного пункту (п.1);

- передати гр. ОСОБА_1 земельну ділянку у власність площею 0,9261 га для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту;

- зареєструвати речове право на земельну ділянку у встановленому законодавством порядку (п.3).

30.12.2014 Острівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області ухвалила рішення №591, яким вирішила змінити цільове призначення земельної ділянки площею 0,9261 га за кадастровим номером :01:018:0003, яка перебуває у власності гр. ОСОБА_1 , з «для ведення особистого селянського господарства» на «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (будівництво під`їзних залізничних колій для обслуговування прирейкового складу піску)».

В матеріалах справи (а.с.29, том 1) наявна копія Витягу з Генерального плану села Острів Тернопільського району Тернопільської області, розробленого у 2010 році ДП «УкрНДІпроцивільсільбуд» «Згідно з Генеральним планом територія зовнішнього транспорту, в межах якого розташована земельна ділянка (кадастровий номер :01:018:0003)».

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021 від 18.10.2021 цільовим призначенням земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0003 є « 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості»; категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оброни та іншого призначення; вид використання земельної ділянки; J 11.02. Для розміщення та експлуатація основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

З доданого до витягу кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що ділянка має видовжену та вузьку форму (а.с.37, том 1).

03.11.2021 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0003 зареєстровано за ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» на підставі акта приймання-передачі майна у статутний капітал, підписаного 23.10.2021 між ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» та громадянкою ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Строгуш О.М., що підтверджується інформаційною довідкою №290882003 від 17.12.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Листом від 29.12.2021 вих. №2605 Великоберезовицька селищна рада у відповідь на адвокатський запит А.Кукурудзи повідомила, що відповідно до генерального плану села Острів, прийнятого у 2010 році, масив, в якому знаходиться земельна ділянка (кадастровий номер :01:018:0003), запроектовано як території зовнішнього транспорту.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 призначено судову земельно-технічну експертизу у справі, на вирішення якої поставлено такі питання:

1. Чи має Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім» реальну можливість автомобільного заїзду (у тому числі і вантажним великогабаритним транспортом) на власну територію по вул. Промислова Бічна, будинок 3А в селі Острів Тернопільского району Тернопільської області (до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1415, :01:001:1057, :01:002:0001, :01:001:7310) через існуючі власні заїзди (облаштовані на власних земельних ділянках за кадастровими номерами :01:001:1415 та :01:001:1057) без проїзду через земельну ділянку Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Аскольд ЛТД з кадастровим номером :01:018:003?;

2. Чи має Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім» реальну можливість автомобільного заїзду (у тому числі важким великогабаритним транспортом) на власну територію по вулиці Промислова бічна, будинок 3 А в селі Острів Тернопільського району Тернопільської області (до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1415, :01:001:1057, :01:002:0001, :01:001:7310) з будь-якого іншого боку, щоб не використовувати для цього земельну ділянку Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Аскольд ЛТД з кадастровим номером :01:018:0003?;

3. За рахунок яких земель (територій) села Острів Тернопільського району відповідно до їх призначення згідно діючого Генерального плану села Острів (прийнятого 2010 року) була передана у власність гр. ОСОБА_1 земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,9261 га за кадастровим номером :01:018:0003 у 2014 році?;

4. Чи накладається земельна ділянка Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Аскольд ЛТД» з кадастровим номером :01:018:0003 на існуючу на даний час дорогу з твердим покриттям, яку використовує Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім» для проїзду на власну територію по вул. Промислова бічна, будинок 3 А в селі Острів Тернопільського району Тернопільської області (до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1415, :01:001:1057, :01:002:0001, :01:001:7310), і у якому співвідношенні?;

5. Чи є існуюча на даний час дорога з твердим покриттям, яку використовує Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім» для проїзду на власну територію по вулиці Промислова бічна, будинок 3 А в селі Острів Тернопільського району Тернопільської області (до земельних ділянок :01:001:1415, :01:001:1057, :01:002:0001, :01:001:7310) територією загального користування села Острів Тернопільського району?

Відповідно до висновку експерта №364/23-22 від 02.07.2024, виконаного Тернопільського відділенням Київського НДІ СЕ (експерт - В.Ярмол), за результатами проведення земельно-технічної експертизи:

1. ТзОВ «Трейд-Агрохім» не має можливості автомобільного заїзду (у тому числі і вантажним великогабаритним транспортом) на власну територію по вул. Промислова Бічна, будинок 3А в селі Острів Тернопільского району Тернопільської області (до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1415, :01:001:1057, :01:002:0001, :01:001:7310) через існуючі власні заїзди (облаштовані на власних земельних ділянках за кадастровими номерами :01:001:1415 та :01:001:1057) без проїзду через земельну ділянку ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» з кадастровим номером :01:018:003;

2. ТзОВ «Трейд-Агрохім» не має реальної можливості автомобільного заїзду (у тому числі важким великогабаритним транспортом) на власну територію по вулиці Промислова бічна, будинок 3А в селі Острів Тернопільського району Тернопільської області (до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1415, :01:001:1057, :01:002:0001, :01:001:7310) з будь-якого іншого боку, щоб не використовувати для цього земельну ділянку ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» з кадастровим номером :01:018:0003;

3. Генеральним планом с.Острів не визначається категорія земель, бо він визначає перспективи розвитку населеного пункту.

Дослідивши матеріали справи №921/13/22, в яких наявні дані матеріалів проектів землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_5 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,9261 га, визначено, що ця земельна ділянка сформована за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) землі, не надані у власність та постійне користування в межах населеного пункту;

4. Без проведення встановлення межі дороги загального користування проїзду до ТзОВ «Трейд-Агрохім», неможливо визначити площу накладання та співвідношення.

При дослідженні було встановлено, що існує накладання земельної ділянки ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» з кадастровим номером :01:018:0003 на існуючу на даний час дорогу з твердим покриттям (без визначення параметрів накладання), яку використовує ТзОВ «Трейд-Агрохім» для проїзду на власну територію по вул. Промислова бічна, будинок 3А в селі Острів Тернопільського району Тернопільської області (до земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1415, :01:001:1057, :01:002:0001, :01:001:7310);

5. При дослідженні було встановлено, що існує на даний час дорога з твердим покриттям, яку використовує для проїзду на власну територію по вулиці Промислова бічна, будинок 3А, в селі Острів Тернопільського району Тернопільської області (до земельних ділянок :01:001:1415, :01:001:1057, :01:002:0001, :01:001:7310) територією загального користування села Острів Тернопільського району, яка частково проходить по території земельної ділянки ТзОВ «Фірма «Аскольд ЛТД» кадастровим номером :01:018:0003 на момент дослідження.

На даний час, не існує іншої дороги з твердим покриттям, яка б використовувались ТзОВ «Трейд-Агрохім» для проїзду на власну територію по вул.Промислова бічна, 3А, в селі Острів Тернопільського району Тернопільської області, з іншої сторони земельних ділянок.

При цьому, у дослідницькій частині висновку експерт зазначив, що для визначення площі накладання земельної ділянки на існуючу дорогу з твердим покриттям необхідно визначити координати поворотних точок межі дороги, що не входить до переліку питань, поставлених експерту.

Також у дослідженні наведено мал.2 «Накладання земельної ділянки ТзОВ Фірма «Аскольд ЛТД» з кадастровим номером :01:018:0003 на існуючу дорогу з твердим покриттям» (с.12 висновку), у якому схематично зображено земельні ділянки позивача, спірну земельну ділянку та дорогу з твердим покриттям та накладання спірної земельної ділянки на дорогу з твердим покриттям

Як повідомив у клопотанні від 21.11.2023 позивач, земельну ділянку площею 0,9261 га за кадастровим номером :01:018:0003 було поділено на дві земельні ділянки: з кадастровим номером 612586400:01:018:0014 площею 0,6785 га та з кадастровим номером 612586400:01:018:0013 площею 0,2476.

09.12.2022 право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за ТзОВ «Компанія «Авангард», що підтверджується інформаційними довідками з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.10.2024 та від 09.10.2024.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

За змістом статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються серед іншого, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

Поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі №1-10/2004, відповідно до якого під охоронюваним законом інтересом, треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У цьому ж рішенні Конституційний суд України визначив наступні ознаки поняття «охоронюваний законом інтерес»: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність чи відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення або захисту в обраний спосіб (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі №902/377/19).

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів

Частиною першою статті 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, особа, законний інтерес або право якої порушено внаслідок прийняття рішення органом місцевого самоврядування, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено вказаною нормою матеріального права, зокрема, шляхом визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником і користувачем нерухомого майна (земельних ділянок та нежитлових приміщень), які він використовує для здійснення господарської діяльності. Доступ до належного позивачу майна можливий лише шляхом проїзду дорогою загального користування. Вказана дорога проходить по земельній ділянці, переданій органом місцевого самоврядування у приватну власність фізичної особи для ведення особистого селянського господарства. Невдовзі після реєстрації права приватної власності фізичної особи на земельну ділянку, по якій проходить дорога, орган місцевого самоврядування своїм рішенням затвердив проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (будівництво під`їзних залізничних колій для обслуговування прирейкового складу піску).

Згодом право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за відповідачем-2 на підставі акту приймання-передачі майна у статутний капітал товариства.

Неможливість під`їзду до нерухомого майна позивача інакше, ніж через передану у приватну власність земельну ділянку, та факт накладання спірної земельної ділянки на дорогу загального користування підтверджено висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про автомобільні дороги» складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Відповідно до пунктів а) та б) частини четвертої статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); землі під залізницями, автомобільними дорогами, об`єктами повітряного і трубопровідного транспорту.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (частина перша статті 123 ЗК України).

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Вимагати усунення перешкод у користуванні проїздом, зокрема шляхом визнання недійсними та скасування рішення органу місцевого самоврядування і виданих на його підставі правовстановлюючих документів на земельну ділянку, позивач може у тому випадку, якщо внаслідок цього порушується його право на користування таким проїздом (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі №347/1176/19).

Вимоги про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки можуть бути заявлені особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цієї особи. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 в справі №592/10260/16, від 03.11.2021 в справі №543/623/17.

Оскільки спірна земельна ділянка накладається на дорогу загального користування населеного пункту, остання не могла бути передана з комунальної у приватну власність.

Відповідно, позивач, маючи у власності нерухоме майно, доступ (під`їзд) до якого можливий лише через дорогу загального користування, безумовно має законний інтерес, який полягає у праві безперешкодного користування під`їзною дорогою, в тому числі без необхідності встановлення сервітутів чи будь-якого іншого погодження права проїзду до свого майна з іншими особами.

При цьому, такий інтерес позивача існував на момент звернення до господарського суду.

Відтак помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що жодне право чи законний інтерес позивача не є порушеним у спірних правовідносинах.

Зокрема, в оскарженому рішенні суд зазначив, що на момент прийняття оспорюваного рішення (05.12.2014) позивач не був ні власником, ні користувачем спірної чи суміжних із спірною земельних ділянок.

Проте, слід взяти до уваги, що у випадку, коли спірна ділянка належать до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, заволодіння такою земельною ділянкою іншими суб`єктами, окрім територіальних громад, є неможливим. Навіть у разі, якщо право власності на такі земельні ділянки зареєстровані за приватною особою, або якщо така особа фізично зайняла такі ділянки, ця особа не є їх володільцем (у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №910/21329/17 викладено аналогічну правову позицію).

Також суд першої інстанції взяв до уваги, що відомості, які містяться в санітарних паспортах на право одержання, зберігання і застосування пестицидів та агрохімікатів (мінеральних добрив), виданих ТзОВ «Трейд-Агрохім» Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області 04.02.2021 та 10.02.2022 свідчать про те, що до належного позивачу на праві власності складу сухих міндобрив, існує два під`їзні шляхи з твердим покриттям.

Проте, за твердженням позивача ці під`їзні шляхи облаштовані на земельній ділянці позивача, і є воротами. Відповідно до висновку експерта від 02.07.2024 було встановлено, що позивач не має реальної можливості автомобільного заїзду на власну територію з будь-якого іншого боку, щоб не використовувати для цього спірну земельну ділянку.

Окрім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що встановивши, що позивач не довів наявності у нього порушеного права (інтересу), у задоволенні позову належало відмовити виключно з підстав відсутності порушення цивільних прав та законних інтересів позивача. Натомість, суд першої інстанції також здійснив оцінку рішення органу місцевого самоврядування відповідності вимогам ст.ст.118, 186-1 Земельного кодексу України в редакції, чинній станом на дату прийняття оспорюваного рішення, та оцінку добросовісності відповідача-2 при набутті оспорюваного позивачем права власності на спірну земельну ділянку.

Разом з цим, після ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, мав місце факт поділу спірної земельної ділянки площею 0,9261 га за кадастровим номером :01:018:0003 на дві інші земельні ділянки з кадастровим номером 612586400:01:018:0014 площею 0,6785 га та з кадастровим номером 612586400:01:018:0013 площею 0,2476; 09.12.2022, право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за ТзОВ «Компанія «Авангард», яке не є відповідачем у справі.

Відповідно до ч.13 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.

Враховуючи те, що спірна земельна ділянка припинила існування як об`єкт цивільних прав, позовні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки фізичній особі, визнання недійсною та скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки, а також визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності відповідача-2 на цю земельну ділянку, на момент розгляду судом апеляційної скарги не може бути ефективним способом захисту порушеного права чи охоронюваного законом інтересу позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постановах від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 22.10.2019 у справі №923/876/16 та інших).

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту (правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (правовий висновок Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 у справі № 909/553/23).

В разі якщо, суд дійшов висновку про те, що заявник обрав неефективний спосіб захисту, за наявності альтернативного ефективного способу захисту, такий позов не підлягає до розгляду по суті.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови ВП ВС від 29.09.2020 у справі №378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі №910/12525/20).

Відповідно до п.1, п.3, п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.4 ст.277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов такого, що не відповідає дійсним обставинам справи, висновку про те, що позивач не довів наявності порушеного права чи охоронюваного законом інтересу та, одночасно, розглянув спір по суті позовних вимог до відповідачів 2 і 3, а також беручи до уваги те, що на момент розгляду апеляційної скарги, обраний позивачем спосіб захисту в сукупності заявлених позовних вимог не є ефективним для захисту порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у позові, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім» слід задовольнити частково та змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2022 у справі №921/13/22, виклавши її в редакції, наведеній у мотивувальній частині цієї постанови, а в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд-Агрохім» задовольнити частково.

2. Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2022 у справі №921/13/22, виклавши її в редакції, наведеній у мотивувальній частині цієї постанови. В решті рішення залишити без змін.

3. Судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 27.01.2025.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.