РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.01.2025Справа № 910/11446/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Державного житлово-комунального підприємства Національної Академії Наук України

до фізичної особи-підприємця Розе Геннадія Олександровича

про стягнення 151737,77 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Державне житлово-комунальне підприємство Національної Академії Наук України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Розе Геннадія Олександровича про стягнення 151737,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умов укладеного між сторонами Договору оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України від 25.04.2016 в частині повної та своєчасної оплати платежів за Договором, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 151737,77 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, для подання відповіді на відзив та заперечення (якщо такі буде подано) - протягом 5 днів з дня отримання відзиву та/або відповіді, для подання третіми особами письмових пояснень з приводу заявлених вимог - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідача було повідомлення про винесення ухвали суду від 01.10.2024 шляхом розміщення повідомлення на сайті Господарського суду міста Києва веб-порталу Судова влада в розділі «Повідомлення учасникам справ».

Крім того, відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалою суду 01.10.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2016 між Державного житлово-комунального підприємства Національної Академії Наук України (далі - Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Розе Геннадієм Олександровичем (далі - Орендар) укладено типовий договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України (далі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно нежитлове приміщення (далі - майно), загальною площею 108 кв.м., розміщене за адресою АДРЕСА_1 . (п.1.1. Договору)

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна. (п.2.1. Договору)

Відповідно до п.3.1. Договору орендна плата визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку 2016 року 7080,89 грн з ПДВ.

Крім орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю за розрахунками Орендодавця: відшкодування податку на землю, відшкодування комунальних платежів, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Згідно з п.3.3. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Індекс інфляції розраховуються Державною службою статистики України.

Орендна плата перераховується Орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарського діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщення щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця. (п.3.4. Договору)

Відповідно до п.10.8. Договору майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частино 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що 22.01.2024 між сторонами було складено та підписано Акт прийому-передачі нерухомого майна, згідно якого відповідач передав, а позивач прийняв нерухоме майно.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідачем оплата за Договором здійснювалось частково, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість.

Так згідно наявних в матеріалах справи розрахунків боргу відповідача №458 від 12.09.2024 заборгованість по сплаті комунальних послуг становить 41068,48 грн; №457 від 12.09.2024 заборгованість з відшкодування експлуатаційних витрат становить 9120,77 грн; №456 від 12.09.2024 заборгованість з відшкодування податку на землю становить 90051,84 грн; №455 від 12.09.2024 заборгованість по сплаті орендної плати становить 11496,68 грн.

Так, судом встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати орендної плати, комунальних та експлуатаційних послуг, а також відшкодування податку на землю, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за Договором у загальному розмірі 151737,77 грн.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем заборгованості, а факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 151737,77 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Розе Геннадія Олександровича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного житлово-комунального підприємства Національної Академії Наук України (03150, Україна, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 124-128; ідентифікаційний код 30573192) заборгованість у розмірі 151737 (сто п`ятдесят одна тисяча сімсот тридцять сім) грн 77 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 29.01.2025

Суддя Я.В. Маринченко