УХВАЛА

м. Київ

30.01.2025Справа № 910/11949/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 593 582,01 грн,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: Подольського А.А.;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - Підприємство) про стягнення 593 582,01 грн заборгованості за договором від 12 грудня 2019 року № 1251/01, з яких: 571 508,19 грн - основна заборгованість, 5 996,15 грн - три проценти річних, 16 077,67 грн - інфляційні втрати, посилаючись неналежне виконання відповідачем умов вказаного правочину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 7 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

8 жовтня 2024 року через систему "Електронний суд" від позивача на виконання вимог вказаної ухвали надійшли документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі № 910/11949/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 14 листопада 2024 року.

4 листопада 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив від 24 жовтня 2024 року № 15/5684.

14 листопада 2024 року (до початку призначеного підготовчого засідання) від позивача надійшли: відповідь на відзив від 13 листопада 2024 року з клопотанням про поновлення строку на її подання; клопотання від 13 листопада 2024 року про проведення підготовчого засідання, призначене на 14 листопада 2024 року, без участі його представника.

У підготовчому засіданні 14 листопада 2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12 грудня 2024 року.

У підготовчому засіданні 12 грудня 2024 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали: про відмову в задоволенні клопотання позивача про поновлення процесуального строку на подання відповіді на відзив та продовження такого строку з власної ініціативи суду до 13 листопада 2024 року; про продовження з власної ініціативи суду строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 9 січня 2025 року.

У судове засідання 9 січня 2025 року Товариство явку свого уповноваженого представника не забезпечило, будь-яких заяв чи клопотань із зазначенням поважних причин такої неявки не направило.

У зв`язку з цим у цьому ж судовому засіданні суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 30 січня 2025 року, про що було повідомлено позивача ухвалою від вказаної дати.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення

Враховуючи приписи цієї статті Кодексу, ухвала суду від 9 січня 2025 року, якою було повідомлено Товариство про дату, час і місце розгляду справи, була направлена судом та доставлена до електронного кабінету вказаної особи 9 січня 2025 року (21 година 10 хвилин), що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про доставку електронного листа.

Слід зазначити, що копія вищенаведеної ухвали суду про дату, час та місце судового засідання, з урахуванням положень частини 4 статті 120 ГПК України, була надіслана позивачу завчасно з таким розрахунком, щоб останній мав достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 9 січня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua).

Незважаючи на належне повідомлення Товариства про дату, час і місце розгляду справи, останнє повторно явку свого повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечило, будь-яких заяв із зазначенням поважних причин такої неявки не направило.

У цьому ж судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про залишення позову Товариства без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України.

Приписами пункту 2 частини 2 статті 202 ГПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Разом із цим, як було зазначено судом вище, неявка представника Товариства у призначене засідання 30 січня 2025 року відбулася вдруге, при цьому, про дату, час і місце розгляду справи зазначена особа була повідомлена належним чином. Жодних повідомлень позивача про причини його неявки в судові засідання до суду не надходило.

За умовами частини 4 статті 202 ГПК України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України у разі неявки позивача в підготовче засідання чи у судове засідання, або не повідомлення про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Зі змісту положень статей 202, 226 ГПК України вбачається, що вказані норми не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 13 вересня 2019 року в справі № 916/3616/15.

Слід також зазначити, що наведеними нормами не передбачено й необхідності у повторності чи систематичності невчинення позивачем (його представником) зазначених дій.

Вказане підтверджується також і змістом частин 1, 2 статті 202 ГПК України, якими не передбачено такої підстави для відкладення судового засідання, як неявка представника позивача та неповідомлення ним поважних причин неявки.

Крім того, згадані приписи стосуються дій саме позивача, а не відповідача, що цілком відповідає принципам змагальності та диспозитивності господарського процесу, оскільки кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 13 листопада 2019 року в справі № 910/5187/19.

Наслідки у вигляді залишення позову без розгляду настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Відповідно, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача суд повинен залишити позовну заяву без розгляду. Вказана норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2024 року в справі № 552/2497/22.

За таких обставин, зважаючи на повторну неявку представника Товариства, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, у призначені судові засідання, ненадходження від вказаного позивача заяв про розгляд справи за його відсутності та відсутність поважних причин такої неявки, а також враховуючи те, що неявка повноваженого представника позивача позбавляє суд можливості своєчасно, повно та об`єктивно встановити всі обставини справи, що в свою чергу унеможливлює правильне вирішення даного спору по суті, суд дійшов висновку про те, що даний позов Товариства на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України підлягає залишенню без розгляду.

У той же час за змістом частини 4 статті 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись статтями 202, 226, 233-234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроукренерго" до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 593 582,01 грн залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту ухвали: 4 лютого 2025 року.

СуддяЄ.В. Павленко